ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2018 р. Справа № 922/7/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н. В., суддя Пелипенко Н.М.

секретар судового засідання Бєлкіна О.М.

за участю представників:

позивача не з'явився

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Українського державного геологорозвідувального інституту (УКРДГРІ) (Державне підприємство), м. Київ (вх. №714 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 07.03.18 (повний текст рішення складено 12.03.2018) у справі № 922/7/18

за позовом Українського державного геологорозвідувального інституту (УКРДГРІ) (Державне підприємство)

до Приватного акціонерного товариства "Куп'янський молочноконсервний комбінат", м. Купянськ

про стягнення коштів у сумі 23450,81 грн

ВСТАНОВИЛА:

Українського державного геологорозвідувального інституту (УКРДГРІ) (Державне підприємство) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Куп'янський молочноконсервний комбінат" про стягнення з останнього основного боргу за договором про надання послуг з проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування №КД2349-00 від 27.08.2013 року в розмірі 12330,00 грн., 3% річних в сумі 1096,52 грн. та втрат від інфляції в сумі 10024,29 грн. Судові витрати позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 07.03.2018 у справі № 922/7/18 (суддя Смірнова О.В.) в позові відмовлено повністю.

Позивач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказане рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги про стягнення коштів в сумі 23 450,81 грн. задовольнити.

Позивач в обґрунтування викладених вимог посилається на те, що відповідачу був направлений Інформаційний звіт та акт № 4/2014 від 18.12.2014 про здавання-приймання послуг IV етапу 2014 року вартістю 12 330,00 грн. в 2-х примірниках, поштою супровідним листом № 2750 від 22.12.2014, що підтверджується реєстром згрупованих поштових відправлень. Проте, як зазначає позивач, відповідач вказаний акт не підписав та будь-яких зауважень або заперечень щодо повного та належного надання послуг або мотивованої відмови від підписання акту у передбачений договором термін не надав. Позивач також наголошує, що копією реєстру згрупованих рекомендованих поштових відправлень від 23.12.2014 підтверджується, що на адресу відповідача супровідним листом № 2750 від 22.12.2014 направлені акти в 2-х примірниках та Інформаційний звіт по IV етапу 2014 року. Позивач вважає, що з урахуванням робочого графіку Українського державного підприємства «Укрпошта», відповідач отримав поштове відправлення не пізніше 30.12.2014, та у відповідності з умовами договору, протягом 5 робочих днів (тобто до 13.01.2015) відповідач мав обовязок підписати акт та направити його виконавцю або надати зауваження до нього. За вказаних обставин, позивач стверджує, що 14.01.2015 почався 10-денний строк для здійснення остаточного розрахунку і закінчився він 26.01.2015. Позивач також вказує на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що Інформаційний звіт по IV етапу 2014 року повторно у 2015 році не надсилався замовнику, повторно надсилався лише акт № 4/2014 від 18.12.2014 в додатках до листа № 531 від 20.03.2015.

Позивач наголошує, що відповідачем допущено неналежне виконання умов договору щодо здавання-приймання наданих послуг в частині встановленого сторонами терміну подачі зауважень та заперечень після спливу майже 4-х місяців від кінцевої дати прийняття спожитих послуг, узгодженої сторонами договором.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23.04.2018 поновлено позивачу пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 07.03.2018 у справі № 922/7/18; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Українського державного геологорозвідувального інституту (УКРДГРІ) (Державне підприємство) на рішення господарського суду Харківської області від 07.03.2018 у справі № 922/7/18; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 08.05.2018; зупинено дію рішення господарського суду Харківської області від 07.03.2018 у справі № 922/7/18.

Відповідач 08.05.2018 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти доводів, викладених позивачем, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від 07.03.2018 у справі № 922/7/18 - без змін. Відповідач також просить розгляд справи здійснювати за участю представника відповідача.

