ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.06.2018

Справа № 910/4641/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув матеріали господарської справи

за позовом          приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод»

до                    публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

про                    стягнення 8 062,36 грн.

за участю представників сторін:

від позивача                    не з’явився,

від відповідача          не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У квітні 2018 року приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» (далі – ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод», позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі – ПАТ «Українська залізниця», відповідач) про стягнення 8 062,36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, як перевізник, належним чином не виконав зобов'язань щодо збереження вантажу під час його перевезення залізничним транспортом, внаслідок чого частину вантажу було втрачено, а позивачу були спричинені збитки, які відповідач, як перевізник, зобов'язаний відшкодувати.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача збитки у вигляді нестачі в розмірі 8 062,36 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.04.2018 відкрито провадження у справі № 910/4641/18 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 22.05.2018.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.05.2018 повідомлено відповідача – ПАТ «Українська залізниця» про наступне судове засідання, призначене на 07.06.2018.

У судове засідання 07.06.2018 представники сторін не з’явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відповідач правом подати відзив не скористався.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 07.06.2018 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

22.12.2017 вантажовідправник – ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» відправив з залізничної станції Чорноморська (експ. для ТИС) ОД до залізничної станції Авдіївка ДОН у вагонах № 56293178, № 63094437, № 56689979, № 56647449 та № 52877362 вантаж, а саме – вугілля кам’яне, не поіменоване в алфавіті, низько летюче, коксівне POCAHONTAS у вологому стані, вантажоотримувачем якого був позивач – ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод», що підтверджується залізничними накладними № 42947267 та № 42947259.

25.12.2017 вантажовідправник – ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» відправив з залізничної станції Чорноморська (експ. для ТИС) ОД до залізничної станції Авдіївка ДОН у вагоні № 56293178 вантаж, а саме – вугілля кам’яне, не поіменоване в алфавіті, бітумінозне, коксівне, високо летюче ROCKLICK у вологому стані, вантажоотримувачем якого був позивач – ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод», що підтверджується залізничною накладною № 10031635.

На станції Авдіївка ДОН у вищевказаних вагонах була виявлена недостача вантажу. Так, у вагоні:

- № 56293178 виявлено недостачу в розмірі 1,5 т, про що складено комерційний акт № 482803/419 від 27.12.2017;

- № 63094437 виявлено недостачу в розмірі 1,5 т, про що складено комерційний акт № 482803/420 від 27.12.2017;

- № 56689979 виявлено недостачу в розмірі 1,75 т, про що складено комерційний акт № 482803/421 від 27.12.2017;

- № 56647449 виявлено недостачу в розмірі 1,8 т, про що складено комерційний акт № 482803/422 від 27.12.2017;

- № 52877362 виявлено недостачу в розмірі 1,6 т, про що складено комерційний акт № 482803/423 від 27.12.2017.

За таких обставин, позивач зазначає, що внаслідок втрати перевізником частини вантажу під час здійснення перевезення йому були завдані збитки, що рівні вартості недоотриманого вантажу за вирахуванням норми недостачі (суми норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто).

Відповідно до ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Згідно з положеннями ст. 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 р. (далі – Статут) накладна – це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони – одержувача.

Частиною 1 ст. 307 Господарського кодексу України встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань (ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 314 Господарського кодексу України, положення яких кореспондуються з положеннями ст. 924 Цивільного кодексу України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу – в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Частинами 1, 2 ст. 23 Закону України «Про залізничний транспорт» також встановлено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Положеннями ст. 105 Статуту встановлено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

При цьому відповідно до ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Поряд із відшкодуванням збитків у разі втрати вантажу залізниця відшкодовує стягнуту за цей вантаж провізну плату, якщо вона не включається у вартість втраченого вантажу (ст. 114 Статуту).

Згідно зі ст. 115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» при відправленні вантажу зазначило:

- у залізничній накладній № 40031635 загальну масу вантажу у вагоні № 56293178 – 68,65 т (68650 кг), однак, як встановлено судом та слідує з комерційного акту № 482803/419 від 27.12.2017 у вказаному вагоні була виявлена недостача вантажу у кількості 1,5 т (1500 кг), а при складанні вказаного комерційного акту встановлено та зазначено, що вантаж прибув у справному вагоні, люки, двері щільно закриті, течі вантажу немає. Поверхня вантажу у вагоні рівномірна, на рівні бортів, укатана, слабко маркована вапном, плівкою проти видування не покривалась. У вагоні над 7 люком заглиблення 1,5 м х 0,5 м х 0,5 м, у місці заглиблення маркування порушено;

- у залізничній накладній № 42947267 загальну масу вантажу у вагоні № 63094437 – 69,80 т (69800 кг), однак, як встановлено судом та слідує з комерційного акту № 482803/420 від 27.12.2017 у вказаному вагоні була виявлена недостача вантажу у кількості 1,5 т (1500 кг), а при складанні вказаного комерційного акту встановлено та зазначено, що вантаж прибув у справному вагоні, люки, двері щільно закриті, течі вантажу немає. Завантаження у вагоні нижче рівня бортів на 20 см, укатана, маркована вапном, плівкою проти видування не покривалась. У вагоні з ліва по ходу потяга над 7 люком заглиблення 1,5 м х на ширину вагону х 1,0 м, маркування порушено;

- у залізничній накладній № 42947259 загальну масу вантажу у вагоні № 56689979 – 69,70 т (69700 кг), однак, як встановлено судом та слідує з комерційного акту № 482803/421 від 27.12.2017 у вказаному вагоні була виявлена недостача вантажу у кількості 1,75 т (1750 кг), а при складанні вказаного комерційного акту встановлено та зазначено, що вантаж прибув у справному вагоні, люки, двері щільно закриті, течі вантажу немає. Завантаження у вагоні нижче рівня бортів на 20 см, укатана, маркована вапном, плівкою проти видування не покривалась. У вагоні з ліва по ходу потяга над 7 люком заглиблення 1,5 м х на ширину вагону х 1,0 м, маркування порушено;

