УХВАЛА

про закриття підготовчого провадження

та призначення справи до судового розгляду по суті

11 червня 2018 року м. Харків Справа №913/632/17

Провадження №14/913/167/18

Господарський суд Луганської області у складі судді Лісовицького Є.А.,

секретар судового засідання Бережна Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Міністерства молоді і спорту України, м. Київ

до відповідача-1: Сєвєродонецької міської ради Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача-2: Публічного акціонерного товариства «РВС Банк», м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Відділ молоді та спорту Сєвєродонецької міської ради, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про зобовязання визнати недійсним рішення та договору іпотеки

У засіданні брали участь:

від органу прокуратури: ОСОБА_1, службове посвідчення №028256 від 15.08.2014;

від позивача: представник не прибув;

від відповідача-1: ОСОБА_2, представник за довіреністю №113-Д від 05.05.2018.;

від відповідача-2: ОСОБА_3, представник за довіреністю №3/18 від 03.01.2018;

від третьої особи: представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Керівник Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Міністерства молоді та спорту України (далі позивач) звернувся до Господарського суду Луганської області з позовною заявою №7442 вих.17 від 27.07.2017 до Сєвєродонецької міської ради Луганської області та Публічного акціонерного товариства «РВС Банк», в якій просив суд:

1. Визнати недійсними п.п. 1, 3 рішення Сєвєродонецької міської ради від 09.08.2005 №2223 «Про заходи, спрямовані на отримання кредиту Комунальним підприємством «Сєвєродонецктеплокомуненерго».

2. Визнати недійсним Договір іпотеки від 07.09.2005, укладений між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та Сєвєродонецькою міською радою, посвідчений приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_4 07.09.2005 за реєстровим номером 4083.

Господарський суд Луганської області ухвалою від 02.08.2017 №913/632/17 призначив розгляд питання щодо підтвердження підстав представництва керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Міністерства молоді та спорту України з позовними вимогами на 29.08.2017 о 15 год. 10 хв.

Ухвалою суду від 29.08.2017 відкладено розгляд питання щодо підтвердження підстав представництва керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Міністерства молоді та спорту України з позовними вимогами на 12.09.2017 о 15 год. 40 хв.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 12.09.2017 відмовлено в підтвердженні підстав представництва керівнику Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Міністерства молоді та спорту України з позовними вимогами. Повернуто позовну заяву №7442 вих.17 від 27.07.2017 і додані до неї документи без розгляду.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 09.10.2017 ухвалу Господарського суду Луганської області від 12.09.2017 у справі №913/632/17 скасовано. Справу передано на розгляд Господарському суду Луганської області.

Постановою Верховного суду від 12.03.2018 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 09.10.2017 у справі №913/632/17 залишено без змін.

11.04.2018 справа №913/632/17 надійшла до Господарського суду Луганської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2018, справу передано на розгляд судді Лісовицькому Є.А.

Господарський суд Луганської області ухвалою від 11.04.2018 підтвердив підстави представництва керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Міністерства молоді і спорту України з заявленими позовними вимогами. Судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №913/632/17 (Провадження №14/913/167/18). Суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Також, вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відділ молоді та спорту Сєвєродонецької міської ради. Підготовче засідання призначено на 07.05.2018 о 10 год. 00 хв.

У судовому засіданні 07.05.2018 було оголошено перерву до 04.06.2018, 12 год. 00 хв.

04.06.2018 у судовому засіданні було оголошено перерву в підготовчому засіданні до 11.06.2018, 10 год. 40 хв.

У судове засідання 11.06.2018 прибув прокурор та представники відповідачей.

Позивач та третя особа правом на участь в судовому засіданні не скористались.

05.06.2018 через канцелярію суду надійшли заперечення заступника керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області на відзив відповідача від 30.05.2018 №4721.

