КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2018 р. Справа№ 927/1184/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Майданевича А.Г.

Секретар судового засідання: Шалівський В.О.

За участю представників: відповідно до протоколу судового засідання від 29.05.2018.

розглянувши апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд-2", Товариства з обмеженою відповідальністю "Денар-Люкс" та Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2018

у справі № 927/1184/15 (суддя Бобров Ю.М.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісний центр "Експо-Дніпро-Союз"

до 1. Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області

2. Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Денар-Люкс"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - 1. Приватне акціонерне товариство "Трест "Київміськбуд-2"

2. Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Коваленко Володимир Васильович

3. Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області

про визнання недійсними результатів електронних торгів, акта про проведені електронні торги та свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Чернігівської області звернулося з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісний центр "Експо-Дніпро-Союз" до відповідачів: 1. Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, 2. Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Денар-Люкс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: 1. Приватне акціонерне товариство "Трест "Київміськбуд-2", 2. Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Коваленко Володимир Васильович, 3. Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про визнання недійсними результатів електронних торгів, акта про проведені електронні торги та свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 22.05.2017 у позові було відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.05.2017 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.12.2017 скасовано рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.05.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 у справі № 927/1184/15, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Чернігівської області.

До початку призначення судом першої інстанції підготовчого засідання, від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісний центр "Експо-Дніпро-Союз" надійшло письмове клопотання про призначення експертизи, в якому позивач, обґрунтовуючи необхідність проведення судової експертизи, просить суд призначити по справі судову оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, витрати по проведенню експертизи покласти на ТОВ "Торгово-сервісний центр "Експо-Дніпро-Союз" та на період проведення судової експертизи зупинити провадження у справі. У клопотанні запропонований перелік питань, роз'яснення яких, на думку позивача, потребує висновку експерта.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2018, повний текст якої складено та підписано 30.03.2018, у справі № 927/1184/15 призначено по справі судову оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручено провідній державній експертній установі України - Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (КНДІСЕ) (вул. Смоленська, 6, м. Київ, 03057).

На вирішення експертизи поставлено наступні питання:

1) чи відповідає звіт про оцінку майна: об'єкта незавершенного будівництва з відсотком готовності 15%, загальною площею 1017,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. О. Молодчого, буд.6, виконаний ПП "Експерт-Плюс" від 28 квітня 2015 року, вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології, методам, оціночним процедурам?

2) яка дійсна вартість об'єкта незавершеного будівництва з відсотком готовності 15%, загальною площею 1017,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. О. Молодчого, буд.6, станом на березень 2015 року?

Якщо судовий експерт (експерти) під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому (їм) не були поставлені питання, йому надано право включити до висновку міркування про ці обставини.

Попереджено судового експерта (експертів), який (які) буде проводити судову експертизу, про кримінальну відповідальність за завідомо неправильний висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього (них) обов'язків (ст. 384, 388 КК України).

Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, покладено на позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісний центр "Експо-Дніпро-Союз".

Для проведення експертизи надано КНДІСЕ матеріали справи № 927/1184/15.

Провадження у справі зупинено.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Приватне акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд-2" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. №091-04.4/2378/18 від 20.04.2018), відповідно до якої просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду, скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2018 по справі № 927/1184/15 про зупинення провадження та призначення судової оціночно-будівельної експертизи та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Чернігівської області. Апеляційну скаргу просить розглянути з повідомленням учасників справи.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт наголосив, що судом першої інстанції не взято до уваги, що питання визначення вартості майна по об'єкту незавершеного будівництва, а також призначення судової оціночно-будівельної експертизи були предметом розгляду у судах першої та другої інстанцій по справі № 17/114/13-17/115/14. Крім того, суд першої інстанції залишив поза увагою частину 1 статті 58 ЗУ "Про виконавче провадження" якою передбачено, що оцінку майна здійснює суб'єкт оціночної діяльності, який займається професійною діяльністю на підставі профільного Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу ПАТ "Трест "Київміськбуд-2" було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Михальська Ю.Б., Майданевич А.Г.

