РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2018Справа № 910/18144/17

За позовом Приватного підприємства "Світова музика" (позивач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (позивач 2) - організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав - Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКТОРІЯ ФУДС";

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю "Контент Делівері Сервіс";

про виплату компенсації за порушення майнових авторських прав.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача: Молчанов П. В., керівник;

Від відповідача: Власенко О. С., представник, довіреність № б/н від 17.11.2017 р.;

Від третьої особи:не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 32 000, 00 грн. компенсації за незаконне використання твору "ІНФОРМАЦІЯ_1", 32 000, 00 грн. компенсації за незаконне використання твору "ІНФОРМАЦІЯ_2", а також 1 600,00 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2017 року порушено провадження у справі № 910/18144/17, розгляд справи призначено на 21.11.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2017 року до участі у справі залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Контент Делівері Сервіс" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2017 року слухання справи відкладено до 18.01.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2018 року ухвалено справу № 910/18144/17 розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, підготовче засідання у справі №910/18144/17 призначено на 13.02.2018 року.

У судовому засіданні 13.02.2018 р. оголошено перерву у справі до 13.03.2018 р.

Ухвалою Господарського суду від 13.03.2018 р. оголошено перерву у справі до 27.03.2018 р.

Через відділ діловодства господарського суду 27.03.2018 від представника Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" надійшла заява про збільшення позовних вимог, у якій останній просив суд збільшити заявлений розмір стягнення компенсації з відповідача до 27-ми мінімальних заробітних плат за використання без дозволу музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» в інтересах позивача 1, що дорівнює 100 521, 00 грн. та збільшити заявлений розмір стягнення компенсації з відповідача до 27-ми мінімальних заробітних плат за використання без дозволу музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_2» в інтересах Позивача 2, що дорівнює 100 521, 00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 3 ст. 163 ГПК України встановлено, що у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд із відповідною заявою.

Разом з позовною заявою про збільшення позовних вимог заявником додано платіжне доручення № 613 від 26.03.2018 про сплату 1 415,53 грн., з якого вбачається, що Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" було не доплачено суму судового збору в розмірі 0,10 грн., у тому суд відмовляє у задоволенні заяви про збільшення позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу № 910/18144/17 до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 27.03.2018 р. оголошено перерву у справі до 08.05.2018 р.

Представник Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" у судовому засіданні 08.05.2018 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник від відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених у своєму письмовому відзиві на позовну заяву.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Приватна організація "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності свідоцтвом про облік організації колективного управління від 24.01.2011 № 18/2011.

24.01.2014 між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (далі - організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (далі - видавник) укладено договір №АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами, умовами якого передбачено, що видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори та субвидані твори, що належать або протягом дії даного договору будуть належати видавнику, а саме дозволяти або забороняти використання об'єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов цього договору.

Відповідно до змісту наданої представником організації копії декларації музичних творів №193 від 01.10.2016 р. до договору №АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами, видавник передає в управління організації, зокрема, твір "ІНФОРМАЦІЯ_2" (автори музики та тексту: ОСОБА_5; виконавець - ОСОБА_6).

01.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер/Чаппелл" (далі - ліцензіар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (далі - ліцензіат) укладено ліцензійний договір №ВЧ-01112014/02-д.

Як вбачається з додатку №1 до ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014, ліцензіар передав ліцензіату право на використання творів, зокрема, "ІНФОРМАЦІЯ_2" (виконавець - ОСОБА_6).

Також між ПО "ОКУАСП", як організацією, та Приватним підприємством "Світова музика" (позивач), як видавником, 01.01.2016 р. укладено Договір №АУ 010116 про управління майновими авторськими правами.

Відповідно до змісту наданої представником організації копії декларації музичних творів, видавник передає в управління організації, зокрема, твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" (автори музики та тексту: ОСОБА_7; виконавець - ОСОБА_8).