Щодо заперечення відповідача про неправомірність звернення до суду прокурор зазначив наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або не належним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи іншій субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Таким чином, положення ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачають необхідність обґрунтування прокурором наступних підстав для представництва:

- порушення або загроза порушення інтересів держави;

- нездійснення або неналежне здійснення органом державної влади, місцевого самоврядування чи іншим субєктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, захист цих інтересів.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку передбаченому частиною четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ст. 49 Конституції України держава дбає про розвиток фізичної культури і спорту.

Законом України «Про центральні органи виконавчої влади» визначені повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади.

Міністерство молоді та спорту України, як центральний орган виконавчої влади згідно ст. ст. 1, 6 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» забезпечує формування та реалізацію державної політики у визначеній сфері. Повноваження міністерств, інших центральних органів виконавчої влади поширюються на всю територію держави.

Згідно ст. 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Положеннями статті 5 Закону України «Про фізичну культуру і спорт» визначено, що державне управління фізичною культурою і спортом здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері фізичної культури та спорту, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері фізичної культури та спорту, за сприяння відповідно інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Статтею 6 Закону України «Про фізичну культуру і спорт» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері фізичної культури та спорту: організовує та реалізує державну політику у сфері фізичної культури і спорту, виконання цього Закону та інших нормативно-правових актів; взаємодіє з центральними органами виконавчої влади, іншими органами державної влади та органами місцевого самоврядування у сфері фізичної культури і спорту.

Відповідно до Положення про Міністерство молоді та спорту України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014р. №220 (далі - Положення), Міністерство молоді та спорту України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у молодіжній сфері, сферах фізичної культури і спорту, національно-патріотичного виховання.

Згідно п. 3 Положення основними завданнями Міністерства молоді та спорту України є забезпечення формування та реалізація державної політики у молодіжній сфері, сферах фізичної культури і спорту.

До повноважень Міністерства молоді та спорту України належить здійснення контролю за ефективністю використання спортивних споруд (підпункт 35 п. 4 Положення).

Постановою Кабінету Міністрів України №115 від 01.03.2017 р. «Про затвердження Державної цільової соціальної програми розвитку фізичної культури і спорту на період до 2020 року» передбачено вжиття заходів із забезпечення збереження спортивних споруд. Виконання Програми покладено на міністерства і місцеві органи виконавчої влади.

Враховуючи вищевикладене Міністерство молоді та спорту України є центральним органом виконавчої влади, яке здійснює державне управління фізичною культурою і спортом, реалізує державну політику у молодіжній сфері, сферах фізичної культури і спорту, та здійснює контроль за ефективністю використання спортивних споруд.

За таких обставин, Міністерство молоді та спорту України є органом, уповноваженим державою на здійснення повноважень у спірних правовідносинах.

Вказану правову позицію викладено у постанові Донецького апеляційного господарського суду від 09.10.2017 у справі №913/632/17, яку залишено без змін постановою Верховного Суду від 12.03.2018.

Щодо строків позовної давності прокурор зазначив наступне.

За приписами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з п. 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» № 10 від 29.05.2013, якщо у передбачених законом випадках з позовом до господарського суду звернувся прокурор, що не є позивачем, то позовна давність обчислюватиметься від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або мав довідатися саме позивач, а не прокурор. У таких випадках питання про визнання поважними причин пропущення позовної давності може порушуватися перед судом як прокурором, так і позивачем у справі.

Так, під час здійснення Сєвєродонецькою місцевою прокуратурою моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що під час розгляду Господарським судом Луганської області справи №913/864/16 Сєвєродонецька міська рада, як відповідач, в порядку ст. 22, 60 ГПК України не скористалась своїм правом на подання зустрічного позову, належним чином не реалізувала процесуальні права, у звязку з чим місцевою прокуратурою 01.11.2016 здійснено вступ у справу №913/864/16 за позовом ПАТ «РВС Банк» до Сєвєродонецької міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості.

Також, 27.10.2016 Сєвєродонецькою місцевою прокуратурою подано до господарського суду Луганської області позовну заяву в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради до Публічного акціонерного товариства «РВС Банк» про визнання припиненими зобовязань іпотеки (справа №913/1200/16).

