ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

08.06.2018

Справа № 910/6988/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали заяви

за позовом Державної організації (установи, закладу) "Установа "28 Управління начальника робіт" (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6; ідентифікаційний код 24967480)

до Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ідентифікаційний код 22883141)

про визнання недійсним рішення та визнання недійсною угоди

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулась Державна організація (установа, заклад) "Установа "28 Управління начальника робіт" з позовом до Київської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення Київської міської ради від 24.11.2005 № 473/2934 "Про передачу Установі "28 Управління начальника робіт" земельних ділянок для будівництва житлового комплексу з підземним паркінгом на вул. Поліській у Дарницькому районі м. Києва" та визнання недійсною та скасування Угоди про поновлення договору оренди земельних ділянок від 16.02.2016 з підстав їх невідповідності законодавству України.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху на підставі ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1 762 грн. 00 коп.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, оскільки позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру, при зверненні з даним позовом до суду позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 3 524 грн. 00 коп. (1 762 грн. 00 коп. * 2).

Однак, позивачем долучено до позовної заяви платіжне доручення № 280 від 30.05.2018 про сплату ним судового збору в розмірі 1 762 грн. 00 коп., у зв’язку з чим суд дійшов висновку, що позивачем недоплачено судовий збір у розмірі 1 762 грн. 00 коп.

Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім’я (прізвище, ім’я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв’язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов’язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв’язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Прете, в порушення приписів наведеної статті позивачем не додано до позовної заяви підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов’язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Суд зазначає, що належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу з дотриманням вимог статті 172 Господарського процесуального кодексу України є, зокрема, опис вкладення, який згідно з п. 61 Правил надання послуг поштового зв’язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник об’єкта поштового зв’язку перевіряє відповідність вкладення опису, розписується на обох примірниках і проставляє відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису видається відправникові, другий вкладається до поштового відправлення.

Із наведених норм вбачається, що належним доказом направлення саме копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу у справі може бути, зокрема, бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв’язку, разом з фіскальним чеком про відправлення.

При цьому, саме в описі вкладення зазначається детальний перелік документів, надісланих відповідачу.

Однак, позивачем долучено до позовної заяви лише копію фіскального чеку, з якого вбачається, що на адресу відповідача була направлена певна поштова кореспонденція.

Враховуючи викладені обставини та беручи до уваги, що матеріали позовної заяви не містять переліку документів, копії яких були направлені відповідачу 31.05.2018, суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд наголошує на тому, що відповідно до ч. 1 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ненадсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу місцезнаходження відповідача порушує право відповідача на отримання копії позовної заяви, своєчасне ознайомлення з предметом і підставами позовних вимог, унеможливлює, зокрема, завчасне подання відзиву, зустрічного позову, що також призводить до затягування судового розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, оскільки позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст. 162 Господарського процесуального кодексу України (позивачем не подано власного підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав) та ст. 164 Господарського процесуального кодексу України (позивачем не додано до позовної заяви доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі, доказів надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу місцезнаходження відповідача), суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

У випадку усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 174 та 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Державної організації (установи, закладу) "Установа "28 Управління начальника робіт" до Київської міської ради про визнання недійсним рішення та визнання недійсною угоди – залишити без руху.

2. Встановити Державній організації (установі, закладу) "Установа "28 Управління начальника робіт" п’ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду доказів сплати (доплати) судового збору у встановлених законом порядку та розмірі; доказів направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів та власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

3. У разі усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою

Ухвала набрала законної сили 08.06.2018 та оскарженню не підлягає.

Суддя                                          Д.О. Баранов