донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

30.05.2018 року справа №908/2439/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді: при секретарі судового засідання: За участю представників сторін: від апелянта від інших кредиторів ліквідатор Мартюхіна Н.О. Геза Т.Д., Дучал Н.М. Єлфімовій Ю.О. Саранюк В.М. (адвокат) - за довіреністю №14-196 від 11.12.2017 року; не з'явились; не з'явився;
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
на ухвалу Господарського суду Запорізької області
від13.03.2018 року
у справі№908/2539/17 (суддя Юлдашев О.О.)
за заявою боржникаТовариства з обмеженою відповідальністю "ЛРК-Груп Актів", м. Запоріжжя
ліквідатор про голова ліквідаційної комісії Курач Олександр Миколайович, м. Запріжжя банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.03.2018 року у справі №908/2439/17 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута; банкрута - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛРК-Груп Актів" (далі за текстом - ТОВ "ЛРК-Груп Актів") ліквідовано; провадження у справі закрито.

Не погодившись з ухвалою, прийнятою судом першої інстанції, до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі за текстом - ПАТ "НАК "Нафтогаз України"), в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 13.03.2018 року у справі №908/2439/17 та направити справу для подальшого розгляду до Господарського суду Запорізької області на стадію ліквідаційної процедури.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, заявник посилається на порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, та на невідповідність висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі, обставинам справи. Зазначає про такі порушення:

- в звіті ліквідатора не міститься повної інформації про результати проведеної інвентаризації майна та вжиті заходи щодо виявлення майна банкрута;

- судом прийнято рішення про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута без затвердження реєстру вимог кредиторів, що є порушенням вимог ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

- до звіту ліквідатора не додано довідку архівної установи про прийняття архівних документів на зберігання;

- не враховано, що ліквідатором не було проведено аналіз фінансового становища банкрута та не було вжито усіх можливих заходів, спрямованих на пошук та виявлення майна боржника;

- ліквідатором не було надано суду відомостей щодо відкритих рахунків ТОВ "ЛРК-Груп Актів" та наявності або відсутності на цих рахунках грошових коштів;

- у справі відсутні усі необхідні документи, що достовірно підтверджують повну відсутність майна банкрута;

- не було заслухано думку кредитора ПАТ "НАК "Нафтогаз України" щодо затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2018 року для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів, яку визначено у наступному складі: Мартюхіна Н.О. - головуючий (суддя-доповідач), суддя Дучал Н.М., Геза Т.Д.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 18.04.2018 року поновлено ПАТ "НАК "Нафтогаз України" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 13.03.2018 року у справі №908/2439/17; встановлено сторонам строк для подання відзиву з доказами його надсилання апелянту в порядку ст. 263 ГПК України до 03.05.2018 року.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 30.05.2018 року призначено розгляд апеляційної скарги на 30.05.2018 року.

До початку розгляду справи по суті інші кредитори та ліквідатор не скористались своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу та не надали його до суду.

У судовому засіданні апеляційної інстанції, яке проводилось 30.05.2018 року, представник ПАТ "НАК "Нафтогаз України" підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив суд скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 13.03.2018 року у справі №908/2439/17 та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду на стадії ліквідаційної процедури.

Ліквідатор та уповноважені представники інших кредиторів у судове засідання апеляційної інстанції 30.05.2018 року не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили, своїм правом на участь у суді апеляційної інстанції не скористались.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обовязковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності вказаних сторін у справі, у звязку з чим переходить до її розгляду по суті.

Згідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Із витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ТОВ "ЛРК-Груп Актів" зареєстровано за адресою: 69095, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 114, код ЄДР підприємств та організацій України - 41367617.

19.09.2017 року учасником (засновником) ТОВ "ЛРК-Груп Актів" - Курач О.М., прийнято рішення, зафіксоване протоколом загальних зборів №4 (а.с.32,т.1), про ліквідацію підприємства, призначення головою ліквідаційної комісії Курач О.М.., визначено строк для пред'явлення кредиторами своїх вимог - 2 місяці з моменту оприлюднення на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців рішення про припинення діяльності товариства; уповноваженою особою за внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призначено Курач О.М.

В ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 25.09.2017 року було внесено запис про припинення юридичної особи ТОВ "ЛРК-Груп Актів", строк на заявлення кредиторських вимог встановлено до 26.11.2017 року (а.с.8,т.1).

Про ліквідацію ТОВ "ЛРК-Груп Актів" головою ліквідаційної комісії боржника були повідомлені: Виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжя, Запорізьке обласне відділення Фонду соціального страхування тимчасової втрати працездатності, Дніпровське відділення Правобережного УПФ України м. Запоріжжя, Дніпровське відділення Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, Слов'янська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, Міський Центр зайнятості м. Запоріжжя, Запорізьке обласне відділення Фонду соціально захисту інвалідів, ТОВ "ТКС МОЛЛ МАРКЕТ", що підтверджується відповідними доказами поштового відправлення..

В передбачений законом строк до голови ліквідаційної комісії із заявою з вимогами кредитора до боржника звернулось ТОВ "ТКС МОЛЛ МАРКЕТ" на суму 970300,00 грн.

За результатами розгляду поданих документів до боржника головою ліквідаційної комісії визнані вимоги ТОВ "ТКС МОЛЛ МАРКЕТ" у повному обсязі.

На виконання вимог ч. 1 ст. 111 Цивільного кодексу України, після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторів, головою ліквідаційної комісії складений проміжний ліквідаційний баланс станом на 28.11.2017 року (а.с.62,т.1), який затверджений загальними зборами учасників ТОВ "ЛРК-Груп Актів" відповідно до протоколу №5 від 28.11.2018 року (а.с.59,т.1).

За результатами проведеної інвентаризації 28.11.2017 року головою ліквідаційної комісії встановлена відсутність будь-яких активів (а.с.61,т.1), окрім 16500,00 грн. в касі Товариства, про що свідчить відповідний акт контрольної перевірки інвентаризації цінностей від 28.11.2017 року та проміжний ліквідаційний баланс від 28.11.2017 року.

Головою ліквідаційної комісії станом на 28.11.2017 року складено перелік кредиторів ТОВ "ЛРК-Груп Актів" (а.с.64,т.1) вимоги яких не оскаржуються, який містить одного кредитора ТОВ "ТКС МОЛЛ МАРКЕТ" із визначенням визнаних вимог у розмірі 970300,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.12.2017 року порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "ЛРК-груп Актів" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Водночас, постановою Господарського суду Запорізької області від 12.12.2018 року у справі №908/2439/17 визнано боржника ТОВ "ЛРК-Груп Актів" - банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії Курач О.М.

12.12.2017 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України опубліковано оголошення про визнання боржника банкрутом (№47826) (а.с.75, т.1).

В подальшому до Господарського суду Запорізької області із заявами кредиторів звернулись Головне управління ДФС у Запорізькій області з вимогами на суму 294106,92 грн. та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на суму 159600,50 грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.01.2018 року визнано грошові вимоги ПАТ "НАК "Нафтогаз України" у розмірі 159600,50 грн. - 4 черга, та 3524,00 грн. судового збору - 1 черга.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.02.2018 року визнано вимоги Головного управління ДФС у Запорізькій області у розмірі 294106,92 грн. - 3 черга, та 3524,00 грн. судового збору - 1 черга задоволення.

Також головою ліквідаційної комісії визнано вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області по капіталізації в розмірі 618656,26 грн.