При цьому, згідно протоколів засідання сесії Сєвєродонецької міської ради від 09.08.2005 та від 25.08.2005, на яких прийнято спірне рішення ради та зміни до нього, встановлено, що прокурор не брав участі у засіданні під час прийняття рішень.

В червні 2017 року Сєвєродонецькою місцевою прокуратурою отримано інформацію відділу молоді та спорту Сєвєродонецької міської ради, яка підтверджує порушення вимог Законів України «Про іпотеку» та «Про приватизацію державного майна» при прийнятті рішення Сєвєродонецької міської ради від 09.08.2005 № 2223 «Про заходи, спрямовані на отримання кредиту Комунальним підприємством «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» та укладенні договору іпотеки від 07.09.2005.

Отже, прокурору стало відомо про наявність оспорюваних рішення міської ради та договору іпотеки 27.10.2016, тобто з моменту подання позовної заяви до господарського суду Луганської області.

Великий обсяг інформації та документів, котрі підлягали дослідженню, складність правовідносин, які виникли з приводу надання в іпотеку Льодового палацу спорту, проведення на території Луганської області антитерористичної операції, свідчать про наявність обєктивних перешкод, які заважали прокурору подати позов у визначений строк.

Відповідно до листа Міністерства молоді та спорту України №6143/11 від 26.07.2017 про спірні рішення Сєвєродонецької міської ради та іпотечний договір Міністерству молоді та спорту України стало відомо лише з листа Сєвєродонецької місцевої прокуратури № 7130вих.17 від 17.07.2017 та інформація про спірні рішення та іпотечний відсутня у Міністерства молоді та спорту України.

Також, вказаним листом Сєвєродонецьку місцеву прокуратуру проінформовано, що Міністерство молоді та спорту України дуже занепокоєно ситуацією, що склалася з комплексом Льодовий палац спорту (місто Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 28), в якому проводиться діяльність у сфері спорту, а саме: здійснюється проведення учбово-тренувальних занять з різних видів спорту.

Зважаючи на викладене, установлений ст. 257 ЦК України трирічний строк позовної давності щодо вимог визнання рішення Сєвєродонецької міської ради та договору іпотеки пропущено з поважних причин.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного суду України від 05.10.2016 у справі №922/1657/15.

Отже, враховуюче те, що про спірні рішення Сєвєродонецької міської ради та іпотечний договір Міністерству молоді та спорту України стало відомо лише з листа Сєвєродонецької місцевої прокуратури № 7130вих.17 від 17.07.2017, строки позовної давності не сплинули.

Щодо фінансування будівлі Льодового палацу спорту прокурор зазначив наступне.

У відповідності до листа Сєвєродонецької міської ради № 2948 від 15.06.2017 Льодовий палац спорту є неприбутковим бюджетним закладом, який знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Сєвєродонецька, проводить освітню діяльність у сфері спорту та відпочинку, а саме: здійснює проведення тренувальних занять з різних видів спорту (художня гімнастика, футбол, волейбол, загальна фізична підготовка), культурно-масову роботу серед населення міста, спортивних змагань та свят, інших видовищно-розважальних заходів та послуг, змістовного відпочинку та дозвілля.

Згідно рішення Сєвєродонецької міської ради № 1753 від 13.01.2005 «Про прийняття з державної власності у власність територіальної громади м. Сєвєродонецька Луганської області обєктів соціальної інфраструктури, які враховані на балансі СДВП «Об'єднання Азот» прийнято станом на 31 грудня 2004 року до комунальної власності територіальної громади м. Сєвєродонецька Луганської області структурний підрозділ підприємства - Льодовий палац спорту (вул. Маяковського, 28) та зобовязано комітет з фізичної культури та спорту Сєвєродонецької міської ради прийняти на свій баланс та забезпечити належну експлуатацію структурного підрозділу СДВП «Об'єднання Азот» - Льодового палацу спорту.