Відповідач зазначає про те, що послуги за IV етап замовник приймати відмовився у звязку з неналежним їх наданням, про що відповідачу були надіслані обґрунтовані зауваження, викладені в листі № 470 від 03.04.2015. Відповідач вказує на те, що позивача було повідомлено про те, що наданий виконавцем звіт містить некоректну та таку, що не відповідає дійсності інформацію щодо виконання Програми робіт з видобуванням питних підземних вод Люботинського 3 родовища, затвердженої наказом служби геології та надр України від 22.08.2013 № 433, до якого ПрАТ "Куп'янський молочноконсервний комбінат" не має жодного відношення. Як зазначає відповідач, у звязку з викладанням інформації, що не відповідає дійсності, наявності інших недоліків, а також неправомірних вимог у звіті, ПрАТ "Куп'янський молочноконсервний комбінат" не могло споживати неякісно надані позивачем послуги. Відповідач посилається на те, що неналежне виконання УКРДГРІ своїх зобовязань з проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування ділянкою надр, де розташований водозабір відповідача, належним чином не підтверджено. Крім того, відповідач вказує на те, що скаржником не надано належних доказів направлення у грудні 2014 року акту на адресу відповідача, а саме повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладенні до цінного листа. Відповідач наголошує, що він намагався врегулювати питання щодо усунення невідповідностей послуг, що підтверджується листом скаржника № 1127 від 28.05.2015 та листом відповідача № 865 від 17.06.2015; втім зазначені в Інформаційному звіті недоліки не були усунуті, а послуги за IV етапом належним чином не надані, зауваження відповідача проігноровані.

Таким чином, враховуючи наявність з боку відповідача мотивованих зауважень до Інформаційного звіту по IV етапу робіт, відповідач вважає, що у позивача відповідно до п. 4.4 договору не виникло право на оформлення акту здавання-приймання послуг в односторонньому порядку, а у відповідача, в свою чергу, не виник обовязок оплати цих робіт.

У зв'язку із знаходженням судді Медуниця О.Є. на лікарняному, на підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду від 08.05.2018 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи та визначено наступний склад колегії суддів для розгляду справи № 922/7/18: головуючий суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н.В., суддя Пелипенко Н.М.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 08.05.2018 апеляційну скаргу позивача призначено до розгляду на 23.05.2018.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23.05.2018 розгляд апеляційної скарги позивача відкладено на 06.06.2018.

Позивач в призначене судове засідання 06.06.2018 не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи позивач був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення уповноваженій особі Українського державного геологорозвідувального інституту (УКРДГРІ) (Державне підприємство), яке отримано 29.05.2018.

Відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що явка представників сторін судом обов'язковою не визнавалась, позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 120, ст. 270 ГПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника позивача за наявними в ній матеріалами.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 27 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Куп'янський молочноконсервний комбінат" (відповідач, замовник) та Державним підприємством "Український державний геологорозвідувальний інститут" (позивач, виконавець) було укладено договір № КД 2349-00 з проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування ділянкою надр, де розташований водозабір ПАТ "Куп'янський молочноконсервний комбінат" (далі - договір; а.с. 20-25).

Відповідно до п. 1.1. договору, виконавець зобов'язується надати замовнику, а замовник зобов'язується прийняти й оплатити послуги з проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування (далі - послуги) ділянкою надр, де розташований водозабір ПАТ "Куп'янський молочноконсервний комбінат" відповідно до умов договору.

Обсяг робіт, етапи (підетапи) та строки їх виконання наведені в Календарному плані у додатку 1, який є невід'ємною частиною договору та складається виконавцем щорічно (п. 1.3. договору).

Згідно з п.10.4. договору, цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 03 червня 2017 року.

В п. 10.1 договору зазначено, що всі зміни, які вносяться до умов цього договору оформлюються додатковими угодами, що є невід'ємними частинами цього договору.

