ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2018м. ДніпроСправа № 916/167/18

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова група "Майстер", м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інвестиційна транспортно-логістична компанія України", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення предоплати у розмірі 2088450грн.00коп.

Представники:

Від позивача: Гризан О.П., дов. №20 від 27.12.2017р.

Від відповідача: Кісуріна В.С., дов. №б/н від 22.03.2018р.

Від відповідача: Олюха В.Г., договір №б/н від 22.05.2018р.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова група «Майстер» м. Одеса звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна інвестиційна транспортно - логістична компанія України» м. Кривий Ріг з позовом про стягнення передоплати у розмірі 2088450грн.00коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов'язань з надання послуг за договором на транспортно-експедиторське обслуговування вантажів №Экс - 2109/2017 від 21.09.2017р.

Позивач зазначає, що на підставі пунктів 3.3, 3.4 договору №Экс - 2109/2017 від 21.09.2017р. згідно рахунків відповідача №Экс - 2109/2017 від 05.10.2017р. на суму 1392300грн., №Экс - 2109/2017 від 16.10.2017р. на суму 1392300грн. він перерахував в якості передоплати 2088450грн. платіжними дорученнями №984 від 06.10.2017р. на суму 696150грн., №1112 від 24.10.2017р. на суму 696150грн., №1128 від 26.10.2017р. на суму 696150грн.

Пунктом 3.5 договору №Экс - 2109/2017 від 21.09.2017р. передбачено, що грошові кошти, які надходять експедитору (відповідачу) від замовника (позивача), є власністю замовника за виключенням винагороди виконавця.

Відповідно до підпунктів 2.2.1, 2.2.2 договору №Экс - 2109/2017 від 21.09.2017р. позивач 19.10.2017р. спрямував відповідачу доручення №1 та №2 від 19.10.2017р. з інформацією про вантаж, рухомий склад, маршрут перевезення тощо.

В свою чергу, відповідач на підставі підпункту 2.1.1 договору повинен підтвердити обсяги та направлення перевезення вантажів, розрахувати вартість плати за перевезення вантажів, зборів за додаткові операції, плати з користування вагонами, послуг експедитора та інших витрат, пов'язаних із заявленими перевезеннями та узгодити доручення із замовником протягом 3діб (тобто до 22.10.2017р.)

Позивач наполягає на тому, що відповідач у встановлений термін не узгодив направлені йому до виконання доручення та не виконав свої зобов'язання за договором.

Листом №685 від 22.11.2017р., отриманим відповідачем 23.11.2017р., позивач повідомив відповідача про односторонню відмову від договору та заявив вимогу про повернення передоплати в розмірі 2088450грн.00коп. протягом 7календарних днів з дня виставлення цієї вимоги боржником (тобто до 29.11.2017р.)

Оскільки сума передоплати не була перерахована, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.02.2018р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова група «Майстер» м. Одеса до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна інвестиційна транспортно - логістична компанія України» м. Кривий Ріг про стягнення передоплати у розмірі 2088450грн.00коп. направлено за підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2018р. було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 27.03.2018р.

У відзиві від 23.03.2018р., який надійшов на адресу суду 23.03.2018р., відповідач не погодився із заявленими позовними вимогами в повному обсязі.

Згідно доручення №1 від 21.09.2017р., направленого на електронну пошту, позивач замовив у відповідача 12вагонів. Відповідач звернувся з листом №1.06102017-уз від 06.10.2017р. до ПЗ ДН4 Ушиця ТВК, в якому підтвердив оплату в жовтні 2017р. залізничного тарифу за відправлені 12 завантажені щебенем напіввагони та вказав про необхідність зазначення коду №9237758.

Листом №1115 від 17.10.2017р. ПАТ «Урицький комбінат будівельних матеріалів» просив начальника Філії «Центр транспортної логістики» ПАТ «Укрзалізниця» повернути підприємству сплачений залізничний тариф в розмірі 70428грн. за відвантажених 12напіввагонів, оскільки був зазначений помилковий код платника тарифу (замість належного коду платника тарифу ТОВ «Міжнародна інвестиційна транспортно - логістична компанія України» №9237758 був зазначений код №9232570).

З листом №1.20102017 - УЗ від 20.10.2017р. аналогічного змісту відповідач звертався до начальника Філії «Центр транспортної логістики» ПАТ «Укрзалізниця».

Наведені листи підтверджують відправлення відповідачем вагонів під завантаження до станції Ушиця на виконання умов договору №Экс - 2109/2017 від 21.09.2017р.

Акт наданих послуг №1 від 10.10.2017р. про надання послуг з організації перевезень 12 вагонів на суму 130320грн. направлявся на електронну пошту позивача та не був підписаний позивачем.

З огляду на положення пункту 3.6 договору №Экс - 2109/2017 від 21.09.2017р. та відсутність заперечень щодо акту, відповідач наполягає на прийнятті позивачем наданих відповідачем послуг на суму 130320грн.

Згідно доручення №2 від 12.10.2017р., направленого на електронну пошту, позивач замовив у відповідача 36вагонів. Відповідачем були надані послуги з відправлення вагонів під завантаження на станцію Ушиця. Наведене підтверджено актом наданих послуг №2 від 20.10.2017р. про надання послуг з організації перевезень 36вагонами на суму 390960грн. Крім того, в листі №710 від 14.12.2017р. позивач вимагає повернути суму в розмірі 1697490грн. замість 2088450грн. Це також підтверджує факт надання послуг на суму 390960грн.

В подальшому, відповідачем також надавались вагони під завантаження на виконання договору №Экс - 2109/2017 від 21.09.2017р. Але при оформленні залізничних накладних був зазначений помилковий код по залізниці, замість №9237758 вказувались інші коди. Викладене підтверджується листами до ПЗ ДН4 Ушиця ТВК за період жовтень 2017р. - листопад 2017р., долученими до відзиву.

Помилкове зазначення коду не спростовує факту надання відповідачем послуг за договором. Відповідач звертався з листом до Філії «Центр транспортної логістики» ПАТ «Укрзалізниця» на підтвердження викладених обставин, але не отримав відповіді. Тому ці документи надаватимуться суду пізніше.

