ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відстроченні або розстроченні виконання судового рішення

"05" червня 2018 р. Cправа №902/886/17

Суддя господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Німенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Завод метизних виробів", м.Макіївка Донецької області

до приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону", м.Гнівань Тиврівського району Вінницької області

про стягнення 11626485,35 грн заборгованості згідно договорів поставки

за участю представників ТОВ "Гніванський завод спецзалізобетону" ОСОБА_1 - директор (рішення №71-5/40-7 від 02.05.2018) та ОСОБА_2 - представник (довіреність №730/02 від 04.06.2018);

відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався

В С Т А Н О В И В :

В провадженні господарського суду Вінницької області перебувала справа №902/886/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Завод метизних виробів" до приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" про стягнення 11626485,35 грн заборгованості згідно договорів поставки, з яких: 767096,47 грн - заборгованості за договором поставки №80-П від 22.10.2015; 8454530,66 грн - заборгованості за договором поставки №89-П від 07.12.2015 та 2404858,22 грн - заборгованості за договором поставки №65-П від 12.05.2016.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 26.10.2017 позов задоволено повністю.

14.11.2017 на виконання вказаного рішення було видано відповідний наказ та направлено на адресу стягувача.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.02.2018 позов було задоволено частково, зменшено розмір пені з підстав передбачених ст.233 ГК України, ч.3 ст.551 ЦК України, рішення суду першої інстанції підлягає змінено в частині стягнення пені; викладено резолютивну частину рішення в цій частині в наступній редакції: "Стягнути з приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Завод метизних виробів" 54 205,75 грн пені. В решті в частині стягнення пені - відмовлено.

22.05.2018 до суду надійшла заява №690/02 від 21.05.2018 (вх.канц.суду №02.1-37/28/18) за підписом голови правління ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 25.05.2018 заяву ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" про відстрочку виконання судового рішення від 26.10.2017 у справі №902/886/17 призначено до розгляду у судовому засіданні на 05.06.2018.

04.06.2018 до суду від представника ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" надійшло клопотання №729/02 від 04.06.2018 про долучення документів до матеріалів справи.

05.06.2018 на адресу суд за підписом представника ТОВ "Завод метизних виробів" надійшов відзив на заяву про відстрочення виконання рішення суду, яким останній просить суд відмовити в повному обсязі в задоволенні заяви боржника про відстрочення виконання рішення господарського суду Вінницької області від 26.10.2017 у справі №902/886/17. Свою позицію стягувач обґрунтовує тим, що заявником не доведено наявність конкретних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду.

На визначену судом дату в судове засідання з'явилися представники заявника (боржника), які заяву про відстрочення виконання рішення суду підтримали в повному обсязі.

Стягувач правом участі в судовому засіданні не скористався, хоча про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, ухвалою суду від 25.05.2018 та телефонограмою, наявною в матеріалах справи.

Згідно ч.1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч.3 ст.202 ГПК України, передбачено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення стягувача належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення їх явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

З урахуванням наведеного, зважаючи на встановлений ст.331 ГПК України строк розгляду заяви, суд дійшов висновку, що відсутність представника стягувача не перешкоджає розгляду заяви по суті за наявними у ній матеріалами.

Суд, розглянувши заяву ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" про відстрочення виконання рішення господарського суду Вінницької області від 26.10.2017, із змінами внесеними постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.02.2018 у справі №902/886/17 зазначає наступне.

Заява ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" про відстрочення виконання рішення суду від 20.02.2018 мотивована тим, що відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі, існує реальна загроза банкрутства, відсутні кошти на рахунках і майно, на яке можливо звернути стягнення, до того ж слідчим відділом Управління Служби безпеки України у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №000001. В межах проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №000001 Вінницьким міським судом Вінницької області 16.04.2018 у справі №127/8037/18 винесено ухвалу, якою накладено арешт на рахунки ПАТ "Гніванський завод СЗБ" шляхом заборони здійснення будь-яких операцій щодо перерахування на рахунки ТОВ "Завод метизних виробів" та підприємств, що розташовані на непідконтрольних державній владі територіях Донецької та Луганської областей.

Відповідач (заявник) також вважає, що вказаною ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області, з урахуванням обставин наведеного кримінального провадження, унеможливлено виконання рішення господарського суду Вінницької області від 26.10.2017 у справі №902/886/17, а будь-які дії щодо його виконання, з урахуванням збройного конфлікту на території Донецької та Луганської областей можуть бути розцінені та призвести до фінансового тероризму.

Зважаючи на наявність вищевказаних особливих і непереборних обставин затримки у виконанні рішення, ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" вважає їх об'єктивними, істотними і надзвичайними, а тому просить відстрочити виконання рішення суду від 26.10.2017, із змінами, внесеними постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.02.2018 у справі №902/886/17 на один рік.

