ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року м. Черкаси

справа № 925/262/18

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Копистири В.М., у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду розглянув справу за позовом публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ», м. Київ, Кловський узвіз, 9/1

в особі філії управління магістральних газопроводів «ЧЕРКАСИТРАНСГАЗ», м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, 3

до товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест», Черкаська область, м. Сміла, вул. Свердлова, 94

про стягнення 1194108,90 грн. заборгованості та санкцій,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Мельник Н.В. - за довіреністю;

від відповідача: Барілов С.А . - за довіреністю.

Публічне акціонерне товариство «УКРТРАНСГАЗ» в особі філії управління магістральних газопроводів «ЧЕРКАСИТРАНСГАЗ» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» про стягнення заборгованості за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами у листопаді-грудні 2017 року згідно договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 31.03.2016р. №/12-60880/16з в розмірі 1 145 601,03 грн., в тому числі:

1 064 442,24 грн. основного боргу,

62 695,96 грн. пені,

5 855,85 грн. - 3% річних,

12 606,98 грн. інфляційних втрат

та відшкодування судових витрат.

До початку засідання суду 26.04.2018р. представник позивача подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог та пояснення, в яких уточнив суму позовних вимог до відповідача, яка становить 1194108,90 грн., з них:

1 064 442,24 грн. - основного боргу,

96 389,81 грн. - пені,

8 822,33 грн. - 3% річних,

24 454,52 грн. інфляційні втрат

та відшкодування судових витрат. Заяву прийнято судом до розгляду відповідно до приписів ч. 2 п. 2 ст. 46 ГПК України.

До початку судового засідання, що відбулося 26.04.2018р., відповідач подав до суду клопотання від 25.04.2018р., про долучення до матеріалів справи копії рішення Смілянської міської ради Черкаської області від 04.04.2018р. за №67-85/VII «Про відшкодування пільг та субсидій» (а.с. 71-72) з мотивів вчинення всіх доступних заходів для зменшення боргу та зниження штрафних санкцій.

В судове засідання представник позивача подав заяву про зміну організаційно-правової форми позивачем (найменування) - з публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» на Акціонерне товариство «Укртрансгаз», без зміни реєстраційного коду в ЄДРПОУ, без зміни видів діяльності. Суд вважає за необхідне вказати правильну назву позивача - Акціонерне товариство «Укртрансгаз», м. Київ.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог підтримав та просив позов задовольнити. Проти зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій заперечив та просить заявнику (відповідачу) відмовити.

У судовому засіданні представник відповідача суму основного боргу визнав. Просив зменшити розмір нарахованих позивачем штрафних санкцій з мотивів їх надмірності та права суду на зменшення санкцій.

Інших документів та доказів сторонами не подано.

Позивач не змінив підставу чи предмет спору.

Сторони не пропонували вирішити спір в позасудовому порядку. Сторони не повідомляли суд про необхідність надання суду чи витребування додаткових документів та доказів по справі.

Судоми встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

31.03.2016р. між публічним акціонерним товариством «УКРТРАНСГАЗ» в особі філії Управління магістральних газопроводів «ЧЕРКАСИТРАНСГАЗ» (Газотранспортним підприємством - Позивач по справі) та овариством з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» (Замовником - Відповідач по справі) було укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/12-60880/16з (далі - Договір, а.с. 16-18)), за умовами якого Газотранспортне підприємство взяло на себе зобов'язання надати Замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу Замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій (ГРС), а останній зобов'язується внести плату за надані послуги в розмірі, у строки та порядку, передбачених умовами Договору.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що послуги з транспортування газу оформлюються Газотранспортним підприємством і Замовником актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами.

Відповідно до п. 5.1 Договору розрахунки за послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюються за тарифами, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Вартість послуг з транспортування 1 тис.м природного газу замкнутими мережами у приєднаних магістралях відповідно до п. 5.1 Договору та постанови НКРЕКП від 29.12.2015р. №3159 «Про встановлення загального тарифу на транспортування природного газу, тарифів на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами», з урахуванням змін згідно постанови НКРЕКП від 15.12.2016р. №2259 - у листопаді-грудні 2017р. становить 416,20 грн. (без ПДВ).

Згідно п. 5.2 Договору тарифи, визначені в п. 5.1 Договору, є обов'язковими для сторін з дати набрання ними чинності. Визначена на їх основі вартість послуги застосовується сторонами при складанні актів наданих послуг та розрахунках за ці послуги згідно з умовами Договору.

Вартість послуг з транспортування газу за місяць визначається як добуток тарифу на загальну кількість протранспортованого газу, визначеного згідно з розділом 4 Договору, та податку на додану вартість (п. 5.3 Договору).

Виходячи з положень п.п. 3.4 та 5.4 Договору, вартість фактично наданих Газотранспортним підприємством Замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі актів наданих послуг, які є підставою для проведення остаточних розрахунків Замовника із Газотранспортним підприємством.

Відповідно до п. 5.5 Договору, оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється Замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу. Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Замовником до 20 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Позивач належним чином виконав умови Договору, та у період з 01 листопада - 31 грудня 2017р. надав Відповідачу послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в обсязі 2549,561 тис.м3 - на загальну суму 1273352,75 грн., а саме:

- 818,738 тис.м3 вартістю 408910,51 грн. - у листопаді 2017р., що підтверджується Актом наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 30.11.2017р. №11-17-/12-60880/16з/ТКЕ;

- 1730,823 тис.м3 вартістю 864442,24 грн. - у грудні 2017р., що підтверджується Актом наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 31.12.2017р. №12-17-/12-60880/16з/ТКЕ (а.с. 19-20).

Відповідно до п.п. 6.3.1, 6.3.2 п. 6.3 Договору Замовник зобов'язаний виконувати умови договору, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість послуг згідно з умовами Договору.

Відповідно до умов п.5.5, п. 6.3.2 Договору, обов'язок Замовника в частині остаточного здійснення оплати вартості послуг виник відповідно:

- наданих у листопаді 2017 року - з 20 грудня 2017р.;

- наданих у грудні 2017 року - з 20 січня 2018р.

В порушення визначеного Договором порядку та строків розрахунків, послуги надані у листопаді 2017р. оплачено Відповідачем частково в сумі 208910,51 грн., а борг в сумі 1064442,24 грн. залишається не оплаченим (у тому числі за послуги, надані у листопаді 2017р. - 200000,00 грн., у грудні 2017р. - 864442,24 грн.).

Згідно п. 5.8 Договору Позивач листом від 29.01.2018р. №2301вих-18-137 направив Відповідачу акт звірки взаємних розрахунків для його оформлення, який залишений без підписання та реагування з боку Замовника (відповідача).

У зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань по договору, Позивач звернувся до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення боргу та штрафних санкцій.

Представник відповідача визнав лише суму основного боргу. Заперечив нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних. Просить застосувати судом право на зменшення санкцій, що передбачено приписами ст. 233 ГК України.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, заслухавши доводи та пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Згідно статутних документів позивач та відповідач є самостійними юридичними особами.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов'язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Між сторонами виникли договірні відносини надання і споживання послуги, що регламентовані гл. 63 ЦК України.

Договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 31.03.2016р. №/12-60880/16з не заперечений сторонами, не визнаний в установленому порядку недійсним. Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору.

Згідно частини 1 ст. 173 ГК України зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, є господарським зобов'язанням.

Згідно з частиною 1 ст. 174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Спірний договір передбачав надання таких послуг: послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу.

Ціна договору передбачена в п. 5.1 Договору.

У період з 01 листопада - 31 грудня 2017р. Позивач надав Відповідачу послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в обсязі 2549,561 тис.м3 на загальну суму 1273352,75 грн., а саме:

- 818,738 тис.м3 вартістю 408910,51 грн. - у листопаді 2017 року, що підтверджується Актом наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 30.11.2017р. №11-17-/12-60880/16з/ТКЕ;

- 1730,823 тис.м3 вартістю 864442,24 грн. - у грудні 2017 року, що підтверджується Актом наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 31.12.2017р. №12-17-/12-60880/16з/ТКЕ,

які підписані Позивачем та Відповідачем. В актах відсутні будь-які зауваження відповідача (платника) щодо якості, кількості, строків виконаних робіт з боку постачальника (позивача).