Відповідно до пункту 4.9 договору, у разі відмови замовника від погодженого перевезення, експедитор за вимогою замовника перераховує належну до повернення суму за вирахуванням понесених витрат. Сума винагороди не повертається.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2018р. у зв'язку з нез'явленням представників сторін, судове засідання було відкладене.

Після судового засідання на адресу суду надійшла заява відповідача від 26.03.2018р. (а.с. 102) про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача ПАТ «Українська залізниця» в особі Філії «Центр транспортної логістики» ПАТ «Українська залізниця» та про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці позивача ПрАТ «Ушицький комбінат будівельних матеріалів».

В обґрунтування вказаної заяви відповідач посилався на те, що вказані особи можуть підтвердити чи спростувати викладені у відзиві на позовну заяву обставини.

Також на адресу суду відповідачем було надано заяву про витребування доказів від 26.03.2018р. (а.с. 103) (в редакції заяви від 18.04.2018р.- а.с. 111), а саме - про витребування у станції Ушиця Південно-Західної залізниці витяг з журналу реєстрації телефонограм за період вересень 2017р. - грудень 2017р.; інформації/відомостей стосовно того, чи надходили порожні напіввагони люкові та хопри-цементовозні обрізні за період вересень 2017р. - грудень 2017р. на станцію Ушиця Південно-Західної залізниці від Філії «Центр транспортної логістики» ПАТ «Українська залізниця».

В обґрунтування вказаної заяви відповідач послався на наявну в нього копію телефонограми №185 від 24.11.2017р. про зміну напрямку вагонів, відправником яких був ПАТ «Ушицький комбінат будівельних матеріалів». Відповідач зазначає про можливу наявність подібних телефонограм, які неодноразово направлялись Філією «Центр транспортної логістики» ПАТ «Українська залізниця» від імені ПАТ «Ушицький комбінат будівельних матеріалів». Наведені телефонограми допоможуть з'ясувати спрямування вагонів, відправлених ПАТ «Ушицький комбінат будівельних матеріалів» зі зміною напрямку або без таких змін. Серед них будуть ті, що подавались відповідачем під відвантаження на виконання умов договору №Экс - 2109/2017 від 21.09.2017р.

Крім того, в межах виконання договору №Экс - 2109/2017 від 21.09.2017р. відповідачем замовлялись вагони у Філії «Центр транспортної логістики» ПАТ «Українська залізниця». Ці вагони направлялись під відвантаження до станції Ушиця Південно-Західної залізниці. Тому вказана станція може надати достовірну інформацію з приводу надходження вагонів до цієї станції.

Відповідач зазначає, що вищевказані докази в нього відсутні, самостійно їх отримати він не має можливості.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку подання заяви про витребування доказів, відповідач послався на отримання ухвали суду про відкриття провадження за декілька днів до закінчення строку для подання відзиву, недостатність часу для підготовки цього клопотання для подання його разом з відзивом.

В судовому засіданні від 18.04.2018р. усно позивач заперечував проти задоволення заявлених відповідачем заяв. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2018р. було продовжено строк підготовчого провадження на 30днів, оголошено перерву до 07.05.2018р.

У письмових запереченнях №129 від 03.05.2018р. (а.с. 130-131, 144-145) позивач вказав про те, що відповідачем не наведено прав та обов'язків кожної із запропонованих осіб, на які можуть вплинути судове рішення у цій справі. Фактичною метою залучення третіх осіб без самостійних вимог є встановлення фактів. Наведене не відповідає положенням статті 50 Господарського процесуального кодексу України, адже реалізується за допомогою інших процесуальних інструментів.

Враховуючи дату укладання договору №6457/191 ЦТЛ-2017, зміст листа позивача від 27.10.2017р., відсутність відомостей про те, що укладаючи договір №6457/191 ЦТЛ-2017 від 27.02.2017р., відповідач діяв від імені та в інтересах позивача, договір про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних переобладнаних вагонах для перевезення сипучих вантажів №6457/191 ЦТЛ-2017 від 27.02.2017р. не є доказом того, що він укладений відповідачем з ПАТ «Українська залізниця» саме з метою виконання договору №Экс - 2109/2017 від 21.09.2017р.

У письмових запереченнях №128 від 03.05.2018р. (а.с. 126-127, 147-148) позивач зазначив про невідповідність форми та змісту заяви відповідача про витребування доказів положенням статті 81 Господарського процесуального кодексу України:

- відповідач не довів, що він не може отримати вказані докази самостійно;

- не повідомлено суд про об'єктивні причини неможливості подання доказів разом з відзивом;

- не конкретизовано, який саме доказ витребовується;

- не дотримано принципу належності доказів з огляду на положення статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» та пункт 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Мінтрансу України №644 від 21.11.2000р.;

- витребування інформації/відомостей не передбачене як засіб доказування;

- не визначені правові підстави вимагати надання перелічених документів/відомостей саме від станції Ушиця Південно-Західної залізниці.

Дослідивши заяву відповідача від 26.03.2018р. (а.с. 102) про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача ПАТ «Українська залізниця» в особі Філії «Центр транспортної логістики» ПАТ «Українська залізниця» та про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці позивача ПрАТ «Ушицький комбінат будівельних матеріалів», суд відмовляє у її задоволенні.

За приписами статті 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть бути залучені у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін.

Обґрунтовуючи необхідність залучення ПАТ «Українська залізниця» в особі Філії «Центр транспортної логістики» ПАТ «Українська залізниця» та ПрАТ «Ушицький комбінат будівельних матеріалів», відповідач посилався на те, що участь цих осіб допоможе встановити певні обставини у справі.

Вищенаведені норми Господарського процесуального кодексу України пов'язують залучення третіх осіб з тим, що рішення суду у справі може вплинути на права чи обов'язки таких осіб щодо однієї із сторін. Належного обґрунтування відповідачем в цій частині надано не було.

Заява відповідача від 26.03.2018р. (а.с. 103) (з урахуванням заяви від 18.04.2018р. - а.с. 111) про витребування у станції Ушиця Південно-Західної залізниці витяг з журналу реєстрації телефонограм за період вересень 2017р. - грудень 2017р.; інформації/відомостей стосовно того, чи надходили порожні напіввагони люкові та хопри-цементовозні обрізні за період вересень 2017р. - грудень 2017р. на станцію Ушиця Південно-Західної залізниці від Філії «Центр транспортної логістики» ПАТ «Українська залізниця» розглянута по суті та залишається судом без задоволення.

