ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2018 Справа № 917/1669/17

За позовом Лубенського міського спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України, 37500, Полтавська область, м. Лубни, пров. Володимирський, 159

до Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Колос", 37500, Полтавська область, м. Лубни, пров. Володимирський, 143

про стягнення 14 687,95 грн.

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

за участю представників:

від позивача: Підтоптана В.М., дов. № Д/2-1 від 09.11.17 р.

від відповідача: не з'явився

Лубенський міський спортивно-технічний клуб товариства сприяння обороні України звернувся до Господарського суду Полтавської області із позовом про стягнення з Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Колос" 14 687,95 грн. заборгованості, з яких 9 362,44 грн. борг за послуги з оренди приміщення, 560,98 грн. 3% річних та 4 764,53 грн. інфляційні нарахування.

Позов обгрунтовано тим, що Позивачем відповідачу було надано послуги з оренди приміщення, які останнім не були оплачені.

В обгрунтування позовних вимог позивач надавкопії рахунків на оплату, копії актів виконаних робіт, копії претензій вимог на адресу відповідача.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 0.10.2017 року справу передано на розгляд судді Білоусову С.М.

Ухвалою від 10.10.2017 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі.

Ухвалою від 21.12.2017 року призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 20.02.2018 року розпочато процедуру врегулювання спору за участі судді та зупинено провадження у справі № 917/1669/17 до 19.03.2018 року.

Ухвалою від 20.03.2018 року припинено врегулювання спору за участю судді, поновлено провадження у справі, передано справу для визначення судді в порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.

За протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2018р. дану справу передано на розгляд судді Киричуку О.А.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.03.2018 року призначене підготовче засідання у справі на 10.04.2018р на 9-00 год.

02.04.2018р. від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позов (вх. № 3399 від 02.04.2018р.), в якому відповідач проти позову заперечує, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Зокрема, у відзиві відповідач вказує, що між сторонами відсутні договірні відносини щодо оренди приміщення у 2015 році, а надані позивачем рахунки не підписані відповідачем.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 10.04.2018 року суд відклав підготовче засідання на 24 квітня 2018 року на 11 год. 00 хв.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 24.04.2018 року суд відклав підготовче засідання на 11.05.2018 - 09 год. 00 хв.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 11.05.2018 року суд закрив підготовче провадження, призначив справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 22.05.2018 р. - 12 год. 00 хв.

В судовому засіданні 22.05.2018 р. представник позивача на задоволенні позову наполягав.

Представник відповідача в судове засідання 22.05.2018 р. не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до с.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Стаття 181 ГК України передбачає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно положень ст.184 ГК України (ч.2) укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу.

У позові зазначено, що в період січня -грудня 2015 року Лубенським міським спортивно-технічним клубом товариства сприяння обороні України було надано послуги з оренди приміщення, з урахуванням водопостачання та водовідведення, Малому приватному підприємству виробничо- комерційна фірма "Колос".

Статтею ст. 793 Цивільного кодексу України визначено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що як при поданні позову, так і в процесі розгляду справи, позивачем не надано договору оренди приміщення, що означає відсутність юридичних підстав для породження правовідносин оренди для сторін, в тому числі підстав для сплати відповідачем орендної плати, яка заявлена позивачем до стягнення.

Твердження позивача про те, послуги Відповідачем були прийняті в повному обсязі, про що було підписано Сторонами акти прийняття послуг та надано відповідні рахунки до сплати за фактично надані послуги: №104 від 31 липня 2015 року на суму 2340,61 грн., рахунок №70 від 31 липня 2015 року; №113 від 21 серпня 2015 року на суму 2340,61 грн., рахунок №78 від 21.08.2015 року; №119 від 23 вересня 2015 року на суму 2340,61 грн., рахунок № 84 від 23 вересня 2015 року; №128 від 22 жовтня 2015 року на суму 2340,61 грн., рахунок №93 від 22 жовтня 2015 року, всього на суму 9362,44 грн., матеріалами справи не підтверджено.

Так, надані в матеріали справи копії актів №104 від 31 липня 2015 року на суму 2340,61 грн., №113 від 21 серпня 2015 року на суму 2340,61 грн., №119 від 23 вересня 2015 року на суму 2340,61 грн., №128 від 22 жовтня 2015 року на суму 2340,61 грн. не містять посилань на конкретний договір оренди, відсутні відомості, за якими можливо ідентифікувати приміщення та будь-які інші дані для підтвердження вимог позивача. Крім того, акти №104 від 31 липня 2015 року на суму 2340,61 грн., №113 від 21 серпня 2015 року на суму 2340,61 грн., №119 від 23 вересня 2015 року на суму 2340,61 грн. не містять навіть підпису "замовника", а наявність відтиску печатки на актах не є безспірним доказом отримання відповідачем послуг оренди.

Не є доказами отримання відповідачем послуг оренди і рахунки на оплату, які додані позивачем в підтвердження позовних вимог, оскільки рахунок є розрахунково-платіжним документом, який передбачає тільки виставлення певних сум до оплати за надані (фактично надані) послуги. Крім того, рахунки складаються одноособово та не передбачають наявність підпису представника контрагента.

Ч.2, 3 ст.80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка проявляється в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За загальним правилом обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Дослідивши додані сторонами матеріали, судом встановлено, що позивач не надав належних та допустимих доказів в підтвердження позовних вимог про стягнення орендної плати.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з Малого приватного підприємства виробничо-комерційна фірма "Колос" на користь Лубенського міського спортивно-технічного клуб у товариства сприяння обороні України суми основного боргу у розмірі 9362,44 грн., 3% річних у розмірі 560,98 грн., інфляційних у сумі 4764,53 грн., не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно ст. 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 31.05.2018.

Суддя Киричук О.А.