02 грудня 2013 року до договору сторонами внесені зміни та доповнення додатковою угодою №1 на 2014 рік (а.с. 28).

У відповідності до п.1.3 договору сторонами узгоджено календарні плани (додаток № 1), в якому наведені обсяг послуг, етапи (підетапи) та строки їх надання.

Загальна вартість послуг визначається протоколом узгодження договірної ціни, що є додатком № 2 і складає у 2014 році 41100,00 грн., крім того ПДВ 20% - 8220,00 грн., всього: 49320,00 грн. (п.5.1. договору в редакції додаткової угоди № 1).

В п. 5.3. договору зазначено, що замовник перераховує виконавцю аванс у розмірі 100% від вартості послуг за відповідним етапом (підетапом). Перерахування авансу здійснюється на підставі рахунку-фактури Виконавця протягом 10 робочих днів з дати отримання рахунку.

Судом встановлено, що авансовий платіж за послуги IV етапу 2014 року замовником не здійснювався.

Звертаючись до господарського суду, позивач зазначив про те, що ним, на виконання умов договору, надано послуги IV етапу 2014 року, здійснено відповідно до "Методичних рекомендацій з проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування" аналізу робіт, що виконуються надрокористувачем на об'єктах (ділянка надр, де розташований водозабір ПАТ "Куп'янський молочноконсервний комбінат") та дана оцінка їх відповідності програмі послуг надрокористувача та чинним нормативно-методичним і правовим документам. Направлено Інформаційний звіт.

У позовній заяві позивач також зауважує, що направив на адресу відповідача акт №4/2014 від 18 грудня 2014 року про здавання-приймання послуг IV етапу 2014 року вартістю 12330,00 грн. (а.с. 31), проте відповідач вказаний акт не підписав та будь-яких зауважень або заперечень щодо повного та належного надання послуг або мотивованої відмови від підписання акту у передбачений договором термін не надав.

У зв'язку з невиконанням зобов'язання щодо прийняття та оплати наданих послуг з боку відповідача, з метою досудового врегулювання спору, позивач направив на адресу відповідача вимогу від 11.03.2015 р. №375 про оплату боргу за договором в сумі 12330,00 грн.

28 травня 2015 року сторони уклали додаткову угоду № 2 (а.с. 103), в якій домовились достроково розірвати договір у зв'язку з відсутністю потреби в наданні послуг з моніторингу та наукового супроводження надрокористування.

Позивач зазначає, що відповідач борг в сумі 12330,00 грн. не сплатив, що і стало підставою для звернення з даним позовом до господарського суду Харківської області.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд першої інстанції виходив з наступного.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконати її обовязку.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Згідно з п. 1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу вимог частин першої та четвертої статті 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу; до окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Статтею 892 ЦК України встановлено, що за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник (виконавець) зобов'язується провести за завданням замовника наукові дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо, а замовник зобов'язується прийняти виконану роботу та оплатити її.

Договір може охоплювати весь цикл проведення наукових досліджень, розроблення та виготовлення зразків або його окремі етапи.

Відповідно до ст. 894 ЦК України, виконавець зобов'язаний передати, а замовник прийняти та оплатити повністю завершені науково-дослідні або дослідно-конструкторські та технологічні роботи. Договором можуть бути передбачені прийняття та оплата окремих етапів робіт або інший спосіб оплати.

Статтею 897 ЦК України передбачено, що виконавець за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт зобов'язаний, зокрема, виконати роботи відповідно до погодженої із замовником програми (техніко-економічних показників) або тематики і передати замовникові результат у строк, встановлений договором; негайно інформувати замовника про виявлену неможливість одержати очікувані результати або недоцільність продовжувати роботу.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 4.1. договору перелік звітної документації, що підлягає оформленню та здаванню виконавцем замовнику за окремими етапами (підетапами) надання послуг та за договором у цілому, також вимоги до їх змісту визначаються цим договором.