Згідно статті 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Разом з тим, зміст наданої відповідачем заяви (з урахуванням заяви від 18.04.2018р.) не відповідає вимогам частини 2 статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

У відповіді на відзив №130 від 03.05.2018р. (а.с. 150-153) позивач вказав, що не підписував акти - звіти наданих послуг. Надані відповідачем акти (за відсутності підтверджуючих витрат відповідача документів, конкретизації вантажу, реквізитів залізничної накладної, калькуляції послуг) не свідчать про надання послуг. Непідтвердженими є дати складання таких актів за відсутності залізничних накладних.

Також позивач про невідповідність вимогам статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України копій листів ПрАТ «Ушицький комбінат будівельних матеріалів» щодо надання вагонів та №1115 від 17.10.2017р., листів відповідача до ПЗ ДН4 Ушиця ТВК, №1.20102017-УЗ від 20.10.2017р. до Філії «Центр транспортної логістики» ПАТ «Українська залізниця», телефонограми №185 від 24.11.2017р. (викладена інформація щодо перевезень, які не входять до предмету доказування, відсутня ідентифікація платника послуг ТЕО, невідповідність дорученням №1 та №2, одержувач станція Хримлин не відповідає змісту доручень №1 та №2).

Крім того, позивач вказав про недопустимість як доказу копії телефонограми №185 від 24.11.2017р., оскільки власником цього документу є ПАТ «Українська залізниця». У відповідача відсутнє право засвідчувати копію документу, оригіналу якого в нього немає.

Також позивач заявив клопотання №134 від 03.05.2018р. (а.с. 155-157) про витребування оригіналу акту наданих послуг №2 від 20.10.2017р.

Відповідачем заявлено клопотання від 05.05.2018р. про призначення судової комп'ютерно - технічної експертизи (а.с. 159-160, 175-176), проведення якої просив доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На розгляд експертів відповідач просив поставити наступні питання:

1. Які електронні повідомлення та прикріплені в електронних повідомленнях документи надходили з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2?

2. Які електронні повідомлення та прикріплені в електронних повідомленнях документи надходили з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1?

3. Які електронні повідомлення та прикріплені в електронних повідомленнях документи надходили з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_3 на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2?

4. Які електронні повідомлення та прикріплені в електронних повідомленнях документи надходили з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3?

В обґрунтування цього клопотання відповідач посилається на обмін документами під час виконання договору за допомогою електронної пошти. Відповідач направляв позивачу документи з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2, а позивач - ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно. Позивач не зазначає будь-яких фактів/даних з приводу направлення документів відповідачу за допомогою електронної пошти та заперечує надання послуг за договором №Экс - 2109/2017 від 21.09.2017р.

У зв'язку з цим, відповідач просить зупинити провадження у справі на час проведення судової експертизи.

Лише з аналізу всього обсягу документів, якими обмінювались сторони, можна буде встановити факт надання та обсяги послуг за договором між ними.

Посилаючись на те, що лише особи, які володіють відповідними спеціальними знаннями можуть встановити чи спростувати факт обміну між сторонами спору документами за допомогою електронної пошти, відповідач просить призначити судову комп'ютерно - технічну експертизу.

Крім того відповідач заявив клопотання від 07.05.2018р. (а.с. 163-116) про долучення до матеріалів справи підтвердження, виданого готелем «Україночка» в м. Кривий Ріг та заяви свідка ОСОБА_5 від 06.05.2018р. в порядку статті 88 Господарського процесуального кодексу України щодо передання 14.12.2017р. в ресторані при готелі «Україночка» в м. Кривий Ріг директором відповідача ОСОБА_6 представнику позивача ОСОБА_7 актів наданих послуг №1 від 10.10.2017р. за період з 21.09.2017р. по 10.10.2017р. та №2 від 20.10.2017р. за період з 11.10.2017р. по 20.10.2017р.

У запереченнях №136 від 07.05.2018р. (том 1, а.с. 167-168; том 2, а.с. 1-2) та №137 від 07.05.2018р. (том 1, а.с. 169; том 2, а.с. 3-4) позивач виклав свою незгоду із клопотаннями відповідача про залучення вище перелічених доказів:

- через пропуск процесуального строку на їх подання, встановлений статтею 80 Господарського процесуального кодексу України;

- не визначення свідком джерела своєї обізнаності щодо особи, яку він вважає громадянином ОСОБА_7. Єдиним джерелом інформації щодо особи є паспорт;

- згідно пункту 2 статті 87 Господарського процесуального кодексу України, на підставі показань свідків не можуть встановлюватись обставини(факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Належне виконання господарського зобов'язання з надання послуг ТЕО підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку (згідно ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», ст. 9 ЗУ «Про транспортно-експедиторську діяльність»). Заява свідків без повідомлення джерела своєї обізнаності не відповідає обов'язковим ознакам, визначеним п. 2 ст. 9 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Вона не є допустимим доказом належного виконання.

- відповідь з готелю «Україночка» не містить реєстраційного індексу, що є порушенням п. 4.4 ДСТУ 4163-2003 «Вимоги до оформлення документів».

- не відома особа, що запитувала доступ до персональних даних ОСОБА_7 та на якій правовій підставі, з якими повноваженнями вона діяла; не відома особа, що підписала зазначену відповідь не ідентифікована (без ПІБ, посади), що унеможливлює встановлення повноважень такої особи на право складання та підписання відповідних відповідей.

- відповідь на бланку готелю «Україночка» містить інформацію, що належить саме готелю, однак підпис невідомої особи скріплений печаткою ТОВ «ВЕКТОРЛАЙН».

- з огляду на приписи статей 32 Конституції України, статей 29, 302 Цивільного кодексу України про конфіденційність інформації щодо місця проживання особи, відповідь із персональними даними щодо тимчасового проживання гр. ОСОБА_7 одержана з порушенням спеціального порядку її одержання визначеному ст. 16 Закону України «Про захист персональних даних». Тому є недопустимим доказом згідно пункту 2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України та не може прийматись судом як доказ.

