донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

29.05.2018 справа №908/2586/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача): суддів: Стойка О.В., Зубченко І.В., Чернота Л.Ф.
секретар судового засідання справу розглянуто в порядку письмового провадження без виклику учасників справи Склярук С.І.
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж, м. Запоріжжя
на рішення Господарського суду Запорізької області
від15.02.2018 (підписано 20.02.2018)
у справі№ 908/2586/17 (суддя Федорова О.В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж, м. Запоріжжя
доФізичної особи-підприємця Цепової Катерини Валентинівни, м. Запоріжжя
простягнення грошових коштів
В С Т А Н О В И В:

До господарського суду звернулось Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж, м. Запоріжжя (Позивач) із позовом до Фізичної особи-підприємця Цепової Катерини Валентинівни, м. Запоріжжя (Відповідач) про стягнення суми боргу за недовраховану електроенергію в розмірі 83 047,93 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 15.02.2018 у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Позивач, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, Відповідач посилається на помилковий висновок суду першої інстанції щодо складення акту у відсутності Відповідача або його уповноваженого представника під час перевірки, оскільки законне перебування ОСОБА_1., яка є реалізатором, на об'єкті електропостачання, надання нею представникам Позивача доступу до електроустановки, а також підписання акту трьома уповноваженими представниками останнього свідчить, що акт про порушення є дійсним та таким, що складений у відповідності до вимог Правил користування електричною енергією та Методики.

Також Позивач посилається на порушення судом норм процесуального права, що полягає в ненаданні можливості Позивачу надати докази/пояснення в обґрунтування своєї позиції щодо ввідного кабелю, оскільки судом безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання Позивача про відкладення розгляду справи, чим порушено норми ст.ст. 42, 80, 86 ГПК України.

Позивач вважає, що судом першої інстанції не наведено в рішенні суду, яким чином маркування ввідного кабелю вплине на розрахунок вартості необлікованої електричної енергії згідно Методики, оскільки розрахунок вартості недоврахованої електроенергії проводиться за найменшим перерізом проводу (кабелю), задіяного на ділянці самовільного підключення.

Крім того, скаржник зауважує на тому, що у поясненнях від 07.02.2018 № 433/33 ним висвітлювалось питання щодо точки самовільного підключення та її відображення в акті про порушення, зокрема, в розділі 3. При цьому, схематичне відображення викладено в додатку № 1 до акту про порушення, отже для здійснення розрахунку суми вартості не облікованої електроенергії згідно Методики були наявні всі необхідні вихідні дані. Проте, вказані доводи судом першої інстанції до уваги взяті не були.

Також, в апеляційні скарзі Позивачем, за мотивами того, що клопотання про відкладення судом першої інстанції було залишено без задоволення, внаслідок чого Позивач був позбавлений можливості надати суду першої інстанції докази щодо ввідного кабелю, заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи копій звернень Відповідача від 14.03.2008 за № 3477, від 18.03.2008 за № 3644, від 26.08.2015 за № 6488 та від 30.07.2015 за № 5778.

Відповідач правом надання відзиву в суді апеляційної інстанції не скористався.

Ухвалою судової колегії від 11.05.2018 розгляд апеляційної скарги визначено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України, оскільки ціна позову в даній справі менша 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Інших клопотань від учасників справи не надходило, позиції Відповідача щодо заявленого клопотання Позивача про залучення нових доказів не надано.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 76, ч.ч. 2, 3 ст. 269 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

На підставі наведених норм процесуального закону, судова колегія не вбачає підстав до прийняття доданих Відповідачем до апеляційної скарги доказів, що являють собою копії звернень Відповідача до Позивача про розпломбування розрахункового засобу обліку, оскільки за змістом клопотання Позивача, він намагається надати докази щодо ввідного кабелю, проте фактично надані ним письмові докази таких обставин не стосуються.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не оспорюється наявність наступних обставин справи:

- факт укладення між сторонами 31.03.2004 договору про постачання електричної енергії № 7700 (далі - Договір), за умовами р. 1 якого Позивач постачає електричну енергію Відповідачу, а Відповідач - оплачує Позивачу її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід'ємними частинами;

- складання працівниками Позивача акту № 001066 від 24.01.2017 про порушення Відповідачем на об'єкті за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 84 вимог 3.1, 3.6 Правил користування електричною енергією у вигляді підключення до електричної мережі, що не є власністю електропостачальника, електропроводки поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку, яке виконано приховано, в стіні на напругу 220V та виявлено шляхом демонтажу стіни в ході технічної перевірки (а.с. 26);