На підтвердження наявності у позивача 1 виключних майнових прав щодо зазначеного музичного твору, організація надала копію ліцензійного договору № 01/2016-Л від 01.01.2016 p., укладеного позивачем 1 із ООО «Олл Мьюзик Паблишинг».

Як зазначає позивач, актом фіксації № 36/05/17 від 23.05.2017, складений представником організації колективного управління авторськими та суміжними правами та відеозаписом на відеокамеру було встановлено, що у приміщенні кафе "Solo-pizza", розташованому за адресою: м. Київ, вул. Хращатик, буд. 12-А, в якому здійснює господарську діяльністю Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІКТОРІЯ ФУДС", зафіксовано факт публічного виконання, зокрема, творів "ІНФОРМАЦІЯ_2" (виконавець - ОСОБА_6) та "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ОСОБА_8).

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що використання відповідачем вищевказаного музичного твору у власній господарській діяльності відбулося без дозволу правовласника та без сплати авторської винагороди, чим порушено авторські права, передбачені вимогами п. "а", статті 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про авторське право та суміжні права" (далі - Закон) майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

У пункті 7 постанови пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" (далі - Постанова № 5) зазначено, що відповідно до статті 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Згідно з підпунктом "г" частини першої статті 49 Закону організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим.

У пункті 49 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" (далі - Постанова № 12) наведено, що організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб.

Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права. Якщо у організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб'єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Відповідно до п. 28 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" (далі - Постанова №12) зазначено, що з огляду на приписи ст. 33 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві покладається на відповідача.

Відповідно до п. 30.1 Постанови №12, у вирішенні спорів, пов'язаних з передачею авторського права, господарські суди повинні всебічно і повно досліджувати обставини щодо обсягу прав, які передано чи надано у використання за договором, строку дії авторського договору тощо. У разі коли з матеріалів справи вбачається, що мало місце неодноразове передання майнових прав на твір, господарському суду у розгляді справи необхідно з'ясовувати усі обставини, пов'язані із встановленням суб'єктів майнового права на твір і передачею (відчуженням) повністю чи частково прав таких суб'єктів. Зокрема, підлягають з'ясуванню питання про те, який саме обсяг майнових прав передано і чи дотримано при цьому вимоги Закону щодо авторського договору; яким у зв'язку з цим є обсяг майнового права відповідної особи тощо.

Отже, у разі відсутності Свідоцтва на твір позивач повинен довести наявність майнових авторських прав щодо авторського договору, тобто від автора до кінцевого правовласника.

Враховуючи, що Організацією не надано свідоцтво на музичні твори, позивач зобов'язаний надати докази дотримання вимог Закону щодо авторського договору, тобто докази передачі майнових авторських прав на музичні твори від автора до позивача.

З урахуванням того, що на підтвердження передачі майнових авторських прав на музичні твори та їх умов Організація надала виключно копію ліцензійного договору № ВЧ-01 11201402-Д від 01.11.2014, укладеного між ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" та ООО "Ворнер/Чаппелл", а також копію ліцензійного договору № 01/2016-Л від 01.01.2016 p., укладеного між ПП "Світова музика" із ООО «Олл Мьюзик Паблишинг», встановити який саме обсяг прав щодо Творів належав ООО "Ворнер/Чаппелл" та ООО «Олл Мьюзик Паблишинг» на момент укладення Ліцензійного договорів та чи мали право ООО "Ворнер/Чаппелл" та ООО «Олл Мьюзик Паблишинг» передавати ці права третім особам - не вбачається можливим.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2018 року зобов'язано позивачів надати господарському суду належним чином засвідчені копії договорів про перехід виключних майнових авторських прав на музичні твори "ІНФОРМАЦІЯ_2" та "ІНФОРМАЦІЯ_1" від правовласників музичних творів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" та Приватного підприємства "Світова музика" відповідно.

Позивачі вимог ухвали не виконали, витребувані судом документи не надали.