У запереченнях №138 від 07.05.2018р. (том 1, а.с. 171-173, том 2, а.с. 5-7) позивач вказав, що у клопотанні відповідача про призначення судової комп'ютерно - технічної експертизи: не визначений перелік об'єктів експертного дослідження із значенням індивідуальних ознак кожного (дата, час, ІР-адреса, ПІБ одержувача/відправника, його посада та відношення до сторони справи тощо); не вказано обставини, що доводяться кожним з об'єктів, адже не може підтверджуватися іншими засобами доказування, якщо законом визначені певні засоби доказування; не зазначено місцезнаходження осіб, у яких знаходяться об'єкти та на яких саме матеріальних носіях; докази оплати судового збору до клопотання не додані.

Разом з відзивом відповідачем не надано згадувані ним електронні повідомлення, тому є безпідставним і необґрунтованим проведення експертизи невідомих доказів за відсутності інформації чи стосуються вони предмету доказування та з урахуванням предмету розгляду.

Електронні повідомлення не відповідають обов'язковим ознакам, визначеним п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Вони не є допустимими доказами належного виконання відповідачем зобов'язань за договором.

З огляду на викладене, позивач заперечує проти задоволення клопотання відповідача про призначення судової комп'ютерно - технічної експертизи.

Дослідивши клопотання відповідача про призначення судової комп'ютерно - технічної експертизи та заперечення позивача, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. З огляду на матеріали справи, суд не вбачає потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні відповідача про призначення судової комп'ютерно - технічної експертизи. Відповідно, відсутні підстави для зупинення провадження у справі.

У письмових поясненнях, наданих до суду 14.05.2018р., відповідач вказав документи, якими підтверджується виконання ним зобов'язань за договором №Экс - 2109/2017 від 21.09.2017р.

Відповідач надав клопотання від 14.05.2018р. про долучення до матеріалів справи копії листа-звернення №1.07052018-УЗ на адресу ПАТ «Українська залізниця».

Позивач заперечував проти долучення документу, оскільки порушено строки надання такого документу та відповідачем не направлено цей доказ на адресу позивача.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2018р. залишені без задоволення заяви відповідача від 26.03.2018р. (а.с. 102) про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача ПАТ «Українська залізниця» в особі Філії «Центр транспортної логістики» ПАТ «Українська залізниця» та про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці позивача ПрАТ «Ушицький комбінат будівельних матеріалів» та від 26.03.2018р. (а.с. 103) (з урахуванням заяви від 18.04.2018р. - а.с. 111) про витребування у станції Ушиця Південно-Західної залізниці витяг з журналу реєстрації телефонограм за період вересень 2017р. - грудень 2017р.; інформації/відомостей стосовно того, чи надходили порожні напіввагони люкові та хопри-цементовозні обрізні за період вересень 2017р.-грудень 2017р. на станцію Ушиця Південно-Західної залізниці від Філії «Центр транспортної логістики» ПАТ «Українська залізниця»; клопотання відповідача від 05.05.2018р. (а.с. 175-176) про призначення комп'ютерної-технічної експертизи. Закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

На адресу суду 25.05.2018р. засобами електронного зв'язку надійшло клопотання відповідача про залучення до матеріалів справи (т.2, а.с. 62-73), надане 30.05.2018р. в оригіналі до канцелярії суду (т.2, а.с. 85-98).

Відповідач вказував про поважні причини ненадання разом з відзивом долучених до клопотання документів (листа Філії «Центр транспортної логістики» ПАТ «Українська залізниця» від 11.05.2018р., переліку перевізних документів за перевезенням за 15.10.2017р., акту звірки розрахунків за 27.11.2017р., виписки з особового рахунку за 10.2017р., акту наданих послуг №10 від 31.10.2017р. разом з розшифровкою наданих послуг, експрес-накладну від 16.05.2018р.)

Позивач заперечував проти задоволення клопотання відповідача про залучення доказів з огляду на пропуск строку, встановленого статтею 80 Господарського процесуального кодексу України, та наслідки пропуску такого строку, передбачені статтею 118 Господарського процесуального кодексу України. Також позивач вказував, що:

- акт звірки взаєморозрахунків на 27.11.2017р. засвідчує стан розрахунків між сторонами за договором №6455/189ЦТЛ-2017 від 27.02.2017р.; не є первинним документом бухгалтерського обліку; не підтверджує списання коштів залізничного тарифу за 12 вагонів в розмірі 77846грн.40коп. (вказана сума зазначена відповідачем в акті наданих послуг №1 від 10.10.2017р. разом з додатком-розшифровкою); не підтверджує списання коштів залізничного тарифу за 36 вагонів в розмірі 233539грн.20коп. (вказана сума зазначена відповідачем в акті наданих послуг №2 від 20.10.2017р.)

- виписка Філії «Центр транспортної логістики» ПАТ «Українська залізниця» з особового рахунку станом на 01.11.2017р. не ідентифікує платника через відсутність інформації про особовий рахунок, наданий відповідачу за договором №6455/189ЦТЛ-2017 від 27.02.2017р.; не містить обов'язкових реквізитів первинного документу бухгалтерського обліку; не містить ідентифікації зарахованих/списаних з рахунку коштів і не підтверджує їх використання для виконання відповідачем зобов'язань за договором на транспортно-експедиторське обслуговування; не підтверджує настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності відповідача;

- акт наданих послуг №10 від 31.10.2017р. щодо 36 вагонів за хронологією не підтверджує дату виконання послуг стосовно цих вагонів за актом наданих послуг №2 від 20.10.2017р.; не підписаний стороною замовником;

- перелік документів, які включені до розрахунку за 15.10.2017р., містить іншу нумерацію вагонів, ніж передбачено в пункті 1.1 договору №6457/191ЦТЛ-2017 від 27.02.2017р.; з огляду на дату доручення №2 - 19.10.2017р., перевезення вантажу 15.10.2017р. неможливе.

В судовому засіданні від 30.05.2018р. представники сторін підтримали викладені ними письмово вимоги та заперечення.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення учасників справи, суд установив таке.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародна інвестиційна транспортно - логістична компанія України» (далі - експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова група «Майстер» (далі - замовник) був підписаний договір №Экс-2109/2017 від 21.09.2017р. на транспортно-експедиторське обслуговування (далі - договір від 21.09.2017р.), згідно якого замовник доручає, а експедитор приймає на себе зобов'язання від свого імені за рахунок коштів замовника за винагороду організувати перевезення вантажів замовника у вагонах та здійснити розрахунки з транспортними та іншими причетними підприємствами за перевезення вантажів замовника. Транспортні підприємства та інші причетні підприємства надають послуги з перевезення вантажів безпосередньо замовнику (вантажовідправнику, вантажоодержувачу, вантажоволодільцю), а експедитор здійснює транспортно-експедиторське обслуговування вантажів за дорученням замовника без втручання в господарську діяльність транспортних підприємства та інших причетних підприємств.

