ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" травня 2018 р.                                 Справа № 911/3190/16

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» на бездіяльність Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області по справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс»

до: 1. товариства з обмеженою відповідальністю «ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП»;

2. приватного підприємства «Укрбудсервіс»

про стягнення 23997,86 грн.

за участю представників учасників справи: не з’явились;

встановив:

До господарського суду Київської області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» (далі – ТОВ «Компанія «Нотапс», стягувач, скаржник) із скаргою № 12-2/05 від 12.05.2018 на бездіяльність Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі – Вознесенський МВДВС ГТУЮ у Миколаївській області) з виконання наказів господарського суду Київської області від 28.12.2016 у виконавчих провадженнях № 53350604 та №53350500.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.05.2018 дану скаргу прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 25.05.2018.

В обґрунтування поданої скарги ТОВ «Компанія «Нотапс» зазначає, що внаслідок неправомірної бездіяльності Вознесенського МВДВС ГТУЮ у Миколаївській області приватне підприємство «Укрбудсервіс» (далі – ПП «Укрбудсервіс», боржник), не маючи заборону на відчуження активів, здійснило таке відчуження, що спричинило порушення прав стягувача.

24.05.2018 на електронну адресу суду від Вознесенського МВДВС ГТУЮ у Миколаївській області надійшли пояснення до скарги, згідно з якими орган державної виконавчої служби вважає скаргу необґрунтованою та такою, що подана з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв’язку з чим просить відмовити в її задоволенні.

В судове засідання 25.05.2018 представники стягувача, боржників та органу ДВС не з’явились, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином та завчасно.

Від боржників письмових пояснень на подану скаргу до суду не надійшло.

Відповідно до частини другої статті 342 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З огляду на те, що учасники справи завчасно повідомлялись про розгляд скарги, а також, зважаючи на строки, встановлені частиною першою статті 342 ГПК України, та керуючись статтею 42 ГПК України, яка зобов’язує учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи та надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, суд вважає за можливе здійснити розгляд скарги за наявними в ній матеріалами.

З’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги та заперечення проти скарги, дослідивши документи, додані до матеріалів справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановою Вознесенського МВДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 06.02.2017 відкрито виконавче провадження № 53350500 з виконання наказу господарського суду Київської області від 28.12.2016 про стягнення з ПП «Укрбудсервіс» на користь ТОВ «Компанія «Нотапс» 1 773,38 грн. пені, 16 019,21 грн. інфляційних втрат, 3 606,18 грн. 3% річних, 1 598,10 грн. витрат на послуги адвоката та 1 000,99 грн. судового збору, всього – 23 997,86 грн.

Постановою Вознесенського МВДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 06.02.2017 відкрито виконавче провадження № 53350604 з виконання наказу господарського суду Київської області від 28.12.2016 про стягнення з ПП «Укрбудсервіс» на користь ТОВ «Компанія «Нотапс» 17 348,82 грн. заборгованості.

В подальшому 19.12.2017 Вознесенським МВДВС ГТУЮ у Миколаївській області винесено постанови про передачу виконавчих проваджень та передано зазначені вище накази на виконання до Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

За твердженнями скаржника, на підставі ухвали господарського суду Миколаївської області від 02.05.2018 у справі № 915/1255/14 здійснено заміну кредитора – ПП «Укрбудсервіс» його правонаступником – ПП «Укртехсервіс», внаслідок чого відбулось відчуження дебіторської заборгованості, а саме – визнані за ПП «Укрбудсервіс» грошові вимоги в розмірі 1 684 214,00 грн. у справі № 915/1255/14 про банкрутство, за рахунок якої існувала можливість задоволення вимог стягувача у виконавчих провадженнях № 53350604 та №53350500.

Скаржник наголошує, що за період перебування наказів господарського суду Київської області від 28.12.2016 з 06.02.2017 по 19.12.2017 на виконанні у Вознесенському МВДВС ГТУЮ у Миколаївській області мала місце бездіяльність органу державної виконавчої служби, а саме – не вживались заходи щодо накладення арешту на все майно боржника та заборони відчуження його активів, в матеріалах виконавчих проваджень відсутні постанови про арешт майна боржника.

В свою чергу Вознесенський МВДВС ГТУЮ у Миколаївській області заперечуючи проти скарги вказує на те, що скаржник звернувся з даною скаргою до господарського суду Київської області з пропуском встановленого пунктом а) частини першої статті 341 ГПК України строку на звернення із скаргою, оскільки скаржник вважає, що порушення його прав як стягувача у виконавчих провадженнях відбулось 06.02.2017, а тому останній мав звернутись до суду з клопотанням про поновлення строку для подання скарги.

Так, пунктом а) частини першої статті 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

За змістом скарги, скаржник дізнався про порушення його прав 05.05.2018 – з дати оприлюднення ухвали господарського суду Миколаївської області від 02.05.2018 у справі № 915/1255/14 про заміну кредитора правонаступником, а отже, з урахуванням наведеної вище норми, останнім днем строку для звернення із скаргою до суду є 15.05.2018.

Із скаргою № 12-2/05 від 12.05.2018 на бездіяльність Вознесенського МВДВС ГТУЮ у Миколаївській області скаржник звернувся 14.05.2018, тобто в межах встановленого пунктом а) частини першої статті 341 ГПК України строку, про що свідчить вхідний штамп канцелярії господарського суду Київської області.

Судом відхиляються доводи Вознесенського МВДВС ГТУЮ у Миколаївській області, оскільки в даному випадку ТОВ «Компанія «Нотапс» не оскаржує постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.02.2017, натомість оскаржується бездіяльність органу державної виконавчої служби за період з 06.02.2017 по 19.12.2017.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, – і за її межами.

Згідно з приписами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі – рішення).

Вимоги відповідного закону щодо здійснення виконання рішень у межах повноважень та у спосіб, визначений Законом, є реалізацією одного з принципів діяльності органів влади, визначеного частиною другою статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У відповідності до частини першої статті 13 вказаного Закону, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як визначено частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Так, частиною першою статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до органів доходів і зборів.

Однак матеріали виконавчого провадження не містять доказів відповідних звернень на підтвердження здійснення таких виконавчих дій, а отже у суду відсутні підстави вважати такі дії виконаними.

Частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні – щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці – щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Наявна в матеріалах скарги інформація про виконавчі провадження № 53350604 та № 53350500 не містить доказів проведення Вознесенським МВДВС ГТУЮ у Миколаївській області перевірок в порядку, встановленому наведеною вище нормою Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи органу державної виконавчої служби про наявність зареєстрованого обтяження всього нерухомого майна боржника на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Возесенського міськрайонного управління юстиції від 19.06.2015 відхиляються судом, оскільки не стосуються виконавчих проваджень № 53350604 та № 53350500.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У відповідності до положень статті 343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що скаржником, з посиланням на норми чинного законодавства, обгрунтовано підстави для визнання бездіяльності Вознесенського МВДВС ГТУЮ у Миколаївській області за період з 06.02.2017 по 19.12.2017, внаслідок якої відбулось відчуження майна (активу) боржника у вигляді дебіторської заборгованості, неправомірною, а тому скарга ТОВ «Компанія «Нотапс», є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 234, 339, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» на бездіяльність Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з виконання наказів господарського суду Київської області від 28.12.2016 у виконавчих провадженнях № 53350604 та №53350500 задовольнити.

2. Визнати неправомірною бездіяльність Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області у виконавчих провадженнях № 53350604 та №53350500 з виконання наказів господарського суду Київської області від 28.12.2016, яка виразилась в порушенні строків та порядку накладення арешту на майно (активи) боржника та призвела до неможливості наказів господарського суду Київської області від 28.12.2016 за рахунок майна (активів) боржника у вигляді дебіторської заборгованості в розмірі 1 684 214,00 грн., відчуження якого відбулось на підставі ухвали господарського суду Миколаївської області від 02.05.2018 у справі №915/1255/14.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її складення.

Дата складення ухвали 12.06.2018.

Суддя                                 О.В. Щоткін