РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2018Справа № 910/3784/18
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТНТ УКРАЇНА» (08324, Київська обл., Бориспільський район, село Гора, ВУЛИЦЯ ЦЕНТРАЛЬНА, будинок 21 Ж)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «САММІТ СОЛЮШН» (01135, м.Київ, ВУЛИЦЯ ПАВЛІВСЬКА, будинок 29) стягнення заборгованості у розмірі 37 152 грн. 95 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТНТ УКРАЇНА» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «САММІТ СОЛЮШН» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 37 152 грн. 95 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 16.01.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТНТ УКРАЇНА» (TNT) та Товариством з обмеженою відповідальністю «САММІТ СОЛЮШН» (Замовник) було укладено Договір №2017/К2/343, відповідно до умов якого TNT зобов'язалось доставити ввірений TNT Замовником вантаж до пункту призначення, за адресою, що зазначена в транспортній накладній TNT, і відповідно до Генеральних умов перевезення і надання інших послуг TNT (Додаток №1), а Замовник зобов'язався сплатити за перевезення вантажу встановлену оплату відповідно до встановлених тарифів (Додаток №2). Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору він надав послуги з перевезення, що підтверджується міжнародною товарно - транспортною накладною, проте Відповідач всупереч умовам Договору не здійснив оплату за надані послуги у повному обсязі. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ТНТ УКРАЇНА» в розмірі 29 545 грн. 00 коп. Крім того, в результаті неналежного виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «САММІТ СОЛЮШН» 3% річних у розмірі 951 грн. 92 коп. та інфляційні у розмірі 6 656 грн. 03 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2018 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 30.03.2018 року була направлена на адреси Сторін, що підтверджується роздруківкою з офіційного веб - сайту Укрпошти за поштовим ідентифікатором № 823 про вручення уповноваженій особі Позивача ухвали суду 10.04.2018 року та поверненням на адресу суду поштового конверту за закінченням встановленого терміну зберігання, надісланого на адресу Відповідача.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «САММІТ СОЛЮШН» є 01135, м.Київ, ВУЛИЦЯ ПАВЛІВСЬКА, будинок 29.

Суд зазначає, що Ухвала Господарського суду міста Києва у справі № 910/3784/18 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «САММІТ СОЛЮШН», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

16.01.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТНТ УКРАЇНА» (TNT) та Товариством з обмеженою відповідальністю «САММІТ СОЛЮШН» (Замовник) було укладено Договір №2017/К2/343, відповідно до умов якого TNT зобов'язалось доставити ввірений TNT Замовником вантаж до пункту призначення, за адресою, що зазначена в транспортній накладній TNT, і відповідно до Генеральних умов перевезення і надання інших послуг TNT (Додаток №1), а Замовник зобов'язався сплатити за перевезення вантажу встановлену оплату відповідно до встановлених тарифів (Додаток №2). (а.с. 9-11)

У розділі 2 Договору визначено, що транспортна накладна TNT - єдиний транспортний документ, що супроводжує вантаж на всьому шляху прямування, складання і видача якого підтверджує укладення договору перевезення.

Замовник зобов'язаний правильно, акуратно і розбірливо заповнювати, а також підписувати транспортну накладну TNT, що означатиме згоду Замовника з умовами перевезення; у разі невиконання Замовником умов цього пункту, застосовується ст.2 даного Договору. (пп.3.3.1 Договору)

Відповідно до п.4.1 Договору оплата здійснюється шляхом безготівкових розрахунків згідно виставленими рахунками, відповідно до платіжних реквізитів, вказаних в розділі 10 цього Договору. Замовник може здійснити оплату послуг TNT без виставлення рахунку TNT з посиланням в платіжних документах на цей Договір або акт виконаних робіт.

Рахунки, рахунки - фактури та акти виконаних робіт виставляються щотижня. За основу береться вага, що була отримана в результаті перевірки фізичної і об'ємної ваги вантажу, який округляється до найближчого значення в бік збільшення за тарифною школою. Рахунки, рахунки - фактури та акти виконаних робіт доставляються за поштовою адресою, передаються під підпис представнику Замовника. (п.п.4.2, 4.3 Договору)

Згідно з п.4.4 Договору послуги вважаються повністю прийнятими Замовником без заперечень у разі неотримання TNT протягом 30 календарних днів з дати направлення Замовнику Акту надання послуг, акту заперечень по ньому або підписаного примірника такого акта виконаних робіт.