Пунктом 3.2 договору від 21.09.2017р. встановлено, що вартість послуг з організації перевезення вантажів замовника складається з вартості плати за перевезення вантажів, зборів за додаткові операції, плати за користування вагонами, інших витрат, пов'язаних з заявленими перевезеннями, платою за перебуванням вагонів за межами митного кордону України, винагородою (послуг) експедитора.

Згідно пунктів 3.3 - 3.5 договору від 21.09.2017р. для організації перевезення вантажів, замовник здійснює оплату в гривнах на поточний рахунок експедитора у вигляді авансових платежів. Сплата винагороди (послуг) експедитора здійснюється замовником на умовах попередньої оплати. Грошові кошти, які надходять експедитору від замовника, є власністю замовника, окрім винагороди (послуг) експедитора.

На підставі виставлених відповідачем рахунків №Экс-2109/2017-1 від 05.10.2017р. на 1392300грн. та №Экс-2109/2017-2 від 16.10.2017р. на 1392300грн. згідно договору від 21.09.2017р. з призначенням «передплата за послуги з організації залізничних перевезень» (т.1, а.с. 28-29), платіжними дорученнями №984 від 06.10.2017р., №1112 від 24.10.2017р., №1128 від 26.10.2017р. (т.1, а.с. 30-32) відповідачем було перераховано 2088450грн.

Згідно з пунктом 2.2 договору від 21.09.2017р. обов'язки замовника, зокрема, полягають у:

- в строк не менш як за 3доби до запланованої дати відправлення вантажу направити експедитору доручення про надання транспортно - експедиторських послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів (підпункт 2.2.1 пункту 2.2 договору від 21.09.2017р.);

- в дорученні повідомляти експедитору всю необхідну інформацію про вантаж (чи потребує вантаж додаткових особливих умов при перевезенні), рухомий склад, маршрут перевезення та іншу інформацію, що може вплинути на зміну якості вантажу під час перевезення, вартість провізних платежів (підпункт 2.2.2 пункту 2.2 договору від 21.09.2017р.);

- надавати до перевезення лише узгоджені з експедитором обсяги вантажів (вид та маса вантажу, завантаження вагонів та інше) (підпункт 2.2.3 пункту 2.2 договору від 21.09.2017р.);

- протягом 5діб після дати оформлення залізницею документів про сплату залізничних послуг, але не пізніше 30діб після дати оформлення залізницею документів про сплату залізничних послуг (залізничні накладні, відомості надання та забирання вагонів, накопичувальні та облікові картки, акт загальної форми та інші документи) надати експедитору відвантажувальну інформацію (реєстр із зазначенням у разі потреби дати відправлення, станції відправлення, номерів вагонів, залізничних накладних, відомостей надання та забирання вагонів, накопичувальних та облікових карток, актів загальної форми та інших документів, сум нарахованих платежів), яка має бути підтверджена копіями відповідних документів, а у разі потреби - оригіналами відповідних документів (підпункт 2.2.6 пункту 2.2 договору від 21.09.2017р.);

- відшкодувати експедитору документально підтверджені витрати, понесені ним у зв'язку з виконанням обов'язків, передбачених пунктом 2.1 договору, в інтересах замовника (підпункт 2.2.12 пункту 2.2 договору від 21.09.2017р.).

Позивачем долучено до справи два доручення від 19.10.2017р. (т.1, а.с. 25 - 26), підписаних та засвідчених печаткою підприємства, які направлялись на електронну адресу відповідача, зазначену в рахунках:

- №1 про надання транспортно-експедиторських послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів (далі - доручення №1): найменування замовника - ТОВ «Інвестиційно-промислова група «Майстер»; найменування відправника - ПАТ «Ушицький комбінат будівельних матеріалів»; станція відправлення - Ушиця, код 348500; станція призначення - Козова, код 362404; найменування одержувача - ТОВ «Спецавтоінвест»; найменування вантажу - щебінь 232431, відсів 232253; ділянка експедирування - Ушиця - Козова; період відвантаження - жовтень 2017р.; необхідність забезпечення вагоном - так; узгоджена ставка за 1вагон - 10860грн.; 840тон; загальний парк; 12 вагонів.

- №2 про надання транспортно-експедиторських послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів (далі - доручення №2): найменування замовника - ТОВ «Інвестиційно-промислова група «Майстер»; найменування відправника - ПАТ «Ушицький комбінат будівельних матеріалів»; станція відправлення - Ушиця, код 348500; станція призначення - Козова, код 362404; найменування одержувача - ТОВ «Спецавтоінвест»; найменування вантажу - щебінь 232431, відсів 232253; ділянка експедирування - Ушиця - Козова; період відвантаження - жовтень 2017р.; необхідність забезпечення вагоном - так; узгоджена ставка за 1вагон - 10860грн.; 840тон; загальний парк; 36 вагонів.

Відповідач, в свою чергу, надав засвідчені копії доручень №1 про надання транспортно-експедиторських послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів від 21.09.2017р. (т.1, а.с.79) та №2 про надання транспортно-експедиторських послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів від 12.10.2017р. (т.1, а.с. 84).

Надане відповідачем доручення №1 від 21.09.2017р. не містить підписів та печаток сторін, найменування вантажу та дата складання також відрізняються. Зміст наданого відповідачем доручення №2 від 12.10.2017р. співпадає зі змістом наданого позивачем доручення №2 від 19.10.2017р. за виключенням дати його складання.

Під час судового розгляду відповідач вказав, що отримував за допомогою електронної пошти лише надані ним доручення. Заперечував отримання від позивача доручень №1 та №2 від 19.10.2017р. Позивач зі свого боку наполягав на тому, що саме доручення №1 та №2 від 19.10.2017р. є остаточними. Решта є обміном сторонами проектами доручень для узгодження.