- вилучення та опломбування 24.01.2017 працівниками Позивача зразка кабелю, що засвідчено актом пакування від 24.01.2017 №543 (а.с. 28);

- нарахування Відповідачу обсягу недоврахованої електричної енергії рішенням комісії Позивача з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією та визначення обсягу недоврахованої електроенергії на підставі вищенаведеного акту в порядку вимог Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656 (далі - Методика), за формулою 2.1.7, за період з 25.09.2015 по 24.01.2017 в розмірі 40499 кВт.г., вартістю 83 047,93 грн., що оформлено протоколом від 23.02.2017 (а.с. 30).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач посилається на виявлення його працівниками під час проведення технічної перевірки на об'єкті Відповідача, підключення до електромережі, що не є власністю електропостачальника, електропроводки поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку, яке виконано приховано, в стіні на напругу 220 вольт та було виявлено шляхом демонтажу стіни в ході технічної перевірки.

У якості правового обґрунтування посилається на норми ст.ст. 20, 174, 175, 193 ГК України та ст.ст. 11, 525, 526, 530 ЦК України, Закону України "Про електроенергетику", Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України № 910 від 17.10.2005.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з мотивів недоведеності факту порушення Відповідачем Правил користування електричною енергією та відсутності законних підстав до покладення на нього обов'язків по сплаті вищенаведеної вартості обсягу необлікованої електричної енергії.

Зокрема, суд першої інстанції обґрунтував свій висновок тим, що всупереч вимог п. 6.41 Правил користування електричною енергією акт про порушення від 24.01.2017 №001066 складений Позивачем без присутності Відповідача або його уповноваженого представника, доказів на підтвердження особи та повноважень реалізатора ОСОБА_1., в присутності якої складався акт, Позивачем не надано доказів, тому посилання останнього на відмову представника Відповідача від підписання акту та, як наслідок на його дійсність, оскільки він підписаний трьома працівниками Позивача - є безпідставними.

Також судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до однолінійної схеми електропостачання, електропостачання Відповідача здійснюється по ввідному кабелю площею перерізу 3х6 мм.кв., тоді як в акті про порушення та додатку №1 до нього (схема електропостачання) зазначений мідний кабель площею перерізу 2х6 мм.кв., тобто технічні параметри електропостачання, зазначені в акті, не відповідають зазначеним в однолінійній схемі електропостачання до Договору.

Крім того, в акті про порушення не відображено, чи підключені до самовільно приєднаної додаткової проводки електроустановки, які саме, та чи здійснюється через них споживання електричної енергії. Відсутність цих відомостей не дозволяє дійти висновку, чи призводить виявлене порушення до недообліку спожитої електричної енергії.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судова колегія погоджується з доводами суду першої інстанції щодо визначення кола правового регулювання спірних відносин, що охоплює норми Договору, Господарського та Цивільного Кодексів, а також діючого на момент виявлення порушення та застосування спірної санкції законодавства у сфері електроенергетики, зокрема, Закону України "Про електроенергетику" та Правил користування електричною енергією користування електричною енергією затверджених постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 в редакції, що діяла на момент проведення перевірки (далі - Правила).

Згідно до вимог р. 2 Договору, під час виконання його умов, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов'язались керуватись чинним законодавством України, зокрема, Правилами користування електричною енергією.

Вимагаючи стягнути з Відповідача спірну суму, що донарахована ним у якості вартості обсягу недоврахованої електроенергії за актом про порушення в розмірі додаткових до показів обліку 40499 кВт на суму 83 047,93 грн. за період з 25.09.2015 по 24.01.2017, Позивач посилається на доведеність факту вчинення Відповідачем правопорушення в сфері елеткроенергетики у вигляді підключення до електричної мережі, що не є власністю електропостачальника, електропроводки поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку.

Стверджуючи про виявлення у Відповідача зазначеного порушення п.п. 3.1, 3.2, 3.3 Правил, у вигляді дій останнього, Позивач посилається на вищенаведений акт про порушення, як на єдиний доказ фіксації факту порушення в сфері електроенергетики з боку Відповідача.

Позивач наполягав, що акт про порушення оформлений належним чином та у присутності представника Відповідача, що був присутній на робочому місці та надав доступ до засобу обліку.

Відповідач протягом розгляду справи в суді першої інстанції факт вчинення правопорушення заперечував, вважав акт складений незаконно та у відсутності представника Відповідача, наявність повноваження особи, що начебто брала участь у перевірці - спростовує.

Згідно до вимог п. 6.40 Правил, у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за N 782/12656 (далі - Методика).

