РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.05.2018Справа № 910/14176/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВМП"
до проТовариства з обмеженою відповідальністю "ФУДМЕРЕЖА" стягнення 85 626, 61 грн.

Суддя Підченко Ю.О. Секретар судового засідання Ярмоленко С.М.
від позивача: від відповідача:не з'явився; Перетятько В.Є. - представник за довіреністю.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВМП" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФУДМЕРЕЖА" (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 73 794, 36 грн., пені у розмірі 4 918, 92 грн., 3% річних у розмірі 1 231, 21 грн. та інфляційних втрат у розмірі 5 682, 12 грн., у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язання з оплати товару за договором поставки № 34815-12/15 - від 01.12.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2017 порушено провадження у справі № 910/14176/17.

23.11.2017 позивачем через канцелярію суду надано пояснення, в яких йдеться про те, що позивачем не надано належних доказів, що підтверджують факт настання обов'язку відповідача сплатити грошові кошти, а також зазначає про необхідність проведення судової експертизи у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2017 на підставі ст. 41 Господарського процесуального кодексу України у справі № 910/14176/17 призначено судову бухгалтерську експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Відповідно до Ухвали Господарського суду міста Києва від 24.11.2017 року провадження у справі № 910/14176/17 зупинено до проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз судової бухгалтерської експертизи та отримання висновку експерта.

12.04.2018 до суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист, в якому повідомляється про неможливість надання висновку судово-економічної експертизи №24415/17-45 у зв'язку з незадоволенням клопотання експерта щодо надання додаткових матеріалів та несплатою вартості експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2018 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 18.05.2018 рік.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2018 закрито підготовче провадження у справі №910/14176/17 та призначено її до розгляду по суті на 30.05.2018.

У судове засідання, що відбулось 30.05.2018 представник позивача з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, оскільки позивача у справі належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання та оскільки зазначеними сторонами не повідомлено про причини неявки, суд вважає, що неявка представника позивача в судове засідання 30.05.2018 не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

У судовому засіданні 30.05.2018 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд також враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 04.11.1950 року про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВМП" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" (покупець) був укладений договір поставки № 34815-12/15 - (далі - Договір), відповідно до якого постачальник зобов'язується поставляти товар по цінах і в асортименті, що вказуються в специфікації, разом з товаросупровідною документацією, відповідно до поданих покупцем замовлень, а покупець зобов'язується приймати такі товари і оплачувати їх (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору ціна на товари, що поставляються, вказуються в товарних накладних та специфікації з електронним цифровим підписом (далі - ЕЦП) сторін, що з моменту її підписання, є невід'ємною частиною договору. Ціни вказуються в національній валюті включаючи ПДВ, а також вартість упаковки, маркування і доставки товарів постачальником у вказане в замовленні місце поставки. Ціна, за якою поставляється товар, має бути ідентичною у замовленні, накладній та діючій специфікації.

Так, пунктом 3.5 договору передбачено, що після приймання товару покупець, направляє постачальнику через EDI-провайдера електронний документ - накладну (COMDOC). Документ COMDOC відображає факт приймання товару покупцем, сформований в обліковій системі покупця, завіряється ЕЦП покупця (підпис відповідальної особи та печатка підприємства) і відправляється постачальнику через EDI-провайдера. Постачальник зі свого боку завіряє накладну ЕЦП (підпис відповідальної за передачу особи та печатку підприємства) і відправляє її покупцю через EDI-провайдера. У разі обміну з покупцем накладними (COMDOC) з використанням ЕЦП, постачальник може не надавати паперовий примірник накладної покупцеві за фактом відвантаження.

Відповідно до п. 3.7 Договору, постачальник на підставі накладної формує електронний документ - податкову накладну (DECLАR), завіряє своїм ЕЦП і відправляє покупцеві через EDI-провайдера. Покупець перевіряє відповідність даних у податковій накладній і накладній. Після перевірки покупець відправляє постачальнку через EDI-провайдера повідомлення про результат перевірки податкової накладної (STATUS).

Якщо перевірка податкової накладної у покупця пройшла успішно, EDI-провайдер направляє податкову накладну на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних. Якщо перевірка податкової накладної у покупця показала невідповідність накладній, тоді податкова накладна отримує статус - помилкової при перевірці в мережі та постачальнику необхідно сформувати податкову накладну на підставі накладної ще раз і направити покупцеві повторно.

Відповідно до п. п. 3.8, 3.9 Договору, якщо податкова накладна пройшла реєстрацію в ЄРПН, то вона отримує статус, як успішно зареєстрованої в ЄРПН і спрямованої покупцеві, та постачальник може не надавати податкову накладну покупцю в паперовому вигляді. Якщо податкова накладна не пройшла реєстрацію в ЄРПН, то вона отримує статус, як помилкової при реєстрації в ЄРПН, та постачальнику необхідно прочитати квитанцію в ЄРПН, яка розміщена на платформі EDI-провайдера і сформувати податкову накладну на підставі накладної ще раз, виправити помилки, що зазначені в квитанції і повторно направити покупцю.