Згідно пункту 2.1 договору від 21.09.2017р. експедитор зобов'язується:

- на підставі доручень замовника (додаток №1 до договору) підтвердити обсяги та напрямки перевезень вантажів; розрахувати вартість плати за перевезення вантажів, зборів за додаткові операції, плати за користування вагонами, послуг експедитора та інших витрат, пов'язаних із заявленими перевезеннями, та узгоджувати доручення із замовником протягом 3діб з моменту їх надходження (підпункт 2.1.1 пункту 2.1 договору від 21.09.2017р.);

- з метою забезпечення оптимального транспортного обслуговування вантажів організувати перевезення вантажів замовника, для цього укласти договори з транспортними підприємствами про перевезення вантажів та іншими причетними підприємствами (підпункт 2.1.2 пункту 2.1 договору від 21.09.2017р.);

- на підставі доручень замовника надавати комплексні послуги, пов'язані з організацією підготовки вантажів замовника, їх приймання/передачі в пунктах завантаження та зберігання, в портах, на передавальних станціях транспортним підприємствам та іншим причетним підприємствам для перевезення (підпункт 2.1.3 пункту 2.1 договору від 21.09.2017р.);

- організовувати перевезення вантажів замовника в вагонах згідно з узгодженими експедитором дорученнями замовника (підпункт 2.1.4 пункту 2.1 договору від 21.09.2017р.);

- при виконанні замовником пункту 3.3 договору, повідомити йому, транспортним та іншим причетним підприємствам порядок оформлення перевізних та інших супровідних документів, обсяги та строки відправки узгоджених вантажів (підпункт 2.1.5 пункту 2.1 договору від 21.09.2017р.)

При цьому, пунктом 3.3 договору від 21.09.2017р. встановлено, що для організації перевезення вантажів, замовник здійснює оплату в гривнах на поточний рахунок експедитора у вигляді авансових платежів.

- своєчасно здійснювати розрахунки з транспортними та іншими причетними підприємствами за заявлені та попередньо сплачені (авансовані) замовником перевезення вантажів (підпункт 2.1.6 пункту 2.1 договору від 21.09.2017р.);

- за додатковим запитом інформувати замовника про просування вантажів замовника залізницею, надавати інформацію про дислокацію вантажів на залізниці. Вартість цієї послуги та порядок оплати узгоджується окремо (підпункт 2.1.7 пункту 2.1 договору від 21.09.2017р.).

Згідно з пунктами 7.1 - 7.4 договору від 21.09.2017р. договір та документи, якими оформлюється виконання договору, підписані та засвідчені в установленому порядку, мають юридичну силу і в тому випадку, якщо вони передаються за допомогою факсимільного зв'язку з наступним наданням оригіналу.

Обмін кореспонденцією за договором, у тому числі заявками, специфікаціями, додатковими угодами, рахунками та іншими документами, які стосуються виконання цього договору, має відбуватись шляхом направлення поштою (цінним листом з описом вкладення документу, що передається), кур'єрською доставкою або особисто через уповноваженого представника з обов'язковим зазначенням про отримання. Належні адреси сторін зазначені в розділі 9 договору.

Повноваження осіб, які представляють сторони під час обміну кореспонденцією за договором, підтверджуються довіреністю, оформленою згідно з вимогами чинного законодавства, витягом зі Статуту та копією паспорту громадянина України. Зазначені документи мають належним чином засвідчені та надані стороні за договором.

Під час виконання цього договору сторони мають за обопільною згодою змінити умови, що після підписання додаткових угод, стають невід'ємною його частиною. Додаткові угоди сторонами не підписувались.

Згідно з матеріалами справи та поясненнями сторін, визначений в договорі від 21.09.2017р. порядок обміну кореспонденцією не дотриманий обома сторонами: відповідач не направляв позивачу підтвердження узгодження отриманих доручень; листування здійснювалося за допомогою електронної пошти, оригінали документів (доручень, актів наданих послуг тощо) не направлялись поштою (цінним листом з описом вкладення документу, що передається), кур'єрською доставкою або особисто через уповноваженого представника з обов'язковим зазначенням про отримання.

В пункті 3.6 договору від 21.09.2017р. сторони передбачили, що факт виконання експедитором зобов'язань за договором підтверджується актом-звітом експедитора про надання транспортно-експедиторських послуг, пов'язаних з перевезеннями вантажів замовника.

Сторони підписують акт-звіт протягом 10календарних днів від дати здійснення експедитором розрахунків з перевізником за перевезення вантажів. Якщо у замовника є підстави, за яких він відмовляється від підписання, він зобов'язаний негайно повідомити про це експедитора. У випадку, якщо замовник не заявить обґрунтовані заперечення протягом 10 календарних днів, акт-звіт експедитора вважається прийнятим в повному обсязі.

Звертаючись до суду з позовом, позивач наполягав на тому, що відповідач не приступив до виконання своїх зобов'язань за договором від 21.09.2017р. Таким чином, предметом доказування в даному випадку є фактичне надання послуг за договором.

На підтвердження організації перевезень вантажу за дорученнями позивача відповідач надав договір №6457/191ЦТЛ-2017 від 27.02.2017р. про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних переобладнаних вагонах для перевезень сипучих вантажів разом додатками до договору №1, №2 (далі - договір №6457/191ЦТЛ-2017 від 27.02.2017р.) (т.1 а.с. 59 - 66) та договір №6455/189ЦТЛ-2017 від 27.02.2017р. про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних на піввагонах разом з додатками до договору №1, №2 (далі - договір №6455/189ЦТЛ-2017 від 27.02.2017р.) (т.1, а.с. 67 - 74). Вказані договори укладені відповідачем (далі - замовник) з Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі філії «Центр транспортної логістики» ПАТ «Українська залізниця» (далі - виконавець).

Згідно цих договорів виконавець зобов'язується за плату і за рахунок замовника виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з організацією внутрішніх та міжнародних перевезень вантажів - у власних переобладнаних вагонах, нумерація вагонів починається на « 969», вагонів з нумерацією в діапазоні з « 90802000» до « 90803999» та нумерація яких починається на « 90685» (договір №6457/191ЦТЛ-2017 від 27.02.2017р.); у власних на піввагонах (договір №6455/189ЦТЛ-2017 від 27.02.2017р.).