Згідно з п. 5.4. договору, остаточний розрахунок за виконаний етап (підетап) здійснюється Замовником на підставі акту здавання-приймання наданих послуг протягом 10 робочих днів з дати його підписання.

За умовами п.п. 4.2., 4.3. договору, по завершенню кожного етапу (підетапу) виконавець надає замовнику акт здавання-приймання наданих послуг в 2-х примірниках та звітні матеріали у письмовій формі. Замовник протягом 5 робочих днів з дня одержання звітних документів та акту здавання-приймання наданих послуг, зазначених в п. 4.1. цього договору, якщо надані послуги відповідають умовам договору, зобов'язаний направити виконавцю підписаний та належним чином оформлений акт здавання-приймання послуг.

Якщо в строк, зазначений в п. 4.3 акт здавання-приймання наданих послуг не підписаний замовником, або зауваження щодо надання послуг не надійшли на адресу виконавця, то послуги вважаються наданими. Виконавець оформлює односторонній акт здавання-приймання наданих послуг, який є дійсним в якості підстави для оплати роботи або грошової вимоги. В строк підписання акту здавання-приймання наданих послуг (5 робочих днів) не входить строк пробігу поштової кореспонденції (п. 4.4. договору).

За таких обставин, суд першої інстанції вважав, що для визначення моменту, з якого позивач отримав право оформлення одностороннього акту здавання-приймання наданих послуг, необхідно встановити день, коли відповідачем був отриманий акт №4/2014 від 18 грудня 2014 року про здавання-приймання послуг IV етапу 2014 року вартістю 12330,00 грн.

Однак, встановивши, що наданими позивачем до матеріалів справи повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 112, 143) не підтверджується які саме поштові відправлення були отримані відповідачем, суд дійшов висновку про те, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу направлення акту на адресу відповідача.

Крім того, судом першої інстанції зясовано, що відповідач послуги за IV етап приймати відмовився у зв'язку з неналежним їх наданням, про що позивачу були надіслані обґрунтовані зауваження, що підтверджується листом № 470 від 03.04.2015 року (а.с. 97), а також відповідач шляхом проведення перемовин та листування з позивачем намагався врегулювати питання щодо усунення невідповідностей послуг, що підтверджується листом позивача №1127 від 28.05.2015 року (а.с. 99) та листом відповідача № 865 від 17.06.2015 року (а.с. 101). Втім, зазначені в Інформаційному звіті недоліки позивачем не усунуті, послуги за IV етапом належним чином не надані, зауваження відповідача проігноровані.

За таких обставин, враховуючі наявність з боку відповідача мотивованих зауважень до Інформаційного звіту по IV етапу робіт, суд першої інстанції дійшов висновку, що у позивача, відповідно до п. 4.4. договору, не виникло право на оформлення акту здавання-приймання послуг в односторонньому порядку, а у відповідача, в свою чергу, не виник обов'язок оплати ці роботи, в звязку з чим позовні вимоги визнані судом необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

З висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог погоджується колегія суддів.

Відповідно до ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач в апеляційній скарзі посилається на те що відповідачем допущено неналежне виконання умов договору щодо здавання-приймання наданих послуг в частині встановленого сторонами терміну подачі зауважень та заперечень після спливу майже 4-х місяців від кінцевої дати прийняття спожитих послуг, узгодженої сторонами договором.