- у залізничній накладній № 42947259 загальну масу вантажу у вагоні № 56647449 – 69,75 т (69750 кг), однак, як встановлено судом та слідує з комерційного акту № 482803/422 від 27.12.2017 у вказаному вагоні була виявлена недостача вантажу у кількості 1,80 т (1800 кг), а при складанні вказаного комерційного акту встановлено та зазначено, що вантаж прибув у справному вагоні, люки, двері щільно закриті, течі вантажу немає. Завантаження у вагоні нижче рівня бортів на 20 см, укатана, маркована вапном, плівкою проти видування не покривалась. У вагоні з ліва по ходу потяга над 7 люком заглиблення 1,5 м х на ширину вагону х 1,0 м, маркування порушено;

- у залізничній накладній № 42947259 загальну масу вантажу у вагоні № 52877362 – 69,70 т (69700 кг), однак, як встановлено судом та слідує з комерційного акту № 482803/423 від 27.12.2017 у вказаному вагоні була виявлена недостача вантажу у кількості 1,60 т (1600 кг), а при складанні вказаного комерційного акту встановлено та зазначено, що вантаж прибув у справному вагоні, люки, двері щільно закриті, течі вантажу немає. Завантаження у вагоні нижче рівня бортів на 20 см, укатана, маркована вапном, плівкою проти видування не покривалась. У вагоні з ліва по ходу потяга над 7 люком заглиблення 1,5 м х на ширину вагону х 1,0 м, маркування порушено.

При цьому будь-які заперечення щодо форми, порядку складання, змісту вказаних комерційних актів та посадових осіб, які його підписали, а також факту опротестування їх з боку сторін відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

Відсутність хоча б одного з вищеперелічених елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована, як правопорушення.

Відповідачем усупереч вищевказаним положенням чинного законодавства та ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не спростовано відсутність своєї вини у не забезпеченні схоронності переданого йому для перевезення вантажу.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що внаслідок втрати частини вантажу при перевезенні позивачу були завдані збитки у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу.

Вирішуючи питання про розмір спричиненої шкоди, завданої відповідачем, суд врахував наступне.

Згідно з п. 27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких внаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить для вантажу, зданого до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані – 2% маси, зазначеної в перевізних документах.

Таким чином, норма природної втрати та граничного розходження від маси вантажу у вагоні № 56293178 складає 1,37 т (68,65 * 2%), відповідно, маса втраченого вантажу, вартість якого підлягає відшкодуванню, становить 0,13 т (1,5 – 1,37). З огляду на вартість 1 т вантажу, вказаної у специфікації № 412 до договору купівлі-продажу № 0103/11437 від 15.029.2014, яка становить 5 973,14 грн. (з ПДВ), розмір завданого позивачу збитку складає 776,51 грн.

Норма природної втрати та граничного розходження від маси вантажу у вагоні № 63094437 складає 1,40 т (69,80 * 2%), відповідно, маса втраченого вантажу, вартість якого підлягає відшкодуванню, становить 0,10 т (1,5 – 1,40). З огляду на вартість 1 т вантажу, вказаної у специфікації № 410 до договору купівлі-продажу № 0103/11437 від 15.029.2014, яка становить 6 755,42 грн. (з ПДВ), розмір завданого позивачу збитку складає 675,54 грн.

Норма природної втрати та граничного розходження від маси вантажу у вагоні № 56689979 складає 1,39 т (69,70 * 2%), відповідно, маса втраченого вантажу, вартість якого підлягає відшкодуванню, становить 0,36 т (1,75 – 1,39). З огляду на вартість 1 т вантажу, вказаної у специфікації № 410 до договору купівлі-продажу № 0103/11437 від 15.029.2014, яка становить 6 755,42 грн. (з ПДВ), розмір завданого позивачу збитку складає 2 431,95 грн.

Норма природної втрати та граничного розходження від маси вантажу у вагоні № 56647449 складає 1,40 т (69,75 * 2%), відповідно, маса втраченого вантажу, вартість якого підлягає відшкодуванню, становить 0,40 т (1,80 – 1,40). З огляду на вартість 1 т вантажу, вказаної у специфікації № 410 до договору купівлі-продажу № 0103/11437 від 15.029.2014, яка становить 6 755,42 грн. (з ПДВ), розмір завданого позивачу збитку складає 2 702,17 грн.

Норма природної втрати та граничного розходження від маси вантажу у вагоні № 52877362 складає 1,39 т (69,70 * 2%), відповідно, маса втраченого вантажу, вартість якого підлягає відшкодуванню, становить 0,21 т (1,60 – 1,39). З огляду на вартість 1 т вантажу, вказаної у специфікації № 410 до договору купівлі-продажу № 0103/11437 від 15.029.2014, яка становить 6 755,42 грн. (з ПДВ), розмір завданого позивачу збитку складає 1 418,64 грн.

Отже, судом встановлено, що загальна вартість втраченого вантажу, яка підлягає відшкодуванню становить 8 004,81 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача збитків, які становлять вартість втраченого при перевезенні вантажу в сумі 8 004,81 грн.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (86065, Донецька обл., м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, буд. 1, ідентифікаційний код 00191075) збитки у вигляді нестачі в розмірі 8 004,81 грн. (вісім тисяч чотири грн. 81 коп.) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 749,42 грн. (одна тисяча сімсот сорок дев’ять грн. 42 коп.).

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення буде складено 12.06.2018.

Суддя                                                                                                    О.Г. Удалова