20.02.2018 року до Господарського суду Запорізької області надійшов звіт ліквідатора про результати проведення ліквідаційної процедури та ліквідаційний баланс банкрута, з додатками (а.с. 30-88. т.3).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.03.2018 року, як вже зазначалось, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ "ЛРК-Груп Актів", банкрута постановлено ліквідувати, а провадження у справі закрити.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції встановив, що ліквідатором вжито всіх встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заходів по здійсненню та завершенню ліквідаційної процедури, тому дійшов висновку, що ліквідатором в повній мірі виконані обов'язки з розшуку кредиторів банкрута та виявленню майна (активів) банкрута.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та заслухавши представника ПАТ "НАК "Нафтогаз України", переглянувши справу з урахуванням меж перегляду визначених в ст. 269 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду на стадії ліквідаційної процедури, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Провадження у даній справі про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011 року №4212-VI, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частинами 1, 2 ст. 95 Закону про банкрутство передбачено, що якщо вартості майна боржника-юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи. За результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна. Обов'язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 7, 8 ст. 41 Закону про банкрутство, ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатор зобов'язаний використовувати тільки один рахунок боржника в банківській установі. Інші рахунки, виявлені при проведенні ліквідаційної процедури, підлягають закриттю ліквідатором. Залишки коштів на цих рахунках перераховуються на основний рахунок боржника. Кошти, які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника. З основного рахунка здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, визначеному цим Законом. З основного рахунка банкрута проводяться виплати кредиторам, виплати поточних платежів та витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Згідно з ч. 1 ст. 42 Закону про банкрутство, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 46 Закону про банкрутство, після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню. Якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи-банкрута. Якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов'язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.

Отже, законодавцем передбачено певну сукупність дій, яку необхідно вчинити в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом із зазначеним звітом та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, яке проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури, розгляд та затвердження ліквідаційного балансу судом є обов'язковим предметом судового засідання, за наслідком якого приймається рішення про ліквідацію (припинення) юридичної особи боржника.

Відтак, затверджуючи звіт ліквідатора, господарський суд повинен дати оцінку належності проведення ліквідатором всієї ліквідаційної процедури, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству складеного ліквідаційного балансу та всіх обов'язкових додатків до звіту ліквідатора, оцінити повноту реалізації ліквідатором активів боржника. Зазначене виключає можливість надання суду копій ліквідаційного балансу та додатків до нього.

Суд першої інстанції встановив, що із поданого ліквідатором звіту про здійснену ним роботу, підтверджується належним чином проведена ліквідаційна процедура, зокрема, рухоме та нерухоме майно, земельні ділянки за боржником не зареєстровані, виконавчі документи на виконанні в органах ДВС не перебувають, майно банкрута, за рахунок якого можливо було б погасити кредиторську заборгованість, відсутнє.

Колегія суддів апеляційної не погоджується з висновком суду першої інстанцій про повноту дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, а висновки суду про наявність правових підстав для затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу банкрута, припинення банкрута, як юридичної особи, та закриття провадження у справі про банкрутство вважає передчасними.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції не досліджувався поданий ліквідатором Курач О.М. на затвердження звіт за підсумками ліквідаційної процедури банкрута станом на 20.02.2018 року на предмет повноти доданих до нього документів, передбачених ч. 1 ст. 46 Закону про банкрутство.

Так, на підтвердження виконання свого обов'язку щодо передачі документів до архівної установи, ліквідатором додано до звіту фотокопію довідки архівного відділу Слов'янської міської ради №5 від 12.05.2017 року (а.с.57,т.3).

Проте, досудова процедура ліквідації була розпочата за рішенням власника від 19.09.2018 року, в той час як зазначений вище документ, в порушення вимог ч. 1 ст. 46 Закону, сформований до початку процедури ліквідації, а не після завершення розрахунків з кредиторами, тобто під час завершення ліквідаційної процедури.

Також фотокопія зазначеного документа взагалі не засвідчена ліквідатором банкрута, що не узгоджується з вимогами ст. 91 ГПК України. При цьому, зі змісту оскаржуваного судового рішення не вбачається здійснення судом першої інстанцій огляду оригіналу даного документу у судовому засіданні 13.03.2018 року.

Таким чином, у звіті ліквідатора відсутні відомості про передачу у встановленому порядку на зберігання документів банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню.

До звіту ліквідатора не додано відомостей за результатами інвентаризації майна боржника, а також не додавався до справи і аналіз фінансового стану ТОВ "ЛРК-Груп Актів".

