ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

31 травня 2018 року м. ОдесаСправа № 923/395/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді: Принцевської Н.М.

суддів: Діброви Г.І., Разюк Г.П.,

розглянувши заяву Заступника прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України

у справі №923/395/17

за позовом: Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Херсонської філії ДП Адміністрація морських портів України

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Південне річкове пароплавство

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Міністерство інфраструктури України

про: стягнення 191876 грн. 25 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 12.07.2017 року в задоволенні позову Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Херсонської філії ДП Адміністрація морських портів України до Товариства з обмеженою відповідальністю Південне річкове пароплавство за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Міністерства інфраструктури України про стягнення 191876 грн. 25 коп. - відмовлено

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19.03.2018 апеляційну скаргу Заступника прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України на рішення Господарського суду Херсонської області від 12.07.2017 у справі №923/395/17 задоволено частково, рішення Господарського суду Херсонської області від 12.07.2017 у справі №923/395/17 змінено шляхом викладення мотивувальної частини в редакції постанови суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення Господарського суду Херсонської області від 12.07.2017 по справі №923/395/17 залишено без змін.

04.05.2018 від Заступника прокурора Херсонської області надійшла заява про ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат на користь прокуратури Херсонської області.

Відповідно до п.п.«б», п.1 ч.4 ст.282 Господарського процесуального кодексу України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення.

Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Якщо у спорі про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою, судові витрати за правилами цієї статті мають бути стягнуті на користь юридичної особи, то вони стягуються на користь власників (учасників, акціонерів), які подали позов в інтересах такої юридичної особи, у тій частині, в якій вони понесені цими власниками (учасниками, акціонерами). При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Суд має право накласти арешт на грошові кошти чи майно сторони, на яку судовим рішенням покладено витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; в межах сум, присуджених до стягнення, в порядку, встановленому цим Кодексом для забезпечення позову.

В мотивувальній частині постанови Одеського апеляційного господарського суду від 19.03.2018 року судом не вказано на яку із сторін покладаються судові витрати з сплати судового збору.

Згідно із ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Оскільки в своїй постанові від 19.03.2018 року по справі №923/395/17 Одеський апеляційний господарський суд не змінював резолютивну частину рішення, яке є вірним по суті, а змінив мотивувальну частину частково погодившись з доводами, викладеними апелянтом в мотивувальній частині апеляційної скарги, проте вимоги скарги щодо її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не були задоволені, то обовязок сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 244, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Заступника прокурора Херсонської області про вирішення питання стосовно розподілу судових витрат по справі №923/395/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя Н.М. Принцевська

Судді: Г.П. Разюк

ОСОБА_1