Послуги надані у листопаді 2017р. оплачено Відповідачем лише частково, в сумі 208910,51 грн., а борг в сумі 1064442,24 грн. залишається не оплаченим (у тому числі за послуги надані у листопаді 2017 року - 200000,00 грн., у грудні 2017 р. - 864442,24грн.).

Згідно зі ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наявність заборгованості підтверджується договором, актами приймання наданих послуг, розрахунком вартості наданих послуг, відсутністю претензій відповідача.

Суму 1 064 442,24 грн. основного боргу за надані та спожиті послуги транспортування природного газу приєднаними мережами представник відповідача визнав повністю.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Окрім того, ч.1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відсутність коштів у боржника не є підставою невиконання ним грошового зобов'язання або ухилення від виконання зобов'язання.

Отже, жодних обставин, які б були підставою звільнення Відповідача від виконання зобов'язань за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 31.03.2016р. №/12-60880/16з - суд не вбачає. Належних та допустимих доказів цьому відповідач не надав.

Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано належний, в розумінні вимог ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України, - спосіб захисту його порушеного права.

Позовні вимоги про стягнення 1 064 442,24 грн. заборгованості з відповідача на користь позивача - підлягають до задоволення.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 7.3 Договору у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених розділом 5 Договору, із Замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На підставі наявного прострочення грошового зобов'язання Позивачем нараховано Відповідачу 96 389,81 грн. пені за період з 21.12.2017р. по 24.04.2018р. з урахуванням приписів п.7.3 Договору, які просить стягнути з Відповідача з урахуванням облікової ставки НБУ за спірний період.

Забезпечення виконання зобов'язання у виді неустойки оформлено між сторонами письмовим договором відповідно до положень та вимог ст.ст. 546-549 ЦК України.

Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон» за період з 21.12.2017р. по 24.04.2018р. Розрахунок виконано вірно та не перевищує сум можливого нарахування. Стягненню підлягає 96 389,81 грн. пені на користь Позивача.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

На підставі вказаних вимог Позивачем нараховано до стягнення з Відповідача 24 454,52 грн. інфляційних втрат за період січень-березень 2017р. та 8 822,33 грн. - 3% річних за період прострочення з 21.12.2017р. по 24.04.2018р. з врахуванням періодів прострочки. Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон».

Виконаний позивачем розрахунок вимоги виконано вірно та не перевищує сум можливого нарахування. 24 454,52 грн. інфляційних втрат та 8 822,33 грн. - 3% річних підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Представник відповідача заперечує нарахування обтяжень та пені з мотивів наявної заборгованості місцевої влади перед відповідачем з компенсації пільг та субсидій населенню в сумі 13 млн. грн.

Представник позивача заперечив можливість зменшення судом нарахувань, оскільки сторонами в спорі виступають два суб'єкти господарювання і суд має враховувати їх майновий стан та господарський інтерес при прийнятті рішення, забезпечивши рівновагу господарського інтересу та принцип правової певності для суб'єктів господарювання. До того ж, відповідач вже отримав та спожив послугу, надану позивачем.

Суд враховує, що у нього відсутнє процесуальне право суду на зменшення санкцій. Крім того, відповідач не наводить виключності обставин для зменшення сум нарахувань.

Суд критично оцінює доводи відповідача та відмовляє в задоволенні цього клопотання.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов'язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права.

Відповідач не спростував доводи позивача. Представник відповідача визнав позовні вимоги по сумі основного боргу повністю.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання доказів про проведення розрахунку.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на Відповідача повністю та стягнути на користь Позивача 17 911,63 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест», Черкаська область, м. Сміла, вул. Свердлова, 94, , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача: акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ», м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, , номер рахунку в банку невідомий

в особі філії управління магістральних газопроводів «ЧЕРКАСИТРАНСГАЗ», м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, 3,

1 064 442,24 грн. - основного боргу,

96 389,81 грн. - пені,

8 822,33 грн. - 3% річних,

24 454,52 грн. інфляційні втрат

та 17 911,63 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення - до Київського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 04.06.2018р.

Суддя Г.М. Скиба