Суд першої інстанції не звернув уваги на невідповідність нормам та стандартам бухгалтерського обліку доданого до звіту ліквідатора ліквідаційного балансу банкрута станом на 26.02.2018 року.

Так, при складанні ліквідаційного балансу станом на 26.02.2018 року ліквідатор Курач О.М. використав зразок балансу згідно Додатку до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 2 "Баланс", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №87 від 31.03.1999 року. Однак, зазначений нормативно-правовий акт втратив чинність на підставі Наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності" №73 від 07.02.2013 року, в Додатку №1 до якого наведено типову форму балансу (Звіту про фінансовий стан) підприємства як документа, що відображає його активи, зобов'язання і власний капітал на певну дату.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що до звіту ліквідатора не було долучено доказів наявності або відсутності банківських рахунків ТОВ "ЛРК-Груп Актів".

Більш того, ліквідатором ТОВ "ЛРК-Груп Актів" при здійсненні ліквідаційної процедури належним чином не перевірялись рахунки боржника на предмет наявності чи відсутності на них грошових коштів, оскільки це є одним із джерел виявлення майна боржника та складовою для формування ліквідаційної маси.

Відтак, поданий ліквідатором на затвердження до місцевого господарського суду ліквідаційний баланс банкрута станом на 26.02.2018 року не відповідає чинним стандартам бухгалтерського обліку, що виключає в цілому можливість його затвердження господарським судом, і як наслідок, завершення ліквідаційної процедури з припиненням боржника як юридичної особи, у якої відсутні активи, які можна було б спрямувати на задоволення грошових вимог кредиторів.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду зазначає, що згідно з пунктом 1.4. Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №1588 від 09.12.2011 року, з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання осіб (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об'єктів оподаткування або об'єктів, які пов'язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

При цьому, виходячи з положень ч. 1 ст. 3 та 8 ст. 45 Бюджетного кодексу України, у разі зміни місцезнаходження суб'єктів господарювання-платників податків сплата визначених законодавством податків і зборів після реєстрації здійснюється за місцем попередньої реєстрації до закінчення поточного бюджетного періоду, що становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, витягу з ЄДРПОУ станом на 28.11.2017 року, адресою місцезнаходження боржника ТОВ "ЛРК-Груп Актів" є: 69095, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 114, відтак, компетентним державним органом, до повноважень якого належить надання інформації про відкриті банківські рахунки підприємства-банкрута, є Запорізька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області. При цьому, матеріалами справи підтверджується, що боржник 25.09.2017 року змінив адресу місцезнаходження із м. Слов'янська Донецької області на м. Запоріжжя, тому перебував на податковому обліку у Слов'янській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькі області до 31.12.2017 року.

За змістом ч. 7 ст. 41 наведеного Закону, під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатор зобов'язаний використовувати тільки один рахунок боржника в банківській установі. Інші рахунки, виявлені при проведенні ліквідаційної процедури, підлягають закриттю ліквідатором. Залишки коштів на цих рахунках перераховуються на основний рахунок боржника.

Матеріалами справи підтверджується, що запити щодо надання інформації про відкриті банківські рахунки ТОВ "ЛРК-Груп Актів" станом на момент завершення його ліквідаційної процедури у лютому 2018 року не направлявся ліквідатором Курач О.М. на адресу Запорізької ОДПІ, як органу податкового контролю підприємства-боржника з 01.01.2018 року.

Відтак, колегія суддів не може вважати, що всі банківські рахунки банкрута закрито, у зв'язку з відсутністю на них грошових коштів, оскільки зазначений факт не підтверджуються належними та достатніми доказами у справі.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, з метою перевірки наявності щодо боржника відкритих виконавчих проваджень ліквідатором направлено запит до Дніпровського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області.

У відповідь Дніпровський ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області повідомив ліквідатора, що згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчих проваджень у відділі на виконання не перебувають виконавчі провадження у відношенні ТОВ "ЛРК-Груп Актів". Тобто, із зазначеного листа вбачається відсутність виконавчих проваджень, які перебувають на примусовому виконанні лише у одному Дніпровському ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області.