Також, не погодившись з прийнятою ухвалою, ТОВ "Денар-Люкс" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. №091-04.4/2376/18 від 20.04.2018), відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2018 у справі № 927/1184/15 та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з'ясуванням всіх обставин справи.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт зазначив, що за наявності в матеріалах справи Звіту про оцінку майна, виконаного 28.04.2015 субєктом оціночної діяльності Бут Т.О. у відповідності до вимог статті 58 ЗУ "Про виконавче провадження", ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та Національних стандартів.

Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду апеляційну скаргу ТОВ "Денар-Люкс" було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Михальська Ю.Б., Майданевич А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ПАТ "Трест "Київміськбуд-2" та ТОВ "Денар-Люкс" та об'єднано в одне апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 29.05.2018.

Крім того, не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції Центральний відділ державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2018 та направити справу №927/1184/15 для продовження розгляду до Господарського суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з'ясуванням всіх обставин справи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт наголосив, що в матеріалах справи наявний звіт про оцінку майна, який виконаний належним суб'єктом оцінювання саме з однією метою - для продажу майна на електронних торгах, дійсність якого підтверджено рішенням суду, що набрало законної сили, вважаємо, що призначивши судову будівельно-оціночну експертизу, Господарським судом Чернігівської області було порушено положення статті 75 ГПК України, оскільки це фактично призведе до нового переоцінення судами висновків, які вже були зроблені господарським судом під час розгляду скарг на дії органів ДВС та стосувалися вартості спірного об'єкта незавершеного будівництва.

Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду апеляційну скаргу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області у справі № 927/1184/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Михальської Ю.Б. та Майданевича А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2018 апеляційну скаргу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2018 у справі № 927/1184/15 залишено без руху до усунення недоліків.

14.05.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якого додано платіжне доручення від 05.05.2018.

Апеляційна скарга Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області відповідає вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України, підстав для її повернення та відмови у відкритті апеляційного провадження не встановлено.

Оскільки апеляційні скарги ПАТ "Трест "Київміськбуд-2", ТОВ "Денар-Люкс" та Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області подані на один і той же процесуальний документ в одній і тій же справі, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне об'єднати апеляційні скарги в одне провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2018 об'єднано апеляційні скарги ПАТ "Трест "Київміськбуд-2", ТОВ "Денар-Люкс" та Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в одне апеляційне провадження та призначено до розгляду на 29.05.2018.

10.05.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від ТОВ "ТСЦ "Експо-Дніпро-Союз" надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ "Денар-Люкс", в якому товариство заперечувало проти доводів апеляційної скарги, просило відмовити в задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Денар-Люкс".

Крім того, 10.05.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від ТОВ "ТСЦ "Експо-Дніпро-Союз" надійшов відзив на апеляційну скаргу ПАТ "Трест "Київміськбуд-2", в якому товариство заперечувало проти доводів апеляційної скарги, просило відмовити в задоволенні апеляційної скарги ПАТ "Трест "Київміськбуд-2".

В судовому засіданні 29.05.2018 представники ПАТ "Трест "Київміськбуд-2", ТОВ "Денар-Люкс" та Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, підтримали доводи викладені в апеляційнійних скаргах та просили задовольнити апеляційні скарги ПАТ "Трест "Київміськбуд-2", ТОВ "Денар-Люкс" та Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2018 по справі №927/1184/15 про зупинення провадження та призначення судової оціночно-бцдівельної експертизи та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Чернігівської області.

В судовому засіданні 29.05.2018 представники позивача надали пояснення по суті спору, заперечували проти доводів апеляційних скарг з мотивів викладених у відзивах на апеляційні скарги, просили відмовити в задоволенні апеляційних скарг ПАТ "Трест "Київміськбуд-2", ТОВ "Денар-Люкс" та Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, а ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2018 залишити без змін.

В судове засідання, призначене на 29.05.2018, повноважні представники ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Коваленко В.В. та УДВС ГТУЮ у Чернігівській області не з'явилися.

Колегією суддів враховано, що відповідно до частини 2 статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, в свою чергу частиною 3 статті 120 ГПК України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до частини 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно із частиною 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з'явилася особа, яку він представляє, або інший її представник.

Неявки в судове засідання учасника справи, якщо з'явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов'язковою.

Колегією суддів, враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвали Київського апеляційного господарського суду були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Коваленко В.В. та УДВС ГТУЮ у Чернігівській області, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційних скарг.

Колегією суддів на підставі ч. 7 ст. 270 ГПК України надано учасникам судової справи можливість виступити у судових дебатах, яке учасниками справи реалізовано.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Згідно із статтею 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у іншій сфері, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не надано висновок експерта з цих самих питань або висновок експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Як вбачається з матеріалів справи, Вищим господарським судом України наведена позиція стосовно необхідності призначення по даній справі експертизи, а саме.

З'ясування питання ціни реалізованого майна є суттєвим для правильного вирішення спору, зважаючи на те, що визначена державним виконавцем відповідно до звіту про оцінку майна від 28.04.2015 року вартість спірного майна для його подальшої реалізації (1 151 175,80 грн) в 11 разів менше вартості (13 515 000,00 грн), що визначена в іншому звіті суб'єкта про незалежну оцінку об'єкта незавершеного будівництва від 19.08.2018, а також у 8,4 разів менше вартості (9 608 803,00 грн), що визначена у висновку експертного дослідження від 13.03.2017.

Зокрема судом касаційної інстанції наголошено, що право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. Тобто, суди мали вжити усіх доступних їм заходів для перевірки доводів позивача щодо визначення реальної вартості майна на момент проведення прилюдних торгів, для чого призначати відповідну судову експертизу, про що заявляв позивач, і в залежності від результатів експертизи визначити, чи були допущені істотні порушення прав позивача при примусовій реалізації його майна, чи несе у такому випадку позивач особистий і надмірний тягар, та чи є такі порушення підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Відповідно до ч.1 ст. 111-12, в редакції ГПК України чинній на момент винесення вищевказаної постанови касаційною інстанцією, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Згідно із частиною 1 статті 316 ГПК України (в редакції від 15.12.2018), вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Що стосується посилання апелянтів на рішення по справі № 17/114/13-17/115/14(11/181/24-11/185/29), слід зауважити, що розглядаючи даний спір, суд керувався Постановою пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», п. 9.10. якої передбачено, що визначення вартості, оцінка майна боржника (стаття 58 Закону України «Про виконавче провадження») є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна. Тому сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати таку оцінку, визначену за результатами рецензування, до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому статтею 121-2 ГПК України (чинного до 15.12.2017). Крім того, при розгляді скарг стягувача чи боржника на дії органу Державної виконавчої служби, пов'язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, господарський суд перевіряє відповідність цих дій приписам статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження», що і має місце у даній справі, оскільки оскаржуються виключно дії органу державної виконавчої служби, пов'язані в тому числі з оцінкою (визначенням вартості) майна.

За результатами розгляду скарги суди дійшли висновків, що Центральним відділом ДВС Чернігівського міського управління юстиції взято до уваги та дотримано вимоги статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» щодо дотримання порядку визначення вартості майна боржника - залучення суб'єкта оціночної діяльності, повідомлення про результати, призначення рецензування, тобто спір розглядався виключно в контексті процедурних питань, крім того суди зазначили, що допущені оцінювачем помилки при визначенні вартості майна не можуть бути доказом неправомірності дій самого виконавця і що до компетенції суду у даному випадку не відноситься перевірка методології дослідження, використаної під час складання звітів та рецензій.

Результати експертизи не мають призвести до переоцінювання висновків, які були зроблені судами під час розгляду скарги позивача на дії органу ДВС щодо оцінки майна, оскільки за висновками судів допущені оцінювачем помилки при визначенні вартості майна не можуть бути доказом неправомірності дій самого виконавця.

Таким чином твердження апелянтів щодо порушення судом при винесенні оскаржуваної ухвали норм ст. 11, ч. 4 ст. 75, ст. 236 ГПК України є необґрунтованими.

Що стосується посилань, стосовно застосування положень ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» до даних правовідносин та тверджень апелянтів щодо того, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні неможливо замінити на експертний висновок, оскільки це буде грубим порушенням закону, слід зазначити наступне.

Згідно із частиною 1 статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до частини 3 статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення.

Частиною 4 статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення).

Тобто, статтею 58 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано порядок та умови визначення оцінки майна, що передбачають можливість:

- подання заперечень на результати оцінки;

- рецензування звіту про оцінку майна;

- оскарження оцінки в судовому порядку.

У відповідності до положень п. 63 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. № 1440 рецензування полягає у неупередженому об'єктивному розгляді оцінки майна особою, яка не має особистої матеріальної або іншої заінтересованості в результатах такої оцінки, відповідно до напряму та спеціалізації її кваліфікаційного свідоцтва.

Отже, метою рецензування є перевірка звіту про оцінку майна на предмет дотримання при його складанні вимог чинного законодавства та профільних нормативно - правових актів.

Виходячи з системного аналізу положень частини 4 статті 58 "Про виконавче провадження" подання заперечень на результати оцінки має наслідком призначення державним виконавцем рецензування звіту і надання йому оцінки шляхом використання певних інструментів, передбачених положеннями Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. № 1440.

В свою чергу результатом оскарження оцінки в судовому порядку має бути неупередженнй об'єктивний розгляд оцінки майна судом, який не має бути зв'язаний доводами, викладеними у рецензії, суд має розглянути справу у відповідності до положень ГПК Украйни.

Разом з тим, ГПК України передбачає можливість проведення експертизи.

Пунктом 1.5. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 визначено, що проведення експертиз, експертних досліджень з оцінки майна здійснюється на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про судову експертизу", з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" щодо методичного регулювання оцінки майна.

Відповідно до пункту 5.2. статті 5 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 встановлено, що основними завданнями оціночно-будівельної експертизи є:

- визначення різних видів вартості поліпшень земельних ділянок (будівель та їх частин, споруд, передавальних пристроїв тощо);

- визначення відповідності виконаної оцінки нерухомого майна (поліпшень земельної ділянки) вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології, методам, оціночним процедурам.

З вищенаведеного вбачається, що положеннями ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена можливість перевірки об'єктивності звіту про оцінку майна у виконавчому провадженні шляхом проведення судової експертизи, а доводи апелянтів щодо неможливості заміни звіту про оцінку майна на експертний висновок не знаходять свого підтвердження.

Заявлене в суді першої інстанції клопотання про проведення оціночно - будівельної експертизи є цілком обґрунтованим, проведення експертизи є необхідною процесуальною дією, оскільки виключно таким чином можуть бути з'ясовані обставини законності формування стартової ціни реалізації майна і об'єктивності такої ціни.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Отже, оскільки судом обґрунтовано, із посиланням на норми статті 99 Господарського процесуального кодексу України, призначено у справі судову оціночно-будівельну експертизу, враховуючи, що для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи, а тому у цей період неможливо проводити відповідні процесуальні дії, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно скористався правом, наданим йому пунктом 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, та зупинив провадження у справі у зв'язку з призначенням господарським судом судової експертизи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення клопотання позивача про призначення у справі судової експертизи та необхідності зупинення провадження у справі.

Доводи, які наведені скаржниками в апеляційних скаргах, судовою колегією до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Таким чином, апелянтами не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які вони посилаються в апеляційних скаргах.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду прийнята у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається, а доводи апеляційних скарг ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Таким чином, апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд-2", Товариства з обмеженою відповідальністю "Денар-Люкс" та Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2018 у справі № 927/1184/15 задоволенню не підлягає. Ухвала Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2018 у справі № 927/1184/15 підлягає залишенню без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 136-140, 252, 263, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-285 та Розділом ХІ "Перехідних положень" Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд-2", Товариства з обмеженою відповідальністю "Денар-Люкс" та Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2018 у справі № 927/1184/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 927/1184/15 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст складено та підписано 01.06.2018.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.Г. Майданевич