ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. ОдесаСправа № 5016/1956/2012(5/74)
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Лавриненко Л.В., Таран С.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю:

від ПАТ «Дельта Банк» - ОСОБА_1, довіреність б/н від 28.02.2018;

Інші представники учасників провадження у справі про банкрутство в судове засідання не з'явилися.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства «Дельта Банк»

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2018

суддя Давченко Т.М.

час та місце ухвалення: 12:27:43 год., м. Миколаїв

повний текст ухвали складено 19.03.2018

по справі № 5016/1956/2012 (5/74)

про банкрутство ОСОБА_3 виробничо-торгівельна фірма «АГРОДІЛО»

Кредитори:

1) Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області;

2) Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Миколаївській області;

3) Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області;

4) Центральний районний центр зайнятості м. Миколаєва;

5) Жовтнева міжрайонна державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Миколаївській області;

6) Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»;

7) Державне підприємство «Державний резервний насіннєвий фонд України»;

8) Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»;

9) Снігурівське управління водного господарства ;

10) Південно-Бузьке басейнове управління водних ресурсів;

11) Товариство з обмеженою відповідальністю «Юрмаш-Універсал»;

12) Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія»;

13) Публічне акціонерне товариство «Укрінком»;

Ліквідатор: арбітражний керуючий ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 28.09.2012 порушено провадження у справі про банкрутство ОСОБА_3 виробничо-торгівельної фірми «Агроділо» за процедурою, передбаченою ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції, чинній до 19.01.2013.

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 31.10.2012 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4

14.03.2017 від кредитора ОСОБА_2 акціонерного товариства «Дельта-Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») надійшла скарга від 10.03.2017 № 13.1/132 на дії ліквідатора банкрута в якій він просить визнати дії ліквідатора ОСОБА_4 щодо не визнання кредиторських вимог ПАТ «Дельта-Банк» протиправними, визнати дії ліквідатора ОСОБА_4 щодо неперерахування коштів від реалізації заставного майна скаржника неправомірними, визнати кредиторські вимоги ПАТ «Дельта-Банк» у сумі 8405726,91 грн. за кредитним договором від 29.08.2007 № 02/147/07-КЛТ у сумі 6428451,35 грн. та за кредитним договором від 22.09.2006 № 02/116/06-КЛТ у сумі 8405726,91 грн. з розподілом черговості задоволення кредиторських вимог відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», зобовязати ліквідатора ОСОБА_4 перерахувати кошти, за результатами проведеного аукціону з продажу майна банкрута, призначеного на 11.12.2014-26.12.2014, - майнового комплексу, що розташований за адресою: вул. Степова, 1-А, м. Снігурівка, Миколаївська область згідно іпотечного договору від 02.08.2006 № 1242, посвідченого приватним нотаріусом Снігурівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 на рахунок АТ «Дельта Банк» за реквізитами, вказаними у листі від 10.03.2017 № 13.1/131.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2018 по справі № 5016/1956/2012(5/74) провадження по скарзі ПАТ «Дельта Банк» від 10.03.2017 № 13.1/132 на дії ліквідатора закрито.

Ухвала місцевого суду мотивована тим, що ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.09.2016 у справі № 5016/1956/2012(5/74) вже вирішено питання про залишення без задоволення скарги щодо невизнання кредиторських вимог ПАТ «Дельта Банк» до банкрута у сумі 14885650,26 грн., тому у господарського суду відсутні правові підстави для розгляду вдруге таких вимог у скарзі від 10.03.2017 № 13.1/132, у звязку з чим, провадження по скарзі закрито.

Не погоджуючись із даною ухвалою Господарського суду, ПАТ «Дельта Банк» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2018 у справі №5016/1956/2012 (5/74) щодо закриття провадження по скарзі АТ «Дельта Банк» на дії ліквідатора скасувати повністю і направити справу в частині розгляду скарги ПАТ «Дельта Банк» для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована неправильним застосуванням місцевим господарським судом норм процесуального права, зокрема, скаржник зазначає, що з моменту винесення ухвали Господарського суду Миколаївської області від 14.09.2016 Банком було встановлено ряд інших підстав, щодо не правомірності не визнання ліквідатором банкрута АТ «Дельта Банк» кредитором у справі про банкрутство ОСОБА_3 виробничо-торгівельної фірми «АГРОДІЛО» та звернення з новою скаргою на дії ліквідатора від 10.03.2017.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду (головуючий суддя Філінюк І.Г., судді Лавриненко Л.В., Таран С.В.) від 05.04.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк».

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 05.04.2018 призначено справу № 5016/1956/2012 (5/74) до розгляду на 23.04.2018 о 14:00 год.

У судовому засіданні Одеського апеляційного господарського суду 23.04.2018 оголошено перерву до 30.05.2018 о 10:00 год., про що повідомлено учасників справи про банкрутство.