Проте, у справі відсутні докази звернення ліквідатора до інших відповідних органів Державної виконавчої служби зважаючи на перебування банкрута за попереднім місцезнаходженням у м. Слов'янську Донецької області. Належні та допустимі докази відсутності виконавчих проваджень у всіх органах ДВС, стороною (стягувачем або боржником) за якими є ТОВ "ЛРК-Груп Актів", ліквідатором суду не надавалося.

Відсутність наведених відомостей в матеріалах справи не відображають повноту ліквідаційного балансу.

Також, апеляційний суд звертає увагу, що у період з 19.09.2017 року початку проведення досудової процедури ліквідації й до затвердження судом звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, ліквідатором не здійснювалися заходи з виявлення та повернення дебіторської заборгованості, що свідчить про неповне виконання ліквідатором своїх обов'язків. Зазначення в ліквідаційному балансі про відсутність дебіторської заборгованості, не є доказом її відсутності, що, залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Виявлення дебіторської заборгованості та проведення заходів по її погашенню прямо впливає на досягнення кінцевого результату ліквідаційної процедури - задоволення визнаних судом вимог кредиторів шляхом продажу його майна, а також на формування ліквідаційного балансу шляхом визначення його активів та пасивів.

Матеріалами справи, а саме витягом з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.6, т.1) та Статутом ТОВ "ЛРК-Груп Актів" (а.с.14, т.1) підтверджується, що банкрут створений в результаті реорганізації шляхом злиття 37 Товариств з обмеженою відповідальністю.

Відповідно до наявних у справі заяви ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про визнання кредитором у справі про банкрутство та доданих до неї документів вбачається, що між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (Покупець) та ТОВ "Еліткомфорт" (Продавець) (правонастпником якого спочатку було ТОВ "ЛТД-Меркурій", а в подальшому ТОВ "ЛРК-Груп Актів") було укладено Договір №966/14-ТЕ-7 купівлі-продажу природного газу (а.с.62-67, т.2).

За умовами Договору №966/14-ТЕ-7 Продавець зобов'язався передавати у власність правопопередника банкрута - ТОВ "Еліткомфорт", як Покупця, у 2014 році природний газ (п. 1.1. Договору), що використовувався ТОВ "Еліткомфорт" виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями, національними творчими спілками та їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності) (п.1.2. Договору).

Таким чином, судом встановлено, що банкрут - ТОВ "ЛРК-Груп Актів" є правонаступником ТОВ "Еліткомфорт", яке здійснювало господарську діяльність у сфері постачання природного газу населенню, яке об'єктивно може бути потенційним дебітором банкрута.

В той же час, в матеріалах справи відсутні акти приймання-передачі документів, предаточні баланси, а також будь-які фінансові або бухгалтерські документи, в т.ч. баланси та звіти підприємств - правопопередників ТОВ "ЛРК-Груп Актів", що не дає суду можливості встановити правильність визначеного головою ліквідаційної комісії активу та пасиву банкрута, його реальний фінансовий стан, у зв'язку із чим дійти беззаперечного висновку про правильність ліквідаційного балансу банкрута, складеного станом на 26.02.2018 року.

Колегія суддів вважажє, що у даній справі без належного встановлення обсягу активів та пасивів, в т.ч. дебіторської заборгованості, підприємств правопопередників банкрута - ТОВ "ЛРК-Груп Актів", яке утворилось внаслідок їх злиття, неможливо дійти висновку про дотримання принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі.

З метою повного та всебічного дослідження обставин справи, судом апеляційної інстанції також досліджено інформацю щодо ТОВ "ЛРК-Груп Актів" та його правопопередників в Єдиному реєстрі судових рішень та встановлено, що в провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувало клопотання слідчого Управління фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві, яке подано в рамках проведеного розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000029 від 01.02.2018 року, за фактом умисного ухилення від сплати податків у значних розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.