Положенням про Льодовий палац спорту, затвердженим головою міськспорткомітету 02.02.2005, передбачено, що Льодовий палац спорту є установою комунальної власності Сєвєродонецької міської громади, що здійснює проведення учбово-тренувальних занять за видами спорту, культурно-масові та оздоровчі роботи серед населення міста та їх дітей, спортивні свята та інші суспільно-політичні заходи. Юридичною адресою Льодового палацу спорту є м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 28.

При цьому, у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1307 «Про заходи щодо підготовки та участі спортсменів у XIX зимових, XXVIII літніх Олімпійських, VIII зимових і XII літніх Паралімпійських іграх, Всесвітніх іграх глухих, Всесвітніх Універсіадах, чемпіонатах світу та Європи» Палац спорту «Азот» м. Сєвєродонецька ВО «Азот» включено до переліку спортивних баз олімпійської та параолімпійської підготовки за напрямками: фігурне катання на ковзанах, хокей з шайбою, шорт-трек.

Згідно листа відділу молоді та спорту Сєвєродонецької міської ради №375 від 23.06.2017 відділ молоді та спорту Сєвєродонецької міської ради є балансоутримувачем Льодового палацу спорту. В Держреєстрі будівля Льодового палацу спорту зареєстрована як спортивна споруда з зимових видів спорту Олімпійського резерву.

У період з 2005 по 2017 роки в Льодовому палаці спорту проводились змагання з чемпіонату України з хокею з шайбою серед команд вищої ліги, з волейболу серед жіночих команд суперліги, чемпіонат міста з футболу серед аматорських команд і команд інвалідів, чемпіонати міста і області з шахів.

Прокурор також зазначив, що на виконання пункту 72 додатка до Державної програми розвитку фізичної культури і спорту на 2007-2011 роки, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2006 №1594, затверджено Положення про Єдиний електронний всеукраїнський реєстр спортивних споруд.

Наказом Міністерства України у справах сім'ї, молоді та спорту від 22.04.2009 №1319 затверджено Положення про Єдиний електронний всеукраїнський реєстр спортивних споруд. Зі змісту Положення вбачається, що спортивна споруда - спеціально створена та обладнано будівля, фізкультурно-спортивний комплекс, плавальний басейн, інший обєкт, який призначений для фізкультурно-оздоровчої та/або спортивної діяльності.

Метою створення Єдиного електронного всеукраїнського реєстру спортивних споруд є здійснення контролю за ефективним використанням обєктів спортивної інфраструктури; недопущення скорочення мережі закладів фізичної культури і спорту, спортивних споруд, лікувально-фізкультурних закладів.

Згідно п. 7.1 Наказу №1319 від 22.04.2009 органи державної влади, органи місцевого самоврядування, юридичні та фізичні особи можуть одержати інформацію з Реєстру шляхом звернення до Мінсім'ямолодьспорту або безпосереднього санкціонованого доступу до Реєстру.

Із витягу з електронного реєстру спортивних споруд України встановлено, що Льодовий палац спорту м. Сєвєродонецька включено до відповідного реєстру за категорією спортивних споруд - споруди зі штучним льодом. Відповідно до реєстру Льодовим палацом спорту м. Сєвєродонецька надаються наступні фізкультурно-спортивні послуги: організація та проведення спортивних занять серед професіоналів та любителів спорту. Види спорту, що культивуються у Льодовому палаці спорту м. Сєвєродонецька: волейбол, зимові види спорту.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про фізичну культуру і спорт» (діючої на момент виникнення спірних правовідносин), фінансування державної програми розвитку фізичної культури і спорту здійснюється за рахунок державного бюджету, бюджетів місцевого самоврядування і передбачається в них окремою статтею.

Зі складеної відділом молоді та спорту Сєвєродонецької міської ради довідки щодо утримання Льодового палацу спорту за рахунок бюджетних коштів у період 2005-2017 років вбачається, що упродовж 2005-2017 років з бюджету виділялись кошти для забезпечення функціонування вказаної спортивної споруди, а саме: у 2005 році - 1 005 574 грн., у 2006 році - 504 900 грн., у 2007 році - 474 189 грн., у 2008 році - 653 100 грн., у 2009 році - 1 052 127 грн., у 2010 році - 917 129 грн., у 2011 році - 1 097 448 грн., у 2012 році - 1 464 568 грн., у 2013 році - 1 220 326 грн., у 2014 році - 1 292 291 грн., у 2015 році - 2 263 741 грн., у 2016 році - 2 665 955 грн., у 2017 році - 7 321 613 грн.

