УХВАЛА

м. Київ

11.06.2018Справа № 910/6958/18

Суддя Якименко М.М., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" (юридична адреса: 01001, м.Київ, вул. Хрещатик, 8-А; фактична адреса: 01301, м.Київ, вул.Прорізна, 8) в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК"- Славкіної Марини Анатоліївни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗУМ ІНВЕСТ" (01133, м.Київ, вул. Мечникова, буд.8, кім. 22)

про стягнення 117 400,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азум Інвест" (далі - відповідач) про стягнення 117 400,00 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви закріплені у статті 162 ГПК України, зокрема, згідно, згідно п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (для юридичних осіб).

Судом встановлено, що у поданій до суду позовній заяві позивачем зазначено ідентифікаційний код позивача - Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" - 1936425.

Натомість, згідно із відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ідентифікаційний код Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" - 19364259.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено у 2018 році прожитковий мінімум працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні.

Таким чином, розмір судового збору (з 01.01.2018 року) за розгляд в господарському суді позовних заяв немайнового характеру 1 розмір прожитковий мінімуму для працездатних осіб, тобто 1 762,00 грн., а за розгляд в господарському суді позовних заяв майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 762,00 грн. та не більше 616 700,00 грн.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви № 3/1957 від 24.05.2018 року, предметом даного позову є стягнення з відповідача 117 400,00 грн.

Тобто, звернувшись до суду в червні 2018 року із позовом про стягнення 117 400,00 грн., а саме з вимогами, що носять майновий характер, позивач мав сплатити з урахуванням заявлених вимог 1762,00 грн. судового збору.

З поданого позивачем в якості доказів сплати судового збору платіжного доручення № 22_208070 від 25.05.2018 року вбачається, що позивачем за подання до суду вказаної позовної заяви сплачено лише 1761,00 грн. судового збору, тобто недоплата становить 1,00 грн.

Інших доказів сплати судового збору позивачем до позовної заяви не додано.

Враховуючи вищевикладене, суд не може прийняти платіжне доручення № 22_208070 від 25.05.2018 року на суму 1761,00 грн. як належний доказ, що підтверджує сплату позивачем судового збору у встановленому розмірі, в зв'язку з чим позивачу належить доплатити 1,00 грн. судового збору.

Суд зазначає, що згідно з п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, правові підстави позову тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 3 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов'язань за Кредитним договором № 46-47/1-14 від 12.05.2014 року (далі - Кредитний договір) в частині своєчасного та повного повернення кредитних коштів та сплати процентів, в зв'язку з чим у позичальника утворилась заборгованість за вказаним Договором в сумі 92 014 672,75 грн., до складу якої входить прострочена заборгованість за кредитом, прострочені проценти за кредитом, пеня за несвоєчасне погашення кредиту, пеня за несвоєчасну сплату процентів тощо.

При цьому в порушення приписів ч. 2 ст. 164 ГПК України позивачем не виконано зобов'язання додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, тобто до позовної заяви не додано документів на підтвердження викладених в позовній заяві обставин, а саме: належних та допустимих доказів на підтвердження: відкриття позивачем кредитної лінії; користування відповідачем (первісним боржником) кредитною лінією; руху коштів у рамках Кредитного ліміту; детального обґрунтованого розрахунку позовних вимог окремо: тіла кредиту, процентів, пені, зазначивши: підстави та дату виникнення зобов'язання; термін, коли мало бути здійснено погашення; дату та розмір фактичної оплати із зазначенням платіжного документа та призначення платежу; прострочену суму, на підставі якої здійснюється нарахування процентів, пені; кількість днів прострочення із зазначенням конкретних періодів "з"-"до"; ставки відсотків, пені; кінцеві суми боргу; виписки по особовому рахунку відповідача щодо обліку руху коштів окремо по кожному виду заборгованості: тілу кредиту, процентів, пені, зазначивши вхідний та вихідний залишок, обороти, окремо на кожну дату здійснення операцій.

В свою чергу повідомлення про неможливість надання відповідних доказів та/або клопотань про витребування останніх матеріали позовної заяви не містять.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Суд зазначає, що позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб'єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Предмет позову - це певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними зокрема, ст.16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Суд вважає за необхідне вказати на те, що предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов'язання утриматись від їх вчинення.

Дослідивши позовні матеріали справи судом встановлено, що предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором № 46-47/1-14 від 12.05.2014 року в сумі 117400,00 грн.

Проте, зазначаючи в тексті позовної заяви про наявність у відповідача заборгованості Договором в сумі 92 014 672,75 грн., до складу якої входить прострочена заборгованість за кредитом, прострочені проценти за кредитом, пеня за несвоєчасне погашення кредиту, пеня за несвоєчасну сплату процентів, в прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути 117 400,00 грн., не зазначаючи при цьому, яка саме правова природа заявленої до стягнення заборгованості.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.12 р. "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Суд наголошує, що формулювання позовних вимог відноситься до виключної компетенції позивача у справі.

Натомість незазначення позивачем в позовній заяві чітких обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги та чіткого змісту самих позовних вимог, нівелює можливість дотримання судом вказаних принципів та унеможливлює правильне і своєчасне вирішення господарського спору.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За наведених обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам статті 162 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Залишити позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни без руху.

2. Встановити Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду письмових доказів на підтвердження сплати судового збору в розмірі 1,00 грн. (одна грн. 00 коп.);

- подання до суду письмової заяви із зазначенням вірного ідентифікаційного коду Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик", який вказаний в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

- подання до суду письмової заяви, яка буде містити чітке визначення правової природи заявленої до стягнення суми 117 400,00 грн. (основний борг, пеня, проценти тощо);

- подання до суду оригіналів (для огляду) та належним чином засвідчених копій належних та допустимих доказів на підтвердження: відкриття позивачем кредитної лінії; користування відповідачем (первісним боржником) кредитною лінією; руху коштів у рамках Кредитного ліміту;

- подання до суду детального обґрунтованого розрахунку позовних вимог окремо: тіла кредиту, процентів, пені, зазначивши: підстави та дату виникнення зобов'язання; термін, коли мало бути здійснено погашення; дату та розмір фактичної оплати із зазначенням платіжного документа та призначення платежу; прострочену суму, на підставі якої здійснюється нарахування процентів, пені; кількість днів прострочення із зазначенням конкретних періодів "з"-"до"; ставки відсотків, пені; кінцеві суми боргу;

- подання до суду виписки по особовому рахунку відповідача щодо обліку руху коштів окремо по кожному виду заборгованості: тілу кредиту, процентів, пені, зазначивши вхідний та вихідний залишок, обороти, окремо на кожну дату здійснення операцій;

Надати суду докази направлення вказаних доказів відповідачу.

4. Ухвала набирає законної сили 11.06.2018 року та оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Якименко