У судове засідання 30.05.2018 зявився представник ПАТ «Дельта Банк». Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обовязковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при винесенні ухвали про закриття провадження по скарзі ПАТ «Дельта Банк» на дії ліквідатора зазначив, що ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.09.2016 залишено без задоволення скаргу ПАТ «Дельта Банк» від 16.08.2016 № 18.5/2066 на дії ліквідатора щодо невизнання кредиторських вимог ПАТ «Дельта Банк» до банкрута у сумі 14885650,26 грн. Вказана ухвала суду не оскаржена та набрала законної сили, та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, суд закриває провадження у справі, якщо встановлені обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, зокрема, відповідно до пункту 2 частини першої статті 175 цього Кодексу, згідно якого такими обставинами, є наявність такого, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Проте, колегія апеляційної інстанції погодитись з такими висновками суду не може, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Пункт 1 ст. 5 Закону про банкрутство, в редакції, чинній до 19.01.2013 встановлює, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо встановлені обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, зокрема, відповідно до пункту 2 частини першої статті 175 цього Кодексу, згідно якого такими обставинами, є наявність такого, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до ч.3 ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України можливе за умов, якщо рішення господарського суду або іншого органу, який вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, набрало законної сили, не змінено і не скасовано у відповідній частині в передбаченому законом порядку. За відсутності таких умов заінтересована особа вправі звернутися з позовом до господарського суду на загальних підставах.

Таким чином, закриваючи провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України місцевий господарський суд мав встановити наявність рішення господарського суду або іншого органу, прийнятого у справі: між тими ж сторонами; про той же предмет; з тих же підстав.

Передбачені нормами статей 15, 16 Цивільного кодексу України способи захисту порушеного права або охоронюваного законом інтересу мають бути спрямовані на відновлення прав та інтересів позивачів. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Підстава позову це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

За змістом ГПК України, закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. До підстав позову належать лише юридичні факти, тобто ті, з якими норми матеріального права пов'язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов'язків суб'єктів спірного матеріального правовідношення.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.08.2014 ПАТ «Дельта Банк» звернулось зі скаргою на дії ліквідатора (вих. № 18.5/2066 від 16.08.2016) до господарського суду Миколаївської області, відповідно до якої просило суд:

1. Винести ухвалу про припинення процедури ліквідації, передбаченою ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», по справі 5016/1956/2012 про банкрутство ОСОБА_3 виробничо-торгівельної фірми «АГРОДІЛО» і перейти до загальних судових процедур у справі про банкрутство передбачених цих Законом;

2. Визнати дії арбітражного керуючого ліквідатора ОСОБА_3 виробничо-торгівельної фірми «АГРОДІЛО» ОСОБА_4, щодо не визнання кредиторських вимог ПАТ «Дельта Банк» у справі № 5016/1956/2012;

3. Винести ухвалу про визнання ПАТ «Дельта Банк» кредитором у справі № 5016/1956/2012 (5/74) на загальну суму 14 885 650,26 грн, з розподілом черговості задоволення кредиторських вимог відповідно до Закону про банкрутство;

4. Окремо внести до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_3 виробничо-торгівельної фірми «АГРОДІЛО» вимоги ПАТ «Дельта Банк», які забезпечені заставою боржника.

Підставами для звернення ПАТ «Дельта Банк» із скаргою на дії ліквідатора ОСОБА_4 були наступними.

1) Інформація ліквідатора про переведення боргу за обома кредитними договорами на ОСОБА_3 підприємство виробничо-торгівельна фірма «Агро-Ленд» та ОСОБА_3 підприємство виробничо-торгівельна фірма «Снігурівський каравай»;

2) Інформація ліквідатора про придбання предметів іпотеки іншими юридичними особами на підставі договорів про переведення боргу, а саме: майновий комплекс розташований Миколаївська область Снігурівський район с. Юр'ївка вул. Польова 3 - належить ТОВ «Дари Миколаївщини»; -майновий комплекс розташований Миколаївська область Снігурівський район с. Юр'ївка вул. Польова 6 - належить ППАТФ «Баратівське»; -майновий комплекс розташований Миколаївська область м. Снігурівка вул. Інгулецька 10-А - належить Промислова фінансова група «Украгромет»; -майновий комплекс розташований Миколаївська область Снігурівський район с. Юр'ївка вул. Ставкова 1-А - належить ППАТФ «Баратівське»; -майновий комплекс розташований Миколаївська область Снігурівський район с. Афанасіївка, вул. Приозерна 1 - належить ТОВ «Дари Миколаївщини».

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.09.2016 скаргу ПАТ «Дельта Банк» від 16.08.2016 №18.5/2066 на дії ліквідатора залишено без задоволення.