Закінченням господарської операції є статус документа - успішно зареєстрована в ЄРПН і спрямована покупцеві. У цьому випадку постачальник може не надавати покупцеві податкову накладну в паперовому вигляді. Накладна та податкова накладна проводяться покупцем одночасно, та вважаються проведеними покупцем з дати реєстрації податкової накладної в ЄРПН, при наявності статусу документа успішно зареєстрованої в ЄРПН і спрямованої покупцеві, або з дати отримання накладної, завіреної ЕЦП постачальника, при цьому чинною вважається дата, яка настала пізніше.

Відповідно до п. 4.1 Договору, Постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP - до місця призначення, вказаного в замовленні, тобто постачальник зобов'язується прийняти від покупця замовлення на поставку товару, і здійснити своїми засобами, за свій рахунок на адресу і в строк, вказані в такому замовленні.

Підставою для здійснення покупцем оплати поставленого товару, є повне виконання постачальником своїх зобов'язань за договором. При наданні постачальником податкової накладної, яка пройшла реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних) (далі - ЄРПН) та отримала статус документа - успішно зареєстрована в ЄРПН і відправлена покупцеві, та накладної завіреної ЕЦП постачальника протягом 5 календарних днів з дати поставки товару, вказаної в транспортній накладній, що підтверджується проставлянням штампу «товар отриманий», покупець оплачує поставлений товар на умовах відстрочення платежу з дати, вказаної в транспортній накладній, по платіжних днях в терміни, узгоджені сторонами в додатку № 2, і в розмірі, який розраховується за формулою: Розмір поточної оплати постачальнику за поставлений товар = Рпз (розмір поточної заборгованості за поставлений товар, строк оплати по якому настав) - Рпдз (розмір постійно діючої заборгованості покупця, що погоджена сторонами в додатку № 2 до договору) (п. 6.1 Договору з урахуванням змін, внесених додатковою угодою про впровадження та організацію системи електронного цифрового обміну документами з використанням електронного цифрового підпису (ЕЦП) від 01.12.2015 до Договору).

Згідно з п. 6.2 договору (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою про впровадження та організацію системи електронного цифрового обміну документами з використанням електронного цифрового підпису (ЕЦП) від 01.12.2015 до Договору) при наданні постачальником податкової накладної, яка пройшла реєстрацію в ЄРПН та отримала статус документа успішно зареєстрована в ЄРПН і відправлена покупцеві та накладної завіреної ЕЦП постачальника в строк більш ніж 5 календарних днів, з дати поставки товару, покупець оплачує поставлений товар в терміни, узгоджені сторонами в додатку № 2, з дати реєстрації в ЄРПН, при наявності статусу документа успішно зареєстрована в ЄРПН і відправлена покупцеві, але в будь-якому випадку не раніше ніж з дати отримання накладної, завіреної ЕЦП постачальника.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. За своєю правовою природою між позивачем та відповідачем укладено договір поставки. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 712 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) та ст. ст. 179, 180, 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України), він вважається укладеним.

Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно зі ст. ст. 173, 174, 175 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи копій видаткових накладних № В від 07.03.2016 року на суму, згідно акту виявлених недоліків № №26 від 08.03.2016 року 6 984,01 грн., № В від 07.03.2016 року на суму на 7 522,99 грн., № В від 10.03.2016 на суму 403,74 грн., № В від 14.03.2016 р. на суму 2 520,39 грн., № В від 17.03.2016 р. на суму згідно акту виявлених недоліків № 1157809 685,25 грн., № В від 18.03.2016 р. на суму 3085,76 грн., № В від 21.03.2016 р. на суму 571,93 грн., № В від 23.03.2016 р. на суму 14 377,14 грн., № В від 23.03.2016 р. на суму 1 707,06 грн., № В від 24.03.2016 р. на суму 578,37 грн., № В від 25.03.2016 р. на суму 822,32 грн., № В від 31.03.2016 р. на суму 1487,18 грн., № В від 04.04.2016 р. на суму 1079,32 грн., № В від 05.04.2016 р. на суму 821,68 грн., № В від 08.04.2016 р. на суму 1 352,64 грн., № В від 12.04.2016 р. на суму 1 792,06 грн., № В від 14.04.2016 р. на суму 2 157,88 грн., № В від 15.04.2016 р. на суму 916,62 грн., №В від 18.04.2016 р. на суму 3757,37 грн., №В від 21.04.2016. р. на суму, згідно акту виявлених недоліків №1162166 580,93 грн., №В від 22.04.2016 р. на суму 611,14 грн., №В від 25.04.2016 р. на суму 1 119,70 грн., №В від 28.04.2016 р. на суму 1 817,27 грн., В від 29.04.2016 р. на суму 490,07 грн., №В від 04.05.2016 р. на суму 526,80 грн., №В від 05.05.2016 р. на суму 1 632,31 грн., №В від 06.05.2016 р. на суму 449,76 грн., №B від 10.05.2016 р. на суму 736,06 грн., №В від 12.05.2016 р. на суму 846,38 грн., № В від 13.05.2016 р. на суму 1 723,39 грн., №В від 16.05.2016 р на суму 1 426,81 грн., №В від 19.05.2016 р. на суму 1 432,15 грн., №В від 23.05.2016 р. на суму 1 561,35 грн., №В від 23.05.2016 р. на суму 1 137,33 грн., № В від 23.05.2016 р. на суму 832,65 грн., №В від 27.05 .2016 р. на суму 2 563,71 грн.,№В від 30.05.2016 р. на суму, згідно акту виявлених недоліків № 1167012 1 543,37 грн., №ЗВ від 02.06.2016 р на суму 1 623,61 грн., №ЗВ від 04.06.2016 р на суму 953,47 грн., №В від 06.06.2016 р. на суму 1 740,57 грн., №В від 08.06.2016 р. на суму 597,47 грн., №В від 09.06.2016 р. на суму 1 361,05 грн., №В від 10.06.2016 р. на суму 739,25 грн., №В від 16.06.2016 р. на суму 1 560,12 грн., №В від 17.06.2016 р. на суму 676,76 грн., №В від 21.06.2016 р. на суму 1 385,33 грн., №В від 21.06.2016 р. на суму 1 385,33 грн., №В від 24.06.2016 р. на суму 1 997,42 грн., №В від 25.06.2016 р. на суму 1 233,62 грн., №В від 27.06.2016 р. на суму 759,81 грн., №В від 29.06.2016 р. на суму 295,96 грн., №В000О050717 від 30.06.2016 р. на суму 854,19 грн., №В від 01.07.2016 р. на суму 487,72 грн., №В від 04.07.2016 на суму 1 292,44 грн., №В від 04.07.2016 на суму 1 629,47 грн., №В від 05.07.2016 на суму 1 084,50 грн., №В від 07.07.2016 на суму 1 107,40 грн., №В від 08.07.2016 на суму 296,44 грн., №В від 01.08.2016 на суму, згідно акту виявлених недоліків № 1175150 1 193,87 грн., №В від 03.08.2016 на суму 1 126,70 грн., №В від 04.08.2016 на суму 1 996,22 грн., №В від 05.08.2016 на суму 1 539,53 грн., №В від 08.08.2016 на суму 402,05 грн., №В від 09.08.2016 на суму 838,59 грн., №В від 09.08.2016 на суму 936,52 грн., №В від 11.08.2016 на суму 1 383,34 грн., №В від 12.08.2016 на суму 580,17 грн., №В від 16.08.2016 на суму 419,62 грн. та №В від 18.08.2016 на суму 820,62 грн., позивачем було поставлено відповідачу продукції відповідно до умов Договору на загальну суму 131701,01 грн.

Водночас, позивач вказує на те, відповідачем було сплачено та повернуто товару на суму 57 906,65 грн., що підтверджується банківськими писками та актом звірки розрахунків, копія яких містяться в матеріалах справи.

Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем за отриманий та неоплачений товар становить 73 794, 36 грн. та доказів сплати зазначеної заборгованості відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару.

Статтями 525, 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями ст. 193 ГК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача за захистом яких він звернувся до суду порушено відповідачем і тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 73 794, 36 грн. за договором поставки № 34815-12/15 - від 01.12.2015 є обґрунтованими та позов у зазначеній частині вимог підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язання з оплати товару за договором поставки № 34815-12/15 - від 01.12.2015, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 1 231, 21 грн. за період з 04.01.2017 по 25.07.2017 та інфляційні втрати у розмірі 5 682, 12 грн. за період з січня 2017 року по червень 2017 року.

Перевіривши, поданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд приходить до висновку, що він є обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який здійснено відповідно до умов договору вимог Закону та умов Договору.

Згідно ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 8.10 Договору сторони погодили, що у випадку затримки оплати за поставлений товар, покупець зобов'язується сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми неоплаченого товару за кожен день затримки протягом всього часу затримки.

На підставі вищевикладених норм закону та умов договору, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язання з оплати товару за договором поставки № 34815-12/15 - від 01.12.2015, позивач просить стягнути з відповідача 4 918, 92 грн. пені за період з 04.01.2017 по 25.07.2017.

Перевіривши, поданий позивачем розрахунок пені, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені, підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який здійснено відповідно до умов Договору.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 202, 232, 233, 237, п. 2. ч. 5. ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1. ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВМП" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" (01103, м. Київ, Залізничне шосе, 57; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВМП" (45400, Волинська обл., м. Нововолинськ, вул. Луцька, 3; ) суму основного боргу в розмірі 73 794, 36 грн, пеню в розмірі 4 918, 92 грн, 3% річних у розмірі 1 231, 21 грн, інфляційні витрати в розмірі 5 682. 12 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 600, 00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з п. п. 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу..

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 04.06.2018 року.

Суддя Ю.О. Підченко