Крім того, наявність накладених ВПВ УДВС ГТУЮ у Вінницькій області арештів на майно та грошові кошти ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" повністю заблокували та зупинили роботу підприємства.

ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" - стратегічне підприємство, що належить ПАТ "Укрзалізниця". Спеціалізується на виробництві для потреб, насамперед, залізниці: залізобетонних шпал, опор контактної мережі, стійок освітлення для електромереж. При цьому основним замовником продукції товариства є саме ПАТ "Укрзалізниця".

Одночасно на сьогоднішній день ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" перебуває у вкрай скрутному фінансовому становищі, що зумовлено наявністю 436955,40 грн дебіторської заборгованості, 72430000,00 грн кредиторської заборгованості. Крім того, у ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" наявні обов'язкові платежі в загальній сумі 8759410,29 грн, серед яких 5660260,48 грн - заробітної плати.

Отже наявність накладеного ВПВ УДВС ГТУЮ у Вінницькій області арешту перешкоджає виготовленню та реалізації підприємством своєї продукції, як наслідок виконанню своїх зобов'язань перед працівниками, державним бюджетом, контрагентами та може призвести до його банкрутства. При цьому, зважаючи на обставини та матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №000001, ухвала Вінницького міського суду Вінницької області 16.04.2018 у справі №127/8037/18 може діяти протягом всього часу, а господарська діяльність ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" залишатиметься заблокованою.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Так, згідно зі ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст.331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи (ч. 2 ст.331 ГПК України).

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст.31 ГПК України).

Згідно ч.4 ст.331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Приписами ч.5 ст.331 ГПК України встановлено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Суд звертає увагу боржника, що запроваджений процесуальними нормами права механізм відстрочки виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення.

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" №475/97-ВР від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (з протоколами).

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43). Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Савіцький проти України" (Заява № 38773/05) від 26.07.2012 суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов'язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Отже, питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Наведені заявником в заяві підстави для відстрочки виконання судового рішення, зокрема, посилання на факт проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №000001, зареєстрованого за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.258-5 КК України (фінансування тероризму) та посилання на постанову Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/8037/18 від 16.04.2018, якою накладено арешт на рахунки ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" шляхом заборони здійснення будь-яких операцій щодо перерахування на рахунки ТОВ "Завод метизних виробів" та підприємств, що розташовані на непідконтрольних територіях Донецької та Луганської областей" не є тією виключною обставиною, яка унеможливлює примусове виконання судового рішення господарського суду Вінницької області від 26.10.2017 в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», та яка дає підстави для відстрочки виконання судового рішення, яке не виконане.

В якості підстави надання відстрочки відповідач також посилається на скрутне фінансове становище.

Разом з цим заявник вважає, що рішення господарського суду Вінницької області у справі №902/886/17 буде виконано з відстрочкою в один рік, доказом чого є долучені до матеріалів справи копії обґрунтування до фінансової моделі ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" на 2018-2020 роки та попереднього прогнозу ліквідності ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" також на 2018-2020 роки.

Суд, оглянувши зазначені документи, дійшов висновку, що заявником не надано доказів на підтвердження того, що фінансовий стан останнього покращиться, результати господарської діяльності будуть позитивними, і що відстрочення наявної у відповідача заборгованості забезпечить виконання судового рішення у даній справі та у майбутньому надасть можливість заявнику акумулювати необхідну грошову суму на виконання рішення без створення ризику визнання його банкрутом.

При цьому суд звертає увагу на те, що за змістом ст.331 ГПК України скрутний фінансовий стан відповідача не є підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Оскільки господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення, та не допускати їх настання, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено, що відстрочення виконання рішення суду зробить реальною можливість отримання боргу позивачем, та не зашкодить матеріальним інтересам та фінансовому стану останнього.

Враховуючи наведене та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви №690/02 від 21.05.2018 ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" про відстрочення виконання рішення господарського суду Вінницької області від 26.10.2017, з урахуванням постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 20.02.2018 у справі №902/886/17.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" "про відстрочення виконання рішення суду у справі №902/886/17" №690/02 від 21.05.2018 відмовити.

2. Копію ухвали надіслати сторонам рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

3. Дана ухвала суду від 05.06.2018 у справі №902/886/17 набрала законної сили негайно після її оголошення, тобто з 05.06.2018 (ч.1 ст.235 ГПК України).

4. Дана ухвала суду від 05.06.2018 у справі №902/886/17 може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України .

5. Ухвалу підписано 12.06.2018.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - ТОВ "Завод метизних виробів" (вул. Юрія Шумського, 1Б, м. Київ, 02098);

3 - ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" (вул.Промислова,15, м.Гнівань, Тиврівський район, Вінницька область, 23310)