У п.4.5 Договору зазначено, що оплата здійснюється в гривнях протягом 14 календарних днів з дати виставлення рахунку.

Договір набуває чинності з дати підписання обома Сторонами і діє до моменту повного виконання Сторонами своїх зобов'язань. (п.7.7 Договору)

Додаток №1 до Договору №2017/К2/343 від 16.01.2017 року Сторони узгодили Генеральні умови перевезення і надання інших послуг. (а.с.12-15)

Додатком №2 до Договору №2017/К2/343 від 16.01.2017 року Сторони визначили тарифи на міжнародну доставку. (а.с.16-23)

Як вбачається з матеріалів справи, 16.01.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «САММІТ СОЛЮШН» оформило транспортну накладну TNT № GD119584099WW на здійснення перевезення Товариством з обмеженою відповідальністю «ТНТ УКРАЇНА» за адресою: Київ, Україна - Варшава, Польща. (а.с.31)

Відповідно до умов Договору №2017/К2/343 від 16.01.2017 року Позивач здійснив перевезення вантажу за адресою: Київ, Україна - Варшава, Польща, відправником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «САММІТ СОЛЮШН» одержувачу Art Retail Solution Derlacki Sp., що підтверджується міжнародною товарно - транспортною накладною №125110012/2017/160047. (а.с.32)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що на виконання умов Договору він надав послуги з перевезення, що підтверджується міжнародною товарно - транспортною накладною, проте Відповідач всупереч умовам Договору не здійснив оплату за надані послуги у повному обсязі. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ТНТ УКРАЇНА» в розмірі 29 545 грн. 00 коп. Крім того, в результаті неналежного виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «САММІТ СОЛЮШН» 3% річних у розмірі 951 грн. 92 коп. та інфляційні у розмірі 6 656 грн. 03 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТНТ УКРАЇНА» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору №2017/К2/343 від 16.01.2017 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору №2017/К2/343 від 16.01.2017 року 16.01.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «САММІТ СОЛЮШН» оформило транспортну накладну TNT № GD119584099WW на здійснення перевезення Товариством з обмеженою відповідальністю «ТНТ УКРАЇНА» за адресою: Київ, Україна - Варшава, Польща. (а.с.31)

Відповідно до умов Договору №2017/К2/343 від 16.01.2017 року Позивач здійснив перевезення вантажу за адресою: Київ, Україна - Варшава, Польща, відправником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «САММІТ СОЛЮШН» одержувачу Art Retail Solution Derlacki Sp., що підтверджується міжнародною товарно - транспортною накладною №125110012/2017/160047. (а.с.32)

Рахунки, рахунки - фактури та акти виконаних робіт виставляються щотижня. За основу береться вага, що була отримана в результаті перевірки фізичної і об'ємної ваги вантажу, який округляється до найближчого значення в бік збільшення за тарифною школою. Рахунки, рахунки - фактури та акти виконаних робіт доставляються за поштовою адресою, передаються під підпис представнику Замовника. (п.п.4.2, 4.3 Договору)

Згідно з п.4.4 Договору послуги вважаються повністю прийнятими Замовником без заперечень у разі неотримання TNT протягом 30 календарних днів з дати направлення Замовнику Акту надання послуг, акту заперечень по ньому або підписаного примірника такого акта виконаних робіт.

У п.4.5 Договору зазначено, що оплата здійснюється в гривнях протягом 14 календарних днів з дати виставлення рахунку.

На виконання умов Договору №2017/К2/343 від 16.01.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТНТ УКРАЇНА» 16.02.2017 року направило на адресу Товариство з обмеженою відповідальністю «САММІТ СОЛЮШН» акт виконаних робіт, що підтверджується накладною кур'єрської служби «ТЕКСТ - Україна» №U34 (а.с.39), який був отриманий уповноваженою особою підприємства Відповідача 17.02.2017 року, що підтверджується реєстром доставки кур'єрської служби «ТЕКСТ - Україна» (а.с.40)

За таких підстав, враховуючи неотримання TNT протягом 30 календарних днів з дати направлення Замовнику Акту надання послуг, акту заперечень по ньому або підписаного примірника такого акта виконаних робіт відповідно до п.4.4 Договору, надані Позивачем послуги вважаються прийнятими Відповідачем без заперечень та зауважень, а тому у Товариства з обмеженою відповідальністю «САММІТ СОЛЮШН» станом на час розгляду даної справи обов'язок по оплаті настав.