За змістом п. 4.2.5 Договору (в редакції додаткової угоди від 02.04.2007), Відповідач сплачує Позивачу вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи з приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій Відповідача:

- самовільного внесення змін у схему обліку електроенергії;

- пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб із засобів обліку;

- споживання електроенергії поза засобами обліку;

- інших умов, визначених Методикою.

Відповідно до п. 6.41 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 (далі - Правила), у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Отже за змістом цієї норми проведення перевірки та складання акту в присутності представника Позивача є обов'язковим. Саме дотримання цих вимог Правил робить акт про порушення належним та достатнім доказом факту вчинення споживачем порушення.

Вимогами законодавства сфері електроенергетики не встановлено окремих вимог щодо представництва інтересів сторони при проведенні технічної перевірки та складанні акту про порушення, відсутні такі ж вимоги в умовах укладеного між сторонами Договору, отже зазначене питання регулюється вимогами ч. 3 ст. 237, ч. 1 ст. 238 ЦК України, за змістом яких повноваження на представництво інтересів особи в цивільних правовідносинах мають бути підтверджені належним чином, зокрема - довіреністю.

Оскільки таких доказів Позивачем не надано, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо неналежності наданого акту про порушення у якості доказу вчинення Відповідачем спірного правопорушення, оскільки він складений у відсутності представника Відповідача.

Щодо доводів про наявність повноважень у особи, яка була присутня на робочому місці та надала доступ до засобу обліку - вони не відповідають вищенаведеним вимогам закону та базуються лише на припущеннях Позивача.

Згідно до вимог п. 3.33 Правил, технічна перевірка здійснюється електропередавальною організацією (постачальником електричної енергії за регульованим тарифом) не рідше одного разу на три роки. Роботи з контрольного огляду засобу обліку та технічної перевірки розрахункових засобів обліку електричної енергії проводяться у присутності уповноважених представників споживача, а в разі, якщо споживач купує електричну енергію у постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом - додатково в присутності представників постачальника за нерегульованим тарифом та оформляються актом про проведені роботи із зазначенням в акті прізвища уповноваженого представника електропередавальної організації, який проводив роботи, та номера його службового посвідчення, підстави проведення технічної перевірки або контрольного огляду засобу обліку та детального опису результатів обстеження.

Оскільки акт технічної перевірки, внаслідок проведення якої начебто було виявлено самовільне підключення - Позивачем також не надано, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності обставин, якими Позивач обґрунтовує позовні вимоги.

Також судова колегія вважає, що за змістом наданого єдиного доказу, що виготовлений Позивачем в однобічному порядку та з порушенням вимог Правил та Договору - акту про порушення - не вбачається, де саме виявлено самовільно приєднання, яка стіна була демонтована та до яких електроустановок або приєднань проводки вело це безоблікове приєднання, чи було воно під напругою, -оскільки з наданої до акту у якості додатку схеми (а.с. 27) вбачається, що спірне приміщення Відповідача знаходиться в жилому багатоповерховому будинку та зазначене приєднання виявлено поза межами цього приміщення.

Також акт не засвідчує фактичних обставин, з яких можна зробити висновок, що безоблікове приєднання веде саме до електроустановок Відповідача, наприклад, при вимкненому електропостачанні через прилад обліку, електроенергія споживається будь-якою електроустановкою останнього або його власна електропроводка знаходиться під напругою.

Також зі змісту акту про порушення вбачається, що поставка електричної енергії до приміщення Відповідача не припинялася, схема обліку не порушувалася, засіб обліку не розпломбовувався та не демонтувався, проте акт містить вимоги про відновлення обліку електричної енергії.

За таких обставин дослідження питання щодо параметрів ввідного кабелю не має правового сенсу.

Отже судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо порушення Позивачем вищенаведених норм Правил та, відповідно, прав Відповідача, як споживача електричної енергії, що унеможливлює розцінення зазначеного акту як належного та достатнього доказу вчинення останнім порушення, а отже і стягнення на його підставі спірного недоврахованого обсягу електричної енергії.

Інших доказів вчинення Відповідачем порушення Позивачем не надано.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 15.02.2018 у справі № 908/2586/17 ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання апеляційної скарги слід покласти на Позивача.

Керуючись ст.ст. 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж, м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 15.02.2018 у справі № 908/2586/17 - залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції - покласти на Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж, м. Запоріжжя.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 29.05.2018.

Головуючий (суддя-доповідач) О.В. Стойка

Судді: І.В. Зубченко

Л.Ф. Чернота