Відповідно до підпунктів 2.2.1, 2.2.2, 2.2.9 пункту 2.2 договору №6457/191ЦТЛ-2017 від 27.02.2017р. замовник, зокрема, зобов'язаний

- пред'являти або організувати пред'явлення замовлення на перевезення відповідно до Правил планування перевезення вантажів через АС «Месплан»;

- за три доби до навантаження вагонів проставляти або організовувати проставлення електронної заявки на подачу вантажних вагонів відповідно до плану перевезень;

- забезпечувати належне оформлення перевізних документів із зазначенням підкоду платника, наданого замовнику виконавцем у письмовій формі.

Згідно з пунктами 3.4.5 - 3.4.7 договору №6457/191ЦТЛ-2017 від 27.02.2017р. виконавець відображає в особовому рахунку використання замовником коштів для оплати послуг, пов'язаних з організацією перевезень вантажів, що замовлені замовником, та щодобово протягом періоду надання послуг надає замовнику в електронному вигляді переліки перевізних документів.

Не пізніше 10числа місяця, наступного за звітним, виконавець надає замовнику акти наданих послуг та виписки з особового рахунку за звітний місяць. Виписки з особового рахунку відображають облік коштів, перерахованих замовником на виконання договору, та коштів, витрачених замовником на послуги з організації перевезень вантажів, наданих виконавцем.

Акти наданих послуг та виписки з особового рахунку оформлюються сторонами щомісяця, не пізніше останнього звітного місяця.

Пунктом 9.1 договору №6457/191ЦТЛ-2017 від 27.02.2017р. встановлено, що договір набирає чинності з дати підписання та діє до 31.12.2017р., а в частині проведення розрахунків - до повного здійснення розрахунків.

Аналогічні положення містяться в договорі №6455/189ЦТЛ-2017 від 27.02.2017р.

Таким чином, результат виконання договорів №6457/191ЦТЛ-2017 від 27.02.2017р. та №6455/189ЦТЛ-2017 від 27.02.2017р. мав щодобово відображатись в переліках перевізних документів та щомісячно оформлюватись актами наданих послуг та виписками з особового рахунку за звітний місяць. Враховуючи період відвантаження, зазначений у дорученнях позивача №1 та №2, відповідач мав надати до суду разом з відзивом відповідні документи за жовтень 2017р. в якості доказів організації перевезення вантажів замовника.

Перелік перевізних документів за перевезеннями ТОВ «Міжнародна інвестиційна транспортно - логістична компанія України» за договором №6455/189ЦТЛ-2017 від 27.02.2017р. за період з 15.10.2017р. по 15.10.2017р. (т.2, а.с. 89), акт наданих послуг №10 за період з « 01» по « 31» жовтня 2017р. за договором №6455/189ЦТЛ-2017 від 27.02.2017р. (т.2, а.с. 92), розшифровку наданих послуг за підкодами до акту наданих послуг №10 від 31.10.2017р. (т. 2, а.с. 93), виписку з особового рахунку ТОВ «Міжнародна інвестиційна транспортно - логістична компанія України» станом на 01.11.2017р. (т.2, а.с. 91) відповідач надав до суду лише 30.05.2018р.

Стаття 80 Господарського процесуального кодексу України визначає, що відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідач наполягає на тому, що вказані документи були ним отримані від Філії «Центр транспортної логістики» ПАТ «Українська залізниця» лише 16.05.2018р. тому він не міг їх надати своєчасно.

Позивач заперечував проти задоволення клопотання відповідача про залучення доказів.

Дослідивши заявлене клопотання, суд відмовляє у його задоволенні та не приймає до розгляду надані відповідачем з пропуском строку докази з огляду на таке.

За приписом статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Спір стосується належного виконання відповідачем в жовтні 2017р. зобов'язань за договором від 21.09.2017р. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами про повернення суми попередньої оплати (в листопаді та грудні 2017р.).

Таким чином, відповідачу було достеменно відомо ще в листопаді 2017р. про існування спірних та неврегульованих з позивачем питань щодо надання послуг з організації перевезення вантажів за дорученнями ТОВ «Інвестиційно-промислова група «Майстер» в жовтні 2017р.

Первісно позов про стягнення суми попередньої оплати в повному розмірі був поданий до господарського суду Одеської області в січні 2018р.

Перелік перевізних документів, акти наданих послуг, виписки з особового рахунку є оформленням виконання договору №6455/189ЦТЛ-2017 від 27.02.2017р. Ці документи мали складатись перевізником щодобово (перелік перевізних документів) та щомісячно (акти та виписки) і надаватись ТОВ «Міжнародна інвестиційна транспортно - логістична компанія України». Про це було відомо відповідачу як безпосередньому учаснику договірних відносин з ПАТ «Українська залізниця» в особі філії «Центр транспортної логістики» ПАТ «Українська залізниця». Це дає підстави вважати, що відповідач усвідомлював необхідність складання та підписання таких документів. Доказів того, що він не отримував своєчасно такі документи та звертався за їх отриманням до сторони за договором в листопаді 2017р. - лютому 2018р., відповідачем не надано під час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, вперше ТОВ «Міжнародна інвестиційна транспортно - логістична компанія України» звернулось за документами до перевізника лише 22.03.2018р.

Господарський процесуальний кодекс України визнає поважними причини неподання учасником справи доказів у встановлений законом, які виникли з об'єктивних підстав. В даному випадку пропуск строку є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання, тобто є власною волею відповідача.

Посилаючись на приписи пункту 3.6 договору від 21.09.2017р. (відсутність мотивованих заперечень позивача протягом певного часу), відповідач вважає прийнятим в повному обсязі акт наданих послуг №1 від 10.10.2017р. за період з « 21» вересня 2017р. по « 10» жовтня 2017р. з надання послуг організації залізничних перевезень 12вагонів на суму 130320грн. (т. 1, а.с. 83-84).

Згідно з поясненнями відповідача, вказаний акт був направлений на електронну адресу представника позивача - ОСОБА_7. На підтвердження цього, відповідач надав до суду 14.05.2018р. роздруківку спілкування шляхом обміну листами за допомогою електронних адресів (т.2, а.с. 11-30).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2018р. було відкрите провадження у справі, призначене підготовче засідання та встановлений строк для надання відповідачем відзиву разом з доказами (до 23.03.2018р.)

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (т.1, а.с. 52) вказана ухвала була отримана ТОВ «Міжнародна інвестиційна транспортно - логістична компанія України» 13.03.2018р.