При цьому, Суд звертає увагу, що рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати кошти, а тому факт отримання й неотримання Відповідачем рахунку не оплату не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України.

Додатком №2 до Договору №2017/К2/343 від 16.01.2017 року Сторони визначили тарифи на міжнародну доставку. (а.с.16-23)

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «САММІТ СОЛЮШН» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ТНТ УКРАЇНА» за Договором №2017/К2/343 від 16.01.2017 року становить 29 545 грн. 00 коп.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «ТНТ УКРАЇНА» в розмірі 29 545 грн. 00 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату наданих й прийнятих послуг в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 29 545 грн. 00 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 28.02.2017 р. по 26.03.2018 р. у розмірі 951 грн. 92 коп. та інфляційні у розмірі 6 656 грн. 03 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати за надані послуги за Договором №2017/К2/343 від 16.01.2017 року за загальний період прострочки з 28.02.2017 р. по 26.03.2018 р. у розмірі 951 грн. 92 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення періоду початку прострочки Відповідача.

Згідно з п.4.4 Договору послуги вважаються повністю прийнятими Замовником без заперечень у разі неотримання TNT протягом 30 календарних днів з дати направлення Замовнику Акту надання послуг, акту заперечень по ньому або підписаного примірника такого акта виконаних робіт.

Враховуючи те, що Акт надання послуг був отриманий Відповідачем 17.02.2017 року, що підтверджується реєстром доставки кур'єрської служби «ТЕКСТ - Україна» (а.с.40), а тому обов'язок по оплаті виник у Відповідача 20.03.2017 року, оскільки відповідно до частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день, а з 21.03.2017 року розпочалась прострочка Відповідача.

Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 3% річних року за загальний період прострочки з 21.03.2017 р. по 26.03.2018 р. у розмірі 900 грн. 92 коп.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року)

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов'язання в зв'язку з девальвацією грошової одиниці України, за загальний період прострочки з 28.02.2017 р. по 26.03.2018 р. у розмірі 6 656 грн. 03 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення періоду початку прострочки Відповідача, оскільки прострочка Відповідача розпочалась з 21.03.2017 р. Крім того, Суд звертає увагу, що при здійсненні нарахуванні інфляційних Позивачем отриману суму інфляційних за період з 28.02.2017 р. по 15.03.2017 р. у розмірі 168 грн. 83 коп. включено у суму заборгованості Відповідача за період з 16.03.2017 р. по 26.03.2017 р., з розміру якої й здійснено нарахування інфляційних , що є неприпустимим з огляду на правову природу інфляційних нарахувань.

Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню інфляційні за загальний період прострочки з 21.03.2017 р. по 26.03.2018 р. у розмірі 3 906 грн. 31 коп.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «САММІТ СОЛЮШН» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТНТ УКРАЇНА» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 29 545 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 900 грн. 92 коп. та інфляційні у розмірі 3 906 грн. 31 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТНТ УКРАЇНА» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «САММІТ СОЛЮШН» (01135, м.Київ, ВУЛИЦЯ ПАВЛІВСЬКА, будинок 29, Ідентифікаційний код юридичної особи 38464419) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТНТ УКРАЇНА» (08324, Київська обл., Бориспільський район, село Гора, ВУЛИЦЯ ЦЕНТРАЛЬНА, будинок 21 Ж, Ідентифікаційний код юридичної особи 39500321) заборгованість у розмірі 29 545 (двадцять дев'ять тисяч п'ятсот сорок п'ять) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 900 (дев'ятсот) грн. 92 (дев'яносто дві) коп., інфляційні у розмірі 3 906 (три тисячі дев'ятсот шість) грн. 31 (тридцять одна) коп. та судовий збір у розмірі 1 629 (одна тисяча шістсот двадцять дев'ять) коп. 17 (сімнадцять) коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 24 травня 2018 року.

Суддя О.В. Чинчин