Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/383/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т.В. , секретар судового засідання Масловський А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Останків Олени Леонідівни

до відповідача: Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради

про стягнення заборгованості в сумі 58 941 грн.

за участю:

від позивача: Останків О.Л.,

від відповідача: представник не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Фізична особа-підприємець Останків Олена Леонідівна звернулася до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою (від 10.05.2018 вх.№6839/18) до Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 58941,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов"язань згідно договору про закупівлю послуг з організації гарячого харчування учнів за державні кошти №30/16/344 від 18.07.16.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та просив суд позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з"явився, своїм конституційним правом на захист прав і охоронюваних законом інтересів не скористався, відзиву на позов не подав, явки в судове засідання уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, ухвалою від 24.05.2018, направленою відповідачу рекомендованою кореспонденцією та отриманою останнім 29.05.2018, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення вх.№8035/18.

Відповідно до ч.2 ст.42 ГПК України учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об"єктивному встановленню всіх обставин справи.

Частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи і забезпечення його явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи по суті без участі представника відповідача за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду справи у засіданні суду здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні 31.05.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом спору є стягнення заборгованості в сумі 58941,00 грн за надані послуги з організації гарячого харчування учнів за державні кошти згідно договору №30/16/344.

18.07.2016 між сторонами даного спору укладено договір про закупівлю послуг з організації гарячого харчування учнів за державні кошти №30/16/344 (далі - договір), відповідно до умов якого учасник (позивач) зобов"язався у вересні-грудні 2016 року надати замовнику (відповідачу) послуги з організації гарячого харчування учнів, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги. Найменування послуг: послуги їдалень - послуги з організації гарячого харчування учнів загальноосвітньої школи I - III ступенів №13(п.1.1,1.2. договору).

Відповідно до п.10.1 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2016 ( додатковою угодою №3 від 30.12.2016 дію договору продовжено на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2017 року), а в частині виконання зобов"язань - до їх повного виконання.

Згідно з п.3.1 даного договору, ціна договору становить 92988,00 грн (57988,00 грн. згідно додаткової угоди №1,44457,00 грн. згідно додаткової угоди №2) без ПДВ і складається із суми вартості наданих послуг учасником протягом строку дії даного договору, про що зазначається у відповідних документах.

Розділом 4 договору, встановлено що розрахунки проводяться шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок учасника, який зазначений у договорі, відповідно до актів надання послуг. Форма акта про надання послуг погоджується із замовником. Плата за надані послуги здійснюється з відтермінуванням платежу на 30 календарних днів з моменту подання замовнику акта про надання послуг. Акти про надання послуг подаються учасником замовнику за такий розрахунковий період: з 20 числа поточного місяця по 19 число наступного місяця.

Пунктами 5.1., 5.2, 5.3 договору, сторони узгодили, що організація гарячого харчування учнів проводиться щоденно - два рази на день: сніданок та обід під час навчального періоду. Продуктами харчування для приготування страв учасник забезпечується самостійно. Послуги з організації гарячого харчування учнів здійснюються безпосередньо на базі їдальні навчального закладу з використанням власного обладнання учасника та обладнання навчального закладу, в тому числі технологічного обладнання, підсобних приміщень та приміщень буфету навчального закладу.

На виконання умов договору позивач за період з січня 2017 року по травень 2017 року надав відповідачу послуги з організації гарячого харчування учнів ЗШ I - III ступенів №13 на загальну суму 58941,00 грн., що підтверджується актами наданих послуг за вказаний період та актом звірки розрахунків станом на 26.05.2017, підписаними представниками сторін та скріпленими печаткою відповідача, копію якого долучено до матеріалів справи.

В порушення договірних зобов'язань, відповідач надані послуги не оплатив, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем становить 58941,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивачем вручено наручно відповідачу претензію № 11 від 16.03.2018 з вимогою оплатити заборгованість. Проте, дана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення, у зв"язку із чим позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

За змістом ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Наведена правова норма кореспондується зі статтею 509 Цивільного кодексу України, згідно якої зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір. Аналогічні положення закріплено у ст.174 Господарського кодексу України: господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Оскільки договір №30/16/344 за своєю правовою природою є договором про надання послуг, до нього застосовуються положення глави 63 Цивільного кодексу України.

В силу ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст.903 ЦК України). Наведена правова норма кореспондується зі ст.530 ЦК України, згідно якої якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Наведені правові норми кореспондуються зі статтею 193 Господарського кодексу України: суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно пункту 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 614 ЦК України передбачено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до вимог статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань не надав, доводи позивача не спростував.

З огляду на встановлення судом факту порушення відповідачем договірних зобов"язань, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 58941,00 грн є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Судовий збір за правилами статті 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на відповідача.

На підставі викладеного, у відповідності до ст. 129 Конституції України, керуючись статтями 74,129, 222, 232-233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов фізичної особи-підприємця Останків Олени Леонідівни до Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 58941,00 грн задовольнити.

Стягнути з Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради, вул. Степана Бандери, 10-Г, м. Івано-Франківськ, 76014 (код 40312499) на користь фізичної особи-підприємця Останків Олени Леонідівни, АДРЕСА_1, 76026 (код НОМЕР_1) 58941,00 (п"ятдесят вісім тисяч дев"ятсот сорок одну гривню) заборгованості за надані послуги та 1762,00 (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.06.2018

Суддя Максимів Т.В.