Відповідач не долучив вказані роздруківки до відзиву, наданого до суду 23.03.2018р. При цьому, у відзиві він посилався на електронне листування між сторонами. Поважні причини, що завадили йому надати їх разом з відзивом, відповідачем не визначені, не обґрунтована неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від нього.

З огляду на викладене та керуючись положеннями статті 80 Господарського процесуального кодексу України, суд не приймає до розгляду роздруківку спілкування шляхом обміну листами за допомогою електронних адресів (т.2, а.с. 11-30).

Також відповідач посилається на акт наданих послуг №2 від 20.10.2017р. за період з «11» жовтня по « 20» жовтня 2017р. з надання послуг організації залізничних перевезень 36вагонів на суму 390960грн. (т. 1, а.с. 86). Згідно з поясненнями відповідача, це акт отриманий від позивача з підписом керівника товариства лише засобами електронного зв'язку, оригінал цього акту в нього відсутній. Позивач ставив під сумнів існування підписаного акту наданих послуг №2 від 20.10.2017р. за період з « 11» жовтня по « 20» жовтня 2017р.

Відповідно до частини 6 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, якщо не поданий оригінал письмового доказу, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

З огляду на вищезазначені положення Господарського процесуального кодексу України, суд не бере до уваги акт наданих послуг №2 від 20.10.2017р. за період з « 11» жовтня по « 20» жовтня 2017р. з надання послуг організації залізничних перевезень 36вагонів на суму 390960грн. (т. 1, а.с. 86)

Суд відхиляє посилання відповідача на опосередковане підтвердження позивачем факту надання послуг в розмірі 390960грн. в листі №710 від 14.12.2017р. (т.1, а.с.87), оскільки в позові і під час судового розгляду справи позивач наполягав на стягненні суми попередньої оплати в повному обсязі (2088450грн.00коп.).

Відповідач також заявляв клопотання від 07.05.2018р. (а.с. 163-116) про долучення до матеріалів справи підтвердження, виданого готелем «Україночка» в м. Кривий Ріг та заяви свідка ОСОБА_5 від 06.05.2018р. в порядку статті 88 Господарського процесуального кодексу України щодо передання 14.12.2017р. в ресторані при готелі «Україночка» в м. Кривий Ріг директором відповідача ОСОБА_6 представнику позивача ОСОБА_7 актів наданих послуг №1 від 10.10.2017р. за період з 21.09.2017р. по 10.10.2017р. та №2 від 20.10.2017р. за період з 11.10.2017р. по 20.10.2017р.

Вказаними документами, на думку відповідача, підтверджується факт вручення повноважному представникові позивача актів наданих послуг.

Згідно статті 87 Господарського процесуального кодексу України на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

Стаття 88 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Відповідач не долучив вказані докази до відзиву, наданого до суду 23.03.2018р. Поважні причини, що завадили йому надати їх разом з відзивом, відповідачем не визначені, не обґрунтована неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від нього.

З огляду на викладене та керуючись положеннями статті 80 Господарського процесуального кодексу України, суд не приймає до розгляду підтвердження від 05.05.2018р. (т.1, а.с. 164) та заяву свідка від 06.05.2018р. (т.1, а.с. 166)

Зміст договору від 21.09.2017р. свідчить про те, що оплаті підлягали фактично надані послуги на підставі оформлених належним чином актів - звітів експедитора про надання транспортно-експедиторських послуг.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В даному випадку відповідач мав довести належними та допустимими доказами факт надання ним транспортно-експедиторських послуг, пов'язаних з перевезеннями вантажів замовника.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» №1955-IV від 01.07.2004р. (із змінами та доповненнями) підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб'єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Долучені до відзиву листи (т.1, а.с. 77-78, 80-82, 88-94) та телефонограма №185 від 24.11.2017р. (т.1, а.с. 95) не є належними та допустимими доказами в даному випадку, враховуючи норми Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність».

З огляду на матеріали справи, відповідач не довів належними та допустимими доказами надання ним транспортно-експедиторських послуг, пов'язаних з перевезеннями вантажів замовника в жовтні 2017р.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Статтею 615 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Частиною 3 статті 651 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч.2 статті 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Стаття 935 Цивільного кодексу України встановлює, що клієнт має право відмовитися від договору транспортного експедирування, попередивши про це другу сторону в розумний строк.

Відтак, укладений між сторонами у справі договір від 21.09.2017р. може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього в повному обсязі, тобто в результаті вчинення однією із сторін одностороннього правочину, який тягне цивільно-правові наслідки для обох сторін договору.

Листом №685 від 22.11.2017р. (т.1, а.с. 33-34), отриманим відповідачем 23.11.2017р. (т.1, а.с. 35), позивач повідомив відповідача про односторонню відмову від договору та заявив вимогу про повернення передоплати в розмірі 2088450грн.00коп. протягом 7календарних днів з дня виставлення цієї вимоги боржником (тобто до 29.11.2017р.). Проте цю вимогу відповідач залишив без розгляду.

Станом на дату звернення до суду з позовом (31.01.2018р.) договір від 21.09.2017р. був розірваним, а сума попередньої оплати в розмірі 2088450грн. не повернена.

Оскільки відповідачем не доведено надання послуг на суму перерахованої попередньої оплати, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення передоплати у розмірі 2088450грн.00коп.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме - судовий збір за подачу позовної заяви покладається на відповідача.

Керуючись нормами статей Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» №1955-IV від 01.07.2004р. (із змінами та доповненнями), Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 86, 87, 88, 129, 237, 238, 240, 241, 242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова група «Майстер» м. Одеса до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна інвестиційна транспортно - логістична компанія України» м. Кривий Ріг про стягнення передоплати у розмірі 2088450грн.00коп. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна інвестиційна транспортно - логістична компанія України» м. Кривий Ріг (ідентифікаційний код: 39402264; місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Леніна, буд. 56/1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова група «Майстер» м. Одеса (ідентифікаційний код: 33658179; місцезнаходження: 65025, Одеська обл., м. Одеса, вул.19 км Старокиївської дороги, буд. 4) суму передоплати в розмірі 2088450грн.00коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 31326грн.75коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні 30.05.2018р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складений та підписаний 08.06.2018р.

Суддя Р.Г.Новікова