При цьому, позивач стверджує, що відповідачу був направлений Інформаційний звіт та акт № 4/2014 від 18.12.2014 про здавання-приймання послуг IV етапу 2014 року вартістю 12 330,00 грн. в 2-х примірниках, поштою супровідним листом № 2750 від 22.12.2014, що підтверджується реєстром згрупованих поштових відправлень. Проте, як зазначає позивач, відповідач вказаний акт не підписав та будь-яких зауважень або заперечень щодо повного та належного надання послуг або мотивованої відмови від підписання акту у передбачений договором термін не надав. Позивач також наголошує, що копією реєстру згрупованих рекомендованих поштових відправлень від 23.12.2014 підтверджується, що на адресу відповідача супровідним листом № 2750 від 22.12.2014 направлені акти в 2-х примірниках та Інформаційний звіт по IV етапу 2014 року. Позивач вважає, що з урахуванням робочого графіку Українського державного підприємства «Укрпошта», відповідач отримав поштове відправлення не пізніше 30.12.2014, та у відповідності з умовами договору, протягом 5 робочих днів (тобто до 13.01.2015) відповідач мав обовязок підписати акт та направити його виконавцю або надати зауваження до нього. За вказаних обставин, позивач стверджує, що 14.01.2015 почався 10-денний строк для здійснення остаточного розрахунку і закінчився він 26.01.2015.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що в листі від 22.12.2014 № 2750 а.с.135) позивач зазначив наступне: в звязку з виконанням третього етапу календарного плану на 2014 рік за додатковою угодою № 1 вд 02.12.2013 до договору про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування № КД 2349-00 від 27.08.2013 (ділянка надр, де розташований водозабір ПАТ «Купянський молочноконсервний комбінат») надсилаємо Вам акти здавання-приймання наданих послуг в 2-х примірниках та звітні матеріали згідно розділу 4 даного договору.

Отже, в даному листі, на який посилається позивач, мова йде про виконання робіт за третім етапом, тоді предметом позовних вимог є стягнення заборгованості за неналежне виконання відповідачем своїх обовязків виконання умов договору щодо здавання-приймання послуг IV етапу 2014 року.

В якості доказу направлення акту на адресу відповідача позивачем надані до матеріалів справи повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 112, 143). Судом апеляційної інстанції досліджено, що в першому з них зазначено про отримання відповідачем поштового відправлення 10.10.2017 року, в другому про отримання відповідачем поштового відправлення 25.03.2015 року. Але встановити які саме поштові відправлення були отримані відповідачем не можливо, оскільки відсутні описи вкладення до цих листів.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на реєстр згрупованих рекомендованих поштових відправлень від 23.12.2014 колегія суддів відхиляє, оскільки цей реєстр складений не за формою, затвердженою Наказом Державного комітету звязку та інформації України від 12.07.2012 № 139 «Про затвердження спеціалізованих форм бланків, книг, ярликів, що застосовуються у поштовому звязку, та технічних умов щодо їх виготовлення», чинним станом на 2014-2015, та не містить конкретних даних щодо номеру, дати та назви документу, який надсилався.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами як факту направлення на адресу відповідача акту №4/2014 від 18 грудня 2014 року про здавання-приймання послуг IV етапу 2014 року вартістю 12330,00 грн. у грудні 2014 року, так і дати його отримання останнім, що унеможливлює встановлення моменту, з якого позивач отримав право оформлення одностороннього акту здавання-приймання наданих послуг, у відповідності з умовами п. 4.4 договору.

Як зазначає відповідач, послуги за IV етап він приймати відмовився у зв'язку з неналежним їх наданням, про що позивачу були надіслані обґрунтовані зауваження, що підтверджується листом № 470 від 03.04.2015 року (а.с. 97).

Так, в своєму листі № 470 від 03.04.2015 (а.с.97-98) відповідач повідомив позивача про те, що наданий виконавцем звіт містить некоректну та таку, що не відповідає дійсності інформацію, тому ПАТ "Куп'янський молочноконсервний комбінат" вважає не можливим його прийняття з огляду на викладені причини, зокрема Звіт містить невірну інформацію щодо виконання Програми робіт з видобуванням питних підземних вод Люботинського 3 родовища, затвердженої наказом служби геології та надр України від 22.08.2013 № 433, до якого ПАТ "Куп'янський молочноконсервний комбінат" не має жодного відношення.