Таким чином неможливо перевірити повноваження ООО "Ворнер/Чаппелл" та ООО «Олл Мьюзик Паблишинг» на передачу майнових прав на музичні твори третім особам, як того вимагають приписи п. 28 та 30.1 Постанови №12, а отже даний договір є недостатнім для встановлення обставин справи (суб'єктності позивача) у розуміння ст. 77 Господарського процесуального кодексу (Обставини справи які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування).

На підтвердження факту використання відповідачем творів ""ІНФОРМАЦІЯ_2" (виконавець - ОСОБА_6) та "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ОСОБА_8) у приміщенні кафе "Solo-pizza", розташованому за адресою: м. Київ, вул. Хращатик, буд. 12-А, організацією надано відеозапис публічного сповіщення, акт фіксації № 36/05/17 від 23.05.2017, а також фіскальний чек від 23.05.2017 року.

У процесі провадження у справі судом здійснено дослідження наданих доказів, зокрема, відеозапису фіксації факту порушення відповідачем авторських прав на публічне сповіщення, з приводу чого судом встановлено наступне.

У позовній заяві Організація зазначає, що фіксацію використання музичного твору здійснював представник Організації ОСОБА_4 23.05.2017 року, а в акті фіксації № 36/05/17 від 23.05.2017 року зазначається, що представники відповідача відмовилися назвати свої дані та підписати акт.

В Акті № 36/05/17 від 23.05.2017року зазначається, що його підписано представником організації ОСОБА_4., що діє на підставі довіреності, проте на відеозаписі останній візуально відсутній, а доручення не демонструється, що унеможливлює ідентифікацію особи, яка здійснює відеозапис.

Також в акті № 36/05/17 від 23.05.2017 року зазначено, що представник відповідача відмовився підписувати акт та назвати свої дані, але з відеозапису вбачається, що представникам відповідача не було запропоновано вказаний акт для ознайомлення та підписання.

З відеозапису не можливо встановити, що акт № 36/05/17 від 23.05.2017 заповнювався та підписувався саме у кафе "Solo-pizza", розташованому за адресою: м. Київ, вул. Хращатик, буд. 12-А.

Таким чином, неможливо стверджувати, що фіксація публічного виконання була здійснена належним чином, уповноваженими особами (оскільки не відомо, якою саме особою здійснювалась фіксація, не встановлено відношення її до організації колективного управління).

Відеозапис, зафіксований на диску для лазерних систем зчитування, не дає можливості достовірно ідентифікувати джерело походження звукових сигналів, зафіксованих записом, у зв'язку з поганою якістю запису. Зафіксовані на диску для лазерних систем зчитування звукові сигнали взагалі не можуть бути ідентифіковані в якості фонограм.

Враховуючи наведене, акт № 36/05/17 від 23.05.2017 року та відеозапис не є достатніми та допустимими доказами, а отже немає можливості встановити, чи відеозапис було здійснено комплексно (одночасне поєднання зображення та звукового супроводу), без ознак монтажу (наприклад, без накладення звукового супроводу на візуальне відображення) перед здійсненням його запису на диск, наданий суду в якості доказу.

Таким чином, з наданих позивачем матеріалів суд унеможливлений дійти до беззаперечного висновку про використання відповідачем саме музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_2" (виконавець - ОСОБА_6) та "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ОСОБА_8).

За таких обставин, враховуючи, що Організацією не доведений весь ланцюг передачі майнових прав на зазначені об'єкти авторського права від автора до позивача, позивач, в порушення ст. 74 ГПК України, не довів належність йому авторського права на спірні музичні твори, а відповідно і права на захист, а тому у суду відсутні підстави для стягнення з Товариства компенсації за порушення виключних майнових авторських прав.

З огляду на наведене у позові слід відмовити повністю.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Враховуючи зібрані докази по справі, пояснення представників сторін та керуючись статтями 129, 232, 236-241 ГПК України

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко

Дата складання рішення 22.05.2018 р.