Так, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.02.2018 року у справі 757/8319/18-к частково задоволено клопотання старшого слідчого Управління ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві Фєдосова М.В. про тимчасовий доступ до речей та документів низки підприємств, заеєстрованих в м. Києві; надано доступ до документів фінансово-господарської діяльності, що відображають фінансово-господарські взаємовідносини, зокрема, ТОВ "ПХ ГРУП" (32950525).

При цьому, ТОВ "ЛРК-Груп Актів", згідно відомостей з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є правонаступником ТОВ "ПХ ГРУП".

Отже, обставини справи свідчать про те, що ТОВ "ПХ ГРУП", правонаступником якого є ТОВ "ЛРК-Груп Актів", до реорганізації шляхом злиття 31.05.2017 року було зареєстровано у м. Києві, сплачувало податки та проводило господарську діяльність, що також може свідчити про наявність у зазначеного підприємства виведених активів на даний час.

Проте, голова ліквідаційної комісії Курач О.М. під час проведення ліквідаційної процедури у даній справі, складаючи ліквідаційний баланс станом на 26.02.2018 року із визначенням повної відсутності активів у ТОВ "ЛРК-Груп Актів", яке утворено шляхом злиття 37 підприємств, жодним чином не виявляв майно правопопередників банкрута, про що свідчить відсутність у звіті ліквідатора та ліквідаційному балансі фінансової документації цих підприємств на підтвердження наявності активів або пасиву, а також ліквідатор не встановлював дійсного фінансового становища підприємств, які були реорганізовані шляхом злиття в одну юридичну особу - ТОВ "ЛРК-Груп Актів".

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вказуючи на належне виконання ліквідатором ТОВ "ЛРК-Груп Актів" Курач О.М. своїх обов'язків щодо виявлення майнових активів банкрута, місцевий господарський суд обмежився лише констатуванням фактів направлення ліквідатором запитів до органів ДФС, ДВС, МВС, Центру зайнятості та Фонду соціального захисту інвалідів, не досліджуючи суті цих відповідей і не звертаючи увагу на відсутність здійснення запитів до інших спеціалізованих державних установ, які здійснюють реєстрацію та облік рухомого і нерухомого майна з метою виявлення майнових активів ТОВ "ЛРК-Груп Актів", як підприємства яке утворилося шляхом злиття 37 ТОВ.

Із дослідженого судом Статуту ТОВ "ЛРК-Груп Актів" (а.с.14, т.1) також з'ясовано, що банкрутом здійснювалось більше 500 видів господарської діяльності, тому для повного та об'єктивного виявлення майна банкрута ліквідатор зобов'язаний здійснити запити до державних установ по кожному із визначених в установчих документах напрямків господарської діяльності, оскільки наразі неможливо достеменно встановити які саме види господарської діяльності здійснювались ТОВ "ЛРК-Груп Актів", а які ні.

При цьому, ліквідатор зобов'язаний належним чином виявляти майно не лише за юридичною адресою ТОВ "ЛРК-Груп Актів" в м. Запоріжжя, за якою банкрут був перереєстрований лише 22.09.2018 року, тобто через три дні після прийняття рішення власника про ліквідацію юридичної особи, але й також як за місцем реєстрації своїх правопопередників в м. Слов'янську, м. Маріуполі, м. Макіївка Донецької області, так і за місцем фактичного здійснення ними господарської діяльності, в т.ч. у м. Києві.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 вказаного Закону, звіт ліквідатора має бути схвалений комітетом кредиторів, власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) боржника (для державних підприємств або підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків).

Враховуючи особливості провадження у справі про банкрутство за скороченою процедурою передбаченою ст. 95 Закону про банкрутство, створення комітету кредиторів не передбачено, а тому в даному випадку, комітет кредиторів не створювався. Однак, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 46 Закону вказані обставини не позбавляють ліквідатора обов'язку до розгляду по суті господарським судом звіту ліквідатора, подати вказаний звіт та ліквідаційний баланс існуючим кредиторам банкрута.

Суд апеляційної інстанції вважає, що кредитори, враховуючи необхідність формування їх думки щодо звіту ліквідатора та повноти ліквідаційного балансу, повинні бути попередньо, до розгляду звіту ліквідатора господарським судом, обізнані зі змістом вказаних підсумкових документів, про що також вірно зауважено в апеляційній скарзі ПАТ "НАК "Нафтогаз України".