Відповідачем наголошувалось, що назва ділянки надр, стосовно якої здійснювався моніторинг та наукове супроводження надрокористування, не відповідає назві ділянки, що зазначена в п. 1.1 договору № КД 2349-00 від 27.08.2013 та попередніх Інформаційних звітах. Так, інформаційний звіт по IV етапу наданий на «Водозабір ПАТ "Куп'янський молочноконсервний комбінат" (свердловина № 1, 2, 3), а не на «Ділянку надр, де розташований водозабір ПАТ "Куп'янський молочноконсервний комбінат", як передбачено умовами договору.

Відповідач посилається на те, що у звіті позивачем висуваються незаконні вимоги до ПАТ "Куп'янський молочноконсервний комбінат" про необхідність погодження Держгірпромнаглядом технологічної схеми експлуатації Купянського родовища підземних вод водозбору ПАТ "Куп'янський молочноконсервний комбінат", а також погодження плану видобутку на 2014 рік за новою формою, яка, як зазначає відповідач, не затверджена чинним законодавством. Вимоги щодо необхідності мікробіологічного дослідження підземних вод раз на місяць з кожної свердловини суперечать ДсанПін 2.2.4-171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеною для споживання людиною».

Таким чином, у відповідності до умов договору відповідач висловив позивачу свої мотивовані зауваження щодо проведених позивачем робіт та намагався врегулювати питання щодо усунення невідповідностей послуг, що підтверджується листом позивача №1127 від 28.05.2015 року (а.с. 99), в якому останній підтверджує наявність зауважень замовника (замовника) до інформаційного звіту за IV етапом.

При цьому, позивач в даному листі визнає, що дійсно в Інформаційному звіті в абзаці 5, стор. 3, щодо звіту про виконання програми робіт з видобування підземних вод було внесено інформацію стосовно Люботинського 3 родовища, що було наслідком технічної помилки.

Враховуючи викладене, твердження позивача про відсутність заперечень або зауважень відповідача щодо повного та належного виконання позивачем умов договору не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи.

Як зазначає відповідач, та не спростовано позивачем, висловлені відповідачем мотивовані зауваження позивачем проігноровані, недоліки не усунуті, послуги за IV етапом належним чином не надані.

Отже, посилаючись на факт неналежного виконання відповідачем умов договору щодо здавання-приймання наданих послуг, позивач в даному випадку мав документально підтвердити фактичне надання послуг за договором в розумінні ст.ст.76-79 ГПК України.

Однак, враховуючи наявність з боку відповідача мотивованих зауважень до інформаційного звіту по IV етапу, у позивача відповідно до п. 4.4 договору не виникло право на оформлення акту здавання-приймання послуг в односторонньому порядку, а у відповідача в свою чергу, не виник обовязок оплати цих робіт у відповідності до п. 5.4 договору.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів обґрунтованості та правомірності заявлених позовних вимог та не довів факт виникнення у відповідача обовязку оплатити виконані УКРДГРІ роботи за IV етапом відповідно до договору від 27.08.2013 № КД 2349-00 з проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування ділянкою надр, де розташований водозабір ПАТ "Куп'янський молочноконсервний комбінат".

Позивач під час розгляду його апеляційної скарги не надав жодного належного матеріального доказу обґрунтованості та правомірності наведених в апеляційній скарзі доводів. Твердження позивача про порушення судом норм матеріального та процесуального права нічим не обґрунтовані та не узгоджуються з наявними у справі матеріалами. Підстав для скасовування або зміни оскаржуваного рішення не вбачається. Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в рішенні суду висновків.

Керуючись ст.ст. 254, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Українського державного геологорозвідувального інституту (УКРДГРІ) (Державне підприємство), м. Київ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 07.03.18 (повний текст рішення складено 12.03.2018) у справі № 922/7/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів в порядку ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складений 11.06.2018.

Головуючий суддя Білецька А.М.

Суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Пелипенко Н.М.