ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/2918/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: С.В. Таран,

Суддів: Л.В. Лавриненко, О.Ю. Аленіна,

при секретарі судового засідання І.М. Станковій,

за участю представників сторін:

від позивача - Чернова Г.А.;

від відповідача (Товариства з додатковою відповідальністю ,,РГМ") - Ростомов Г.А.;

від відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ПОБЄДА-МАКС") - участі не брали;

від відповідача (Комунального підприємства Новоселівської сільської ради ,,Регіональне бюро державної реєстрації") - участі не брали;

розглянувши апеляційну скаргу Одеської міської ради

на рішення Господарського суду Одеської області, прийняте суддею Л.В. Лічманом, 19.03.2018 о 13 год 31 хв, м. Одеса, повний текст складено 26.03.2018,

у справі №916/2918/17

за позовом: Одеської міської ради

до відповідачів:

- Товариства з додатковою відповідальністю ,,РГМ";

- Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ПОБЄДА-МАКС";

- Комунального підприємства Новоселівської сільської ради ,,Регіональне бюро державної реєстрації";

про визнання недійсними рішень, правочину та скасування запису про державну реєстрацію права власності

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017р. Одеська міська рада звернулась з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю ,,РГМ" (далі - ТДВ ,,РГМ"), Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ПОБЄДА-МАКС" (далі - ТОВ ,,ПОБЄДА-МАКС"), Комунального підприємства Новоселівської сільської ради ,,Регіональне бюро державної реєстрації" (далі - КП Новоселівської сільської ради ,,Регіональне бюро державної реєстрації"), в якому просила:

- визнати недійсним рішення загальних зборів учасників ТДВ "РГМ" щодо вступу до складу учасників ТОВ "ПОБЄДА-МАКС" та внесення до статутного капіталу ТОВ "ПОБЄДА-МАКС" будівель та споруд за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова, 4;

- визнати недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "ПОБЄДА-МАКС" від 27.02.2017 щодо вступу до складу учасників ТДВ "РГМ", збільшення статутного капіталу, перерозподілу часток у статутному капіталі;

- визнати недійсним правочин щодо передачі ТДВ "РГМ" об'єктів нерухомого майна- будівель та споруд, розташованих за адресою: м. Одеса, просп. Маршала Жукова, 4, вартістю 2395761,80 грн, до статутного фонду ТОВ "ПОБЄДА-МАКС", який оформлено рішенням загальних зборів учасників ТДВ "РГМ", рішенням загальних зборів учасників ТОВ "ПОБЄДА-МАКС" та актом приймання-передачі від 27.02.2017;

- скасувати запис про державну реєстрацію права власності (номер запису про право власності: 19246165) на 946/1000 частки об'єкта нерухомого майна №101, за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова (проспект Небесної сотні; проспект Ленінської Іскри), будинок, 4, за ТОВ "ПОБЄДА-МАКС", здійснений державним реєстратором КП Новоселівської сільської ради "Регіональне бюро державної реєстрації" Бондарем Олексієм Миколайовичем 28.02.2017.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що оскаржені рішення загальних зборів та правочин приймались виключно з метою ухилення ТДВ ,,РГМ" від виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 28.04.2016 у справі №916/3294/14, якою з останнього на користь Одеської міської ради стягнуто 6762613,35 грн збитків у вигляді неотриманого доходу за користування земельною ділянкою.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 29.11.2017 порушено провадження у справі №916/2918/17.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.03.2018 у справі №916/2918/17 (суддя Л.В. Лічман) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд послався на те, що вступ ТДВ ,,РГМ" до складу учасників ТОВ ,,ПОБЄДА-МАКС" супроводжувався реальним внесенням до статутного капіталу останнього нерухомого майна за актом приймання-передачі від 27.02.2017 та набуттям корпоративних прав в обмін на внесене до статутного капіталу майно, жодних заборон на момент відчуження ТДВ ,,РГМ" належного йому нерухомого майна не існувало, а тому в зв'язку із його вступом до складу ТОВ ,,ПОБЄДА-МАКС" настали передбачені ним правові наслідки, що спростовує доводи позивача про визнання оспорюваного правочину недійсним, як такого, що вчинено фіктивно.