14.03.2017 ПАТ «ОСОБА_6 звернулося до господарського суду Миколаївської області з новою скаргою на дії ліквідатора, відповідно до якої просив:

1. Визнати дії арбітражного керуючого ліквідатора ОСОБА_3 виробничо-торгівельної фірми «АГРОДІЛО» ОСОБА_4, щодо не визнання кредиторських вимог ПАТ «Дельта-Банк» протиправними;

2. Визнати дії ліквідатора арбітражного керуючого ліквідатора ОСОБА_3 виробничо-торгівельної фірми «АГРОДІЛО» ОСОБА_4, щодо неперерахування коштів від реалізації заставного майна ПАТ «Дельта Банк» на рахунок кредитора ПАТ «Дельта Банк» неправомірними;

3. Визнати кредиторські вимоги ПАТ «Дельта-Банк» у сумі 8 405 726,91 грн., за кредитним договором від 29.08.2007 № 02/147/07-КЛТ у сумі 6 428 451,35 грн. та за кредитним договором від 22.09.2006 № 02/116/06-КЛТ у сумі 8 405 726,91 грн. з розподілом черговості задоволення кредиторських вимог відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»;

4. Зобовязати арбітражного керуючого ліквідатора ОСОБА_3 виробничо-торгівельної фірми «АГРОДІЛО» ОСОБА_4 перерахувати кошти, за результатами проведеного аукціону з продажу майна банкрута, призначеного на 11.12.2014-26.12.2014, - майнового комплексу, що розташований за адресою: вул.Степова, 1-А, м.Снігурівка, Миколаївська область згідно іпотечного договору від 02.08.2006 № 1242, посвідченого приватним нотаріусом Снігурівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 на рахунок ПАТ «Дельта Банк» за реквізитами, вказаними у листі від 10.03.2017 № 13.1/131.

Отже, вимоги ПАТ «Дельта Банк» щодо зобовязання арбітражного керуючого ліквідатора ОСОБА_3 виробничо-торгівельної фірми «АГРОДІЛО» ОСОБА_4 перерахувати кошти, за результатами проведеного аукціону з продажу майна банкрута, призначеного на 11.12.2014-26.12.2014, - майнового комплексу, що розташований за адресою: вул.Степова, 1-А, м.Снігурівка, Миколаївська область згідно іпотечного договору від 02.08.2006 № 1242, посвідченого приватним нотаріусом Снігурівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 на рахунок ПАТ «Дельта Банк» за реквізитами, вказаними у листі від 10.03.2017 № 13.1/131 не були предметом судового розгляду, за наслідками якого винесено ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 14.09.2016.

Як вбачається з заяви ПАТ «Дельта Банк», остання подана також із інших підстав, ніж заявлені банком в заяві за вих. № 18.5/2066 від 16.08.2016, а саме з підстав відсутність як в матеріалах нотаріальної справи так і взагалі договору про переведення боргу від 03.10.2008 укладений між ПВТФ «Агроділо» та ПП ВТФ «Агро-Ленд» за кредитним договором № 02/116/06-КЛТ від 22.09.2006 та виявлення у діях арбітражного керуючого порушення норм чинного законодавства про банкрутство та відсутності зарахування коштів на рахунок АТ «Дельта Банк» від реалізації заставного майна кредитора (тобто майна яке належало банкруту).

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги, що дана заява від 14.03.2017 (вих.н. № 13.1/132) у даній справі подана з іншої підстави, а також з доповненням матеріально-правовою вимогою, ніж заява від 19.08.2016 (вих.н. № 18.5/2066 від 16.08.2016) за результатом якої винесено ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 14.06.2016.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Враховуюче вищезазначене, у господарського суду Миколаївської області були відсутні підстав для закриття провадження у даній справі на підставі п.3 ч.1. ст.231 ГПК України, оскільки господарський суд закриває провадження у справі, якщо встановить що є таке, що набрало законної сили рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яке у даному випадку відсутнє.

Відповідно до частини 3 статті 271 ГПК України випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, отже, ухвала Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2018 у справі № 5016/1956/2012(5/74) підлягає скасуванню, а скарга ПАТ «Дельта Банк» на дії ліквідатора від 14.03.2017 (вих.н. № 13.1/132) направленню на розгляд до господарського суду Миколаївської області.

Керуючись ст.ст. 269-271, 275, 277, 280-284

ГПК України, колегія суддів -,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2018 у справі № 5016/1956/2012(5/74) - скасувати.

Скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства «Дельта Банк» від 14.03.2017 (вих.н. № 13.1/132 від 10.03.2017) передати на розгляд господарського суду Миколаївської області.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.286 ГПК України.

Повний текст постанови складено 31.05.2018.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя Л.В. Лавриненко

Суддя С.В. Таран