Колегія суддів дослідивши матеріали справи встановила, що докази направлення ліквідатором ТОВ "ЛРК-Груп Актів" Курач О.М. кредиторам ліквідаційного балансу відсутні, звіт ліквідатора не схвалений кредиторами боржника, а відтак бути обізнаними кредитори зі змістом підсумкових документів не мали можливості.

Тому в даному випадку, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 86 ГПК України, не з'ясував в оскаржуваній ухвалі чи були в досудовому порядку кредитори обізнані зі змістом звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, наданого до господарського суду.

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення господарським судом першої інстанції кредитора ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про судове засідання 13.03.2018 року, на якому була прийнято оскаржувану ухвалу, відтак означений кредитор був також позбавлений можливості висловити свою позицію суду з приводу підсумку ліквідаційної процедури.

Також суд зауважує, що ліквідатором боржника, що ліквідується власником, може бути голова ліквідаційної комісії або арбітражний керуючий, який призначається в порядку, встановленому Законом для призначення розпорядника майна, тобто кандидатура арбітражного керуючого на призначення ліквідатором визначається судом за допомогою автоматизованої системи з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство (ч. 2 ст. 95 Закону про банкрутство). Призначення голови ліквідаційної комісії ліквідатором боржника, що ліквідується власником, здійснюється господарським судом у виняткових випадках (в залежності від конкретних обставин справи), оскільки голова ліквідаційної комісії (ліквідатор) підпадає під ознаки заінтересованої особи стосовно боржника і, відповідно до ч. 6 ст. 95 Закону про банкрутство, несе солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів.

Таким чином, законодавством про банкрутство не передбачено винятків щодо вчинення суддею електронного запиту щодо автоматичного визначення кандидатури арбітражного керуючого на призначення ліквідатором підприємства-боржника, зокрема, в порядку ст. 95 Закону про банкрутство (висновок Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 06.02.2018 року при розгляді справи №908/433/17).

Як вбачається з матеріалів справи, місцевий господарський суд, призначаючи ліквідатором у даній справі Курач О.М., який виконував обов`язки ліквідатора ТОВ "ЛРК-Груп Актів" в досудовому порядку ліквідації та є єдиним власником банкрута, також не дотримався приписів ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо визначення кандидатури ліквідатора із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, тому продовжуючи розгляд справи на стадії ліквідаційної процедури, господарському суду першої інстанції слід вирішити питання щодо призначення нового ліквідатора із застосуванням Автоматизованої системи визначення арбітражних керуючих.

Враховуючи наведене, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що ліквідатором ТОВ "ЛРК-Груп Актів" не було у повному обсязі здійснено всіх передбачених ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", заходів при здійсненні ліквідаційної процедури боржника, отже, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу банкрута, ліквідації та закриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ЛРК Груп Актів".

Згідно із ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи допущену судом першої інстанції неповноту у встановленні обставин, що мають значення для даної справи при затвердженні звітів ліквідатора та припинення провадження у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ "НАК "Нафтогаз України" підлягає задоволенню, а оскаржена ухвала Господарського суду Запорізької області від 13.03.2018 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду на стадії ліквідаційної процедури.

У зв'язку із задоволенням апеляційної скарги ПАТ "НАК "Нафтогаз України" відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається на ТОВ "ЛРК-Груп Актів".

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 277, 280 - 284 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 13.03.2018 року у справі №908/2539/17 - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 13.03.2018 року у справі №908/2539/17- скасувати.

Справу №908/2539/17 направити до Господарського суду Запорізької області для продовження розгляду на стадії ліквідаційної процедури.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛРК-Груп Актів" (69095, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 114, ідентифікаційний код 41367617) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Доручити Господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Дану постанову направити державному реєстратору Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (69002, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 84) для внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Судді Т.Д. Геза

Н.М. Дучал

(У судовому засіданні 30.05.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено 04.06.2018 року).