РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.06.2018Справа № 910/5654/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Друк»

до публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» в особі філії «Птахофабрики «АВІС» ПАТ «Агрохолдинг Авангард»

про стягнення 160 865, 59 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніка Друк» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» в особі філії «Птахофабрики «АВІС» ПАТ «Агрохолдинг Авангард» про стягнення основного боргу в розмірі 160 865, 59 грн.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином здійснює розрахунки за поставлений товар.

Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною першою статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/5654/18. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

У частині восьмій статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 29.05.3018 представник відповідача подав письмовий відзив, в якому проти позову заперечував, зазначивши про те, що строк оплати поставленого товару не встановлений, вимога в порядку статті 530 Цивільного кодексу України на його адресу не надходила.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 07.06.2018 представник позивача подав письмову відповідь на відзив та пояснення з приводу того, що письмовий договір поставки не був підписаний з відповідачем у формі єдиного документа, поставка товару здійснювалася шляхом досягнення згоди відповідно до статей 180, 181 Господарського кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що у період з 03.02.2017 по 21.03.2017 позивач поставив, а відповідач прийняв клейку стрічку на загальну суму 167 722, 42 грн., що підтверджується видатковими накладними, а саме: № 20326 від 03.02.2017 на суму 18 400, 32 грн., № 21302 від 13.02.2017 на суму 24 800, 40 грн., № 21619 від 16.02.2017 на суму 4 500, 00 грн., № 21714 від 17.02.2017 на суму 19 320, 34 грн., № 22315 від 23.02.2017 на суму 13 800, 24 грн., № 22819 від 28.02.2017 на суму 13 800, 24 грн., № 30205 від 02.03.2017 на суму 9 000, 00 грн., № 30911 від 09.03.2017 на суму 13 800, 24 грн., № 31419 від 14.03.2017 на суму 18 400, 32 грн., № 32124 від 21.03.2017 на суму 13 500, 00 грн., № 32138 від 21.03.2017 на суму 18 400, 32 грн.

Згідно статті 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень.

Частинами першою та другою статті 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбаченому законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно з частиною першою статті 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Таким чином, між сторонами фактично укладено договір поставки, а відтак - виникли відносини, які підпадають під правове регулювання статті 712 Цивільного кодексу України та статті 265 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України та статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, відповідно до частини першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених статтею 11 Цивільного кодексу України

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України, підставами для виникнення зобов'язань можуть бути різні юридичні факти. Зобов'язання можуть виникати з договорів, у тому числі з кредитних правовідносин.

Основні зобов'язання, що виникли у позивача внаслідок укладення договору це поставка і передача товару, у відповідача - прийняття товару та оплата його вартості.

Як зазначалося раніше, позивач поставив товар на суму 167 722, 42 грн., у відповідача виник обов'язок його оплатити, втім, останній, не розрахувався за отриманий товар, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 160 865, 59 грн., яку позивач просить суд стягнути у судовому порядку.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У частині першій статті 530 Цивільного кодексу України унормовано, що у разі якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Оскільки строк виконання відповідачем зобов'язання по сплаті грошових коштів за отриманий товар не встановлений, позивач, 16.12.2017 звернувся до відповідача з вимогою про сплату заборгованості (докази направлення наявні в матеріалах справи).

Відповідно до частини другої статті 530 Цивільного кодексу України у випадку, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Враховуючи зазначене, суд встановив, що відповідач повинен протягом 7 днів, тобто - не пізніше 29.12.2017 сплатити суму боргу на користь позивача.

У письмовому відзиві відповідач зазначив про те, що на його адресу вимога про сплату заборгованості не надходила.

З приводу означеного аргументу, суд зазначає про те, що в матеріалах справи містяться належні докази відправлення позивачем вимоги в порядку статті 530 Цивільного кодексу України (копії опису вкладення та фіскального чеку від 16.12.2017). Таким чином, наявні докази спростовують твердження відповідача про відсутність доказів надіслання позивачем вимоги в порядку статті 530 Цивільного кодексу України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 затверджено Правила надання послуг поштового зв'язку", пунктами 116-117 яких передбачено про те, що у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджено те, що у зв'язку з закінченням терміну зберігання поштової кореспонденції, поштовим відділенням відправлення позивача повернуто йому без виконання.

З урахуванням наведеного, суд не приймає до уваги доводи відповідача, викладені в письмовому відзиві.

Оскільки факт поставки товару позивачем та отримання його відповідачем підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, встановлений строк остаточного розрахунку сплинув, а доказів оплати вартості товару в повному обсязі суду не надано, позовна вимога про стягнення з відповідача 160 865, 59 грн. основного боргу підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Друк» до публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» в особі філії «Птахофабрики «АВІС» ПАТ «Агрохолдинг Авангард» задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» в особі філії «Птахофабрики «АВІС» ПАТ «Агрохолдинг Авангард» (03115, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 121В, ідентифікаційний код 00851519) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Друк» (79020, Львівська область, м. Львів, проспект Чорновола, будинок 67Г, ідентифікаційний код 39168974) 160 865 (сто шістдесят тисяч вісімсот шістдесят п'ять) грн. 59 коп. - основного боргу та 2 412 (дві тисячі чотириста дванадцять) грн. 98 коп. - судового збору.

Після набрання судовим рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.06.2018.

Суддя Т.Ю. Кирилюк