Стосовно посилань позивача на те, що оскаржені рішення приймались виключно з метою ухилення від виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 28.04.2016 у справі №916/3294/14, господарський суд першої інстанції зазначив про те, що вони є такими, що не впливають на правильність юридичної оцінки відповідності закону оспорюваних рішень та правочину, оскільки єдиним правовим обґрунтуванням позову зазначена фіктивність правочину, яка місця не має.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Одеська міська рада звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 19.03.2018 у справі №916/2918/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає про те, що судом не були прийняті до уваги посилання Одеської міської ради на те, що справжніми намірами відповідачів - учасників спірного правочину було уникнення звернення стягнення на нерухоме майно, даний правочин не був спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків. Крім того, апелянт зазначає про те, що у оскарженому рішенні не надано жодної оцінки тим обставинам, що ТДВ «РГМ» вийшло зі складу засновників ТОВ «ПОБЄДА-МАКС» через 3 дні після вступу, відтак метою ТДВ «РГМ» не могло бути участь у корпоративному управлінні ТОВ «ПОБЄДА-МАКС» та отримання прибутку від діяльності вказаного товариства. На думку скаржника, обставини реалізації органом ДВС іншого майна боржника ТДВ «РГМ» та часткове погашення за рахунок цього майна боргу в жодному випадку не можуть спростовувати те, що нерухоме майно - будівлі та споруди за адресою: просп. Маршала Жукова, буд.4, були відчужені саме з метою ухилення від реального виконання у повному обсязі судового рішення.

ТДВ ,,РГМ" у відзиві на апеляційну скаргу висловило заперечення щодо її задоволення, посилаючись на те, що позивачем не доведено фіктивності правочину, не надано доказів, які свідчать про те, що ТДВ «РГМ» відчужувало майно, намагаючись уникнути виконання рішення суду по справі №916/3294/14.

ТОВ ,,ПОБЄДА-МАКС" та КП Новоселівської сільської ради ,,Регіональне бюро державної реєстрації" власну позицію щодо апеляційної скарги в письмовому вигляді не виклали.

У судовому засіданні 30.05.2018 представник позивача апеляційну скаргу підтримав; представник відповідача (ТДВ "РГМ") проти її задоволення висловив заперечення; представники інших учасників справи участі не брали, хоча були належним чином сповіщені про час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи (том ІІ а.с. 83,86).

Заслухавши пояснення представників Одеської міської ради та ТДВ "РГМ", обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла наступних висновків.

Відповідно до витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань від 06.10.2017 №, від 31.10.2017 № державну реєстрацію ТДВ «РГМ», що є правонаступником ВАТ «Одеський міськмолочний завод №1, проведено 28.12.2000, а ТОВ ,,ПОБЄДА-МАКС" -19.08.2016.

Рішенням загальних зборів учасників ТДВ ,,РГМ", оформленим протоколом від 12.09.2017, вирішено, зокрема, затвердити вступ ТДВ ,,РГМ" до складу учасників ТОВ «ПОБЄДА-МАКС» з часткою 98 % статутного капіталу цього товариства номінальною вартістю 2395761,08 грн та внесення внеску до статутного капіталу ТОВ «ПОБЄДА-МАКС» нерухомим майном ТДВ ,,РГМ", загальною площею 14 432,3 кв.м, що складає 946/1000 від будівель та споруд, розташованих за адресою: місто Одеса, проспект Маршала Жукова (перейменовано на Небесної Сотні), будинок 4, балансовою вартістю 2395761,08грн, а також затвердити передачу зазначеного майна ТДВ ,,РГМ" в якості вступного внеску до статутного капіталу ТОВ «ПОБЄДА-МАКС» відповідно до акту прийому-передачі майна від 27.02.2017, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Черненко І.П. 27.02.2017 та зареєстрованого в реєстрі за №266, 267.

