ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

05.06.2018р.                               № 905/1018/18                                                                                                                                                       Суддя господарського суду Донецької області Чернова О.В., вивчивши матеріали

позовної заяви: Першого заступника керівника Костянтинівської місцевої прокуратури, м. Костянтинівка Донецької області в інтересах держави

до відповідача 1: Комунальної установи «Олександрівський районний центр фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти» Олександрівської районної ради, смт. Олександрівка Донецької області

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Селидівпромресурс», м.Селидове Донецької області

про визнання недійсним договорів постачання вугілля №12/18 від 12.02.2018р., №13/18 від 13.02.2018р., №23/18 від 23.02.2018р., №1/18 від 01.03.2018р. та №2/18 від 02.03.2018р., -

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Костянтинівської місцевої прокуратури, м. Костянтинівка Донецької області в інтересах держави звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Комунальної установи «Олександрівський районний центр фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти» Олександрівської районної ради, смт. Олександрівка Донецької області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Селидівпромресурс», м.Селидове Донецької області про визнання недійсним договорів постачання вугілля №12/18 від 12.02.2018р., №13/18 від 13.02.2018р., №23/18 від 23.02.2018р., №1/18 від 01.03.2018р. та №2/18 від 02.03.2018р.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на укладання договорів постачання вугілля №12/18 від 12.02.2018р., №13/18 від 13.02.2018р., №23/18 від 23.02.2018р., №1/18 від 01.03.2018р. та №2/18 від 02.03.2018р. з порушенням приписів ч. 2,3,7 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі», внаслідок чого останні підлягають визнанню недійсними. За твердженням прокурора незаконні витрати з місцевого бюджету внаслідок укладених спірних правочинів завдає шкоди інтересам держави.

Вивчивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суддею встановлене наступне:

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.53 Господарського процесуального кодексу України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч.4 ст.53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Отже, прокурор набуває статусу позивача у разі звернення прокурора у суд із позовом в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду.

Виходячи із вказаних положень чинного законодавства щодо виникнення у прокурора права виступати у спорах у якості позивача, суд повинен перевірити дотримання прокурором вказаних вище вимог процесуального законодавства щодо зазначення у позовній заяві про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, та дослідити питання правомірності набуття прокурором статусу позивача у спірних правовідносинах.

За приписами абз.2 ч.5 ст.53 ГПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Як встановлено судом, звертаючись з позовом, Першим заступником керівника Костянтинівської місцевої прокуратури, м. Костянтинівка Донецької області не зазначено орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах та не вказано про відсутність такого органу, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду проте, зазначено прокурора в якості позивача у справі.

Однак, при цьому Перший заступник керівника Костянтинівської місцевої прокуратури, м. Костянтинівка Донецької області у позовній заяві зазначає, що Державна аудиторська служба України є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Разом з цим, позовна заява першого заступника керівника Костянтинівської місцевої прокуратури, м. Костянтинівка Донецької області не містить обґрунтувань відсутності у Державної аудиторської служби України повноважень на звернення до суду з розглядуваним позовом.

Посилання прокурора на те, що Законом України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" не передбачено повноважень Державної аудиторської служби України на звернення до суду з позовом про визнання недійсним договорів постачання вугілля судом не приймаються до уваги, оскільки згідно з п. 10 ч.1 ст. 10 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, звертатися до суду в інтересах держави, тобто, враховуючи положення ч.2 ст. 4 ГПК України, відповідно до яких державні органи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, положення ч.2 ст.44 ГПК України, згідно якої юридичні особи здатні особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов’язки в суді (процесуальна дієздатність), Державна аудиторська служба України, як орган уповноважений здійснювати функції держави може бути позивачем у господарському суді.

Крім того, прокурором, посилаючись на незаконні витрати з місцевого бюджету внаслідок укладання спірних договорів, не встановлений розпорядник бюджетних коштів, не встановлено до сфери якого органу державної влади передано КУ "Олександрівський районний центр фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти", хто є засновником і власником підприємства, тобто не визначений державний орган, інтереси якого порушуються недоотриманням бюджетних коштів.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Таку позицію висловив Верховний Суд у Постанові від 25.04.2018р. у справі 806/1000/17.

За приписами ч.4ст.11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово декларував позицію про те, що вже сама присутність прокурора на судовому процесі на боці однієї зі сторін ставить під загрозу принцип рівності та справедливий баланс між сторонами, участь прокурора може створювати відчуття нерівності у сторони (пункти 30-33 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Менчинська проти Росії", пункт 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мартіні проти Франції").

Таким чином, участь прокурора у судовому процесі має бути обґрунтована, не допускається здійснення прокурором представництва інтересів у суді особи або органу без наявності чіткого та законного обґрунтування необхідності такої участі, оскільки інакше буде порушено принцип рівності сторін при розгляді господарського спору.

З огляду на це, суд вважає, що у справі відсутні передбачені законом виключні підстави, коли прокурор може звернутись до суду за захистом інтересів держави.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви №66-6973вих18 від 29.05.2018р. та доданих до неї документів першому заступнику керівника Костянтинівської місцевої прокуратури, м. Костянтинівка Донецької області.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п.4 .5 ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути без розгляду позовну заяву Першого заступника керівника Костянтинівської місцевої прокуратури, м. Костянтинівка Донецької області в інтересах держави до Комунальної установи «Олександрівський районний центр фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти» Олександрівської районної ради, смт. Олександрівка Донецької області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Селидівпромресурс», м.Селидове Донецької області про визнання недійсним договорів постачання вугілля №12/18 від 12.02.2018р., №13/18 від 13.02.2018р., №23/18 від 23.02.2018р., №1/18 від 01.03.2018р. та №2/18 від 02.03.2018р.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Ухвала складена та підписана 05.06.2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в Донецький апеляційний господарський суд в порядку передбаченому розділом IV ГПК України.

Додаток для прокурора: позовна заява №66-6973вих18 від 29.05.2018р. з доданими до неї документами.

Суддя О.В. Чернова