Таким чином, Льодовий палац спорту м. Сєвєродонецька станом на момент виникнення спірних правовідносин та на даний час у відповідності до ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» та ст. 14 Закону України «Про іпотеку» належить до обєктів, що мають загальнодержавне значення та фінансуються з бюджету, та як наслідок, не підлягає приватизації та передачі в іпотеку.

Пунктом 7 частини 1 ст. 92 Конституції України визначено, що правовий режим власності визначається виключно законами України.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Захист права власності поширено і через концепцію «позитивних зобовязань» держави стосовно захисту права власності, яка передбачає обовязок держави забезпечувати належний захист власності та майнових прав осіб, а також вживати активних дій на забезпечення захисту цього права. Тобто прийняття цього положення всіма державами, які підписали та ратифікували Конвенцію.

Відповідно до ч. 7 ст. 576 Цивільного кодексу України застава окремих видів майна може бути заборонена або обмежена законом.

При цьому, у відповідності до ст.1 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), наведено визначено поняття «іпотека» - вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки може бути нерухоме майно, що є обєктом права державної чи комунальної власності і закріплене за відповідним державним чи комунальним підприємством, установою, організацією на праві господарського відання. Передача в іпотеку цього майна здійснюється після отримання у встановленому законом порядку згоди органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, до сфери господарського віддання якого належить відповідне державне чи комунальне підприємство, установа або організація.

Статтею 14 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що забороняється передача в іпотеку обєктів права державної власності, що не підлягають приватизації.

Рішенням Конституційного суду України від 01.07.1998 №9-рп щодо Закону України «Про приватизацію державного майна» визнано правомірним поширення дії положень Закону України «Про приватизацію державного майна» на відносини з приводу приватизації обєктів комунальної власності. Зокрема, Конституційний суд України вказав, що за умови відсутності окремого законодавчого акта про приватизацію обєктів комунальної власності включення цих питань до закону, що регулює приватизацію державного майна, не є підставою для прийняття для прийняття його окремих положень неконституційними.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного майна» відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями наведеного закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування.

Статтею 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» в редакції від 28.07.2005 визначено, що приватизації не підлягають обєкти, що мають загальнодержавне значення. Законом такими, що мають загальнодержавне значення визначені: майно органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування; обєкти, діяльність яких забезпечує соціальний розвиток, збереження та підвищення культурного, наукового потенціалу, духовних цінностей, зокрема: обєкти освіти, фізичної культури, спорту і науки, що фінансуються з державного бюджету.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження обєктами права комунальної власності. Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з обєктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови наданню послуг населенню.

Статтею 172 ЦК України передбачено, що територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обовязки через органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції, встановленої законом.

Таким чином, воля територіальної громади як власника може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади.

Дана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України у справі № 306гс16 від 05.10.2016 та у справі №3-1058гс16 від 23.11.2016.

З урахуванням викладено, прокурор підтримує позовні вимоги.

Заперечення заступника керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області на відзив відповідача суд розглянув, прийняв до уваги та долучив до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд вважає за можливе закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 120, 182, 185, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Закрити підготовче провадження у справі №913/632/17 та призначити справу до судового розгляду по суті на 02.07.2018 о 10 год. 50 хв.

Судове засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Луганської області за адресою: м. Харків, проспект Науки, буд. 5, зал судових засідань №205.

2. При направленні у судове засідання уповноважених представників сторін, останнім мати при собі відповідно до ст. 60 Господарського процесуального кодексу України документи, що підтверджують повноваження представників.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: (https://court.gov.ua/FAIR).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Є.А. Лісовицький