27.02.2017 рішенням загальних зборів учасників ТОВ «ПОБЄДА-МАКС», оформленим протоколом №5 від 27.02.2017 вирішено: включити до складу учасників товариства ТДВ "РГМ", з наступним внеском до статутного капіталу - 2395761,08 грн, який вноситься шляхом передачі до статутного капіталу ТОВ "ПОБЄДА-МАКС" самостійного об'єкту нерухомого майна (будівлі та споруди), що знаходиться за адресою: місто Одеса, проспект Маршала Жукова, будинок 4: головний корпус літ. «А», 1, 2, 3 поверхи, що складає 946/1000 від об'єкта в цілому; в зв'язку з господарською необхідністю та вступом ТДВ "РГМ" до складу учасників ТОВ "ПОБЄДА-МАКС" збільшити статутний капітал ТОВ "ПОБЄДА-МАКС" на 2395761,08 грн та затвердити його у розмірі 2400761,08 грн; в зв'язку з прийняттям до складу учасників ТОВ "ПОБЄДА-МАКС" нового учасника перерозподілити частки в статутному капіталі наступним чином: ОСОБА_5 - 5000 грн, що становить 2% статутного капіталу; ТДВ «РГМ» - 2395761,08 грн, що становить 98% статутного капіталу; затвердити нову редакцію статуту товариства.

За актом приймання-передачі від 27.02.2018, підписи керівників на якому посвідчені нотаріально, вказане нерухоме майно було передане від ТДВ «РГМ» ТОВ "ПОБЄДА-МАКС".

В подальшому 28.02.2017 державним реєстратором КП Новоселівської сільської ради ,,Регіональне бюро державної реєстрації" проведено державну реєстрацію права власності (номер запису про право власності: 19246165) на 946/1000 частки об'єкта нерухомого майна за адресою: м. Одеса, просп. Маршала Жукова,4 за ТОВ ,,ПОБЄДА-МАКС".

Предметом спору у даній справі є вимоги позивача про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "ПОБЄДА-МАКС" щодо вступу до складу учасників ТОВ "ПОБЄДА-МАКС" та внесення до статутного капіталу ТОВ "ПОБЄДА-МАКС" будівель та споруд за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова, 4; визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "ПОБЄДА-МАКС" від 27.02.2017 щодо вступу до складу учасників ТДВ "РГМ", збільшення статутного капіталу, перерозподілу часток у статутному капіталі; визнання недійсним правочину щодо передачі ТДВ "РГМ" зазначених об'єктів нерухомого майна до статутного фонду ТОВ "ПОБЄДА-МАКС", який оформлено рішенням загальних зборів учасників ТДВ "РГМ", рішенням загальних зборів учасників ТОВ "ПОБЄДА-МАКС" та актом приймання-передачі від 27.02.2017, а також скасування запису про державну реєстрацію права власності (номер запису про право власності: 19246165) на 946/1000 частки об'єкта нерухомого майна №101, за ТОВ "ПОБЄДА-МАКС".

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що за заявою Одеської міської ради головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області 16.06.2016 було відкрито виконавче провадження №51381898 з виконання наказу Господарського суду Одеської області №916/3294/14 від 13.05.2016 про стягнення з ТДВ "РГМ" на користь Одеської міської ради 6762613,35 грн збитків та 80388 грн судового збору за подання апеляційної скарги, в межах якого було накладено арешт на майно боржника та на кошти боржника, що містяться у різних банківських установа, у межах суми стягнення. Однак ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.02.2017 у справі №916/3294/14 було скасовано постанови органу державної виконавчої служби від 01.08.2016, якою було накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках ТДВ «РГМ», та постанову від 30.06.2016, якою було накладено арешт на майно, що належить боржнику.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач зазначив, що скасування постанов державного виконавця від 01.08.2016 та від 30.06.2016 створило надзвичайно сприятливі умови для ухилення ТДВ ,,РГМ" від виконання рішення суду по справі №916/3294/14, чим і скористався останній, уклавши з ТОВ ,,ПОБЄДА-МАКС" фіктивний правочин шляхом передачі майна в обмін на корпоративні права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з недоведеності позивачем належними та допустимими доказами наявності ознак фіктивності правочину, вчиненого між ТДВ «РГМ» та ТОВ ,,ПОБЄДА-МАКС".

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом зазначених норм, права або інтереси особи підлягають судовому захистові у разі їх порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

У спорах про визнання правочину недійсним, крім учасників договору, а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів, позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

Відповідно до частини першої статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки (частина перша статті 11 Цивільного кодексу України).

Поняття корпоративного права наведене у статті 167 Господарського кодексу України, так корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Отже, корпоративні права виникають в особи, яка в обмін на майнову участь у господарській організації одержує право на частку в статутному капіталі (майні) такої організації.

В силу частини першої статті 100 Цивільного кодексу України право участі у товаристві є особистим немайновим правом.

Учасником господарського товариства може бути фізична або юридична особа (частина перша статті 114 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 115 Цивільного кодексу України господарське товариство є власником, зокрема, майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу. Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

За твердженням позивача правочин щодо передачі (внесення) ТДВ "РГМ" до статутного капіталу ТОВ ,,ПОБЄДА-МАКС" об'єктів нерухомого майна в обмін на набуття корпоративних прав є фіктивним правочином, оскільки дійсною метою цього правочину є виведення нерухомого майна з - під арешту для ухилення від виконання рішення по справі №916/3294/14.

Частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, що вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з положеннями статті 234 Цивільного кодексу України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Отже, фіктивний правочин не відповідає загальним підставам дійсності правочинів, зазначеним у частині п'ятій статті 203 Цивільного кодексу України, так як не спрямований на реальне настання правових наслідків, зумовлених ним.

Фіктивний правочин є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Таким може бути визнаний будь-який правочин, в тому числі нотаріально посвідчений. Якщо сторонами не вчинено ніяких дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний.

Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін.

З урахуванням того, що фіктивний правочин не спрямований на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків, він не створює цивільно-правових наслідків незалежно від того, чи він був визнаний судом недійсним.

У розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним.

Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Саме таку правову позицію викладено у пункті 3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013.

Вступ ТДВ ,,РГМ" до складу учасників ТОВ ,,ПОБЄДА-МАКС" супроводжувався реальним внесенням до статутного капіталу останнього нерухомого майна за нотаріально посвідченим актом приймання-передачі майна від 27.02.2017 та набуттям ТДВ ,,РГМ" корпоративних прав в обмін на внесене до статутного капіталу майно. Сам факт переходу права власності на нерухоме майно від ТДВ «РГМ» до ТОВ "ПОБЕДА-МАКС» в обмін на частку в статутному капіталі останнього свідчить про наміри сторін створити правові наслідки. Отже, оскільки відповідачами вчинялися дії на виконання оспореного правочину, його не можна визнати фіктивним.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №923/795/17.

Крім того, позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення оспореними рішеннями та правочином прав та охоронюваних інтересів Одеської міської ради. Посилання скаржника на те, що укладення оспорюваного правочину у майбутньому призведе до неможливості задоволення його вимог, як стягувача за наказом №916/3294 від 13.05.2016, грунтуються на припущеннях; перевірка ж майнового стану ТДВ "РГМ" не входить до предмета доказування у даній справі.

За таких обставин, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що через кілька днів після вступу ТДВ "РГМ" вийшло зі складу учасників ТОВ "ПОБЕДА-МАКС» не спростовують того факту, що дії сторін оспореного правочину створили юридичні наслідки у вигляді переходу права власності на об'єкт нерухомого майна та набуття корпоративних прав в обмін на внесене до статутного фонду майно, що само по собі свідчить про відсутність ознак фіктивності оспореного правочину. Враховується колегією суддів і той факт, що жодних заборон на момент відчуження ТДВ "РГМ" належного йому нерухомого майна не існувало.

Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції об'єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку із чим дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Інші доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції; твердження апелянта про порушення Господарським судом Одеської області норм права при прийнятті рішення від 19.03.2018 не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування цього рішення колегія суддів не вбачає.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 19.03.2018 у справі №916/2918/17 - без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Одеську міську раду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 31.05.2018.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.В. Лавриненко

Суддя О.Ю. Аленін