ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

14.06.2018 м.Дніпро Справа № 9/48-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі головуючого судді:

ОСОБА_1 (доповідач)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2018 (суддя Загинайко Т.В.) про визнання судового наказу у справі №9/48-08 таким, що не підлягає виконанню

за позовом Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області, м.Дніпро

до Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, м.Дніпро

про стягнення 19827,09грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2008 у справі №9/48-08 позов задоволено, стягнуто з Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради на користь Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області суми збитків в розмірі 19827,09 грн.

На виконання вказаного рішення 28.03.2008 виданий наказ.

Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради 02.05.2018 звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про визнання наказу у справі № 9/48-08 від 28.03.2008 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.05.2018 задоволено заяву Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Наказ Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 9/48-08 від 28.03.2008 про стягнення з Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради на користь Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області 19827,09грн. збитків визнано таким, що не підлягає виконанню.

Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області звернулась до Дніпропетровського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2018 у справі №9/48-08 та ухвалити постанову про відмову в задоволенні заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Розглянувши апеляційну скаргу та подані до неї документи, апеляційний господарський суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Частиною другою статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із пунктом 2-9 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду передбачено сплату судового збору в сумі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на перше січня 2018 року складає 1762грн.

Таким чином, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду становить 1762грн.

До апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Скаржник зазначає що на його рахунках відсутні кошти, тому просить звільнити його від сплати судового збору.

Апеляційний господарський суд відхиляє клопотання скаржника про звільнення його від сплати судового збору з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 8 Закону України Про судовий збір передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, частиною 1 статті 8 Закону України Про судовий збір передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Апеляційний господарський суд зазначає, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також те, що вона підпадає під умови, визначені частиною першою статті вищезазначеного Закону.

Скаржник не довів його приналежність до кола субєктів, на яких розповсюджується дія статті 8 Закону України «Про судовий збір» щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Крім того, скаржник не надав суду доказів свого скрутного матеріального становища.

Також до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі (пункт 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 259 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Таким чином, належними доказами надсилання копії скарги іншім сторонам у справі є направлення з описом вкладення.

Між тим, до апеляційної скарги надані лише копія фіскального чеку з оголошеною вартістю 00,00 грн. і список згрупованих поштових відправлень, тобто не додано належних доказів надсилання копії апеляційної скарги іншому учаснику у справі, а саме з описом вкладення, як передбачено статтею 259 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Апеляційним господарським судом встановлено недотримання скаржником положень пунктів 2, 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

Скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2018 у справі №9/48-08. Поважність причин пропуску строку звернення із апеляційною скаргою скаржник обґрунтовує тим, що ухвалу у даній справі прийнято без його участі, а отримав він її 29.05.2018 засобом поштового звязку, тому ним був пропущений цей строк.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При розгляді питання про відновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2018 у справі №9/48-08, суд приходить до висновку про наявність в спірному випадку підстав для відновлення строку апеляційного оскарження, оскільки наведені скаржником причини його пропуску визнаються поважними.

Враховуючи вищенаведене, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов до висновку про залишення без руху апеляційної скарги Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2018 у справі №9/48-08 з підстав визначених в статті 260 Господарського процесуального кодексу України, із наданням строку для усунення вищезазначених недоліків.

Якщо скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги у строк встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із нею.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Поновити Державній екологічній інспекції у Дніпропетровській області строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2018 у справі №9/48-08.

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2018 у справі №9/48-08 залишити без руху.

Державній екологічній інспекції у Дніпропетровській області усунути недоліки апеляційної скарги і надати до Дніпропетровського апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у сумі 1762грн. та докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі, протягом 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту ї підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко