КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2018 р. Справа№ 910/20662/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

при секретарі Вінницькій Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Стовбан Н.І. довіреність № 102/48-9 від 04.01.18

від відповідача: Калюжний С.С. довіреність № 19/3-02/25 від 15.02.18

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2018 (повне рішення складено 14.03.2018)

у справі №910/20662/17 (головуючий суддя Спичак О.М.)

за позовом Комунального підприємства "Ватутінськінвестбуд"

до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

про стягнення 137 071,79 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Ватутінськінвестбуд" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (далі - відповідач) про стягнення 121 727,46 грн. заборгованості з донарахованих орендних платежів, починаючи з 30.09.2015 по квітень 2017 року, пені у розмірі 13 703,54 грн. та 3 % річних у розмірі 1 640,82 грн., у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору №880-1507 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 30.03.2017.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.03.2018 у справі №910/20662/17 позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на користь комунального підприємства "Ватутінськінвестбуд" - 121 727,46 грн. боргу, 13 703,51 грн. пені, 1 640,82 грн. 3% річних та 2 056,08 грн. судового збору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Публічне акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" 02.04.2018 (згідно відбитку календарного штемпеля на описі вкладення у лист) подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Також просить стягнути на його судові витрати за подання апеляційної скарги.

Скарга мотивована тим, що судом невірно застосовано норми матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки у період з вересня 2015 року по квітень 2017 року відповідач користувався приміщеннями на підставі договору №204-1507 від 28.09.2012, орендні платежі сплачувались у повному обсязі, а донарахування орендної плати за вказаний період на підставі договору №880-1507 від 30.03.2017 є неправомірним.

12.04.2018 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою, надійшли до Київського апеляційного господарського суду та згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Зеленіна В.О., суддів Мартюк А.І., Ткаченка Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.04.2018 відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, призначено розгляд справи на 15.05.2018.

02.05.2018 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що умови договору №880-1507 від 30.03.2017 поширюються на правовідносини сторін, що виникