ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.06.2018 р.                                                              Справа № 914/993/18

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., розглянувши

за заявою:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька транспортна компанія», м. Львів

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Вік», м. Червоноград, Львівська область

про:

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Вік» за договором про організацію перевезень вантажів №131/2014 від 20.11.2014 року в редакції додаткової угоди від 20.02.2018 року 68 936 грн. 86 коп. основного боргу, 4 302 грн. 42 коп. пені, 13 787 грн. 37 коп. штрафу

ВСТАНОВИВ:

31.05.2018 до Господарського суду Львівської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька транспортна компанія», м. Львів надійшла заява про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Вік» за договором про організацію перевезень вантажів №131/2014 від 20.11.2014 року в редакції додаткової угоди від 20.02.2018 року 68 936 грн. 86 коп. основного боргу, 4 302 грн. 42 коп. пені, 13 787 грн. 37 коп. штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з приписами ст. ст. 216 – 218 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Вимога про сплату пені хоча й має грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основним зобов’язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов’язань (п. 1.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов’язань» №14 від 17.12.2013).

Як вбачається з поданої Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька транспортна компанія» заяви, до складу заборгованості за договором про організацію перевезень вантажів №131/2014 від 20.11.2014 року в редакції додаткової угоди від 20.02.2018 року, окрім суми основного боргу, заявником включено пеню та штраф, які за своєю правовою природою не є основним зобов’язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов’язання.

За приписами ст. 152 ГПК України cуддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред’явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов’язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Розглянувши подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Галицька транспортна компанія» матеріали, суд зазначає, що в заяві про видачу судового наказу міститься вимога про стягнення пені та штрафу, яка за своєю правовою природою не є вимогою про стягнення грошової заборгованості за договором та не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.

За наведених обставин, суд доходить висновку про відмову у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення 4 302 грн. 42 коп. пені та 13 787 грн. 37 коп. штрафу за договором про організацію перевезень вантажів №131/2014 від 20.11.2014 року в редакції додаткової угоди від 20.02.2018 року.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 148, 152, 153, 154 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.          Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Галицька транспортна компанія» у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Вік» 4 302 грн. 42 коп. пені та 13 787 грн. 37 коп. штрафу на підставі договору про організацію перевезень вантажів №131/2014 від 20.11.2014 року в редакції додаткової угоди від 20.02.2018 року.

2.          Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

3.          Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Суддя                                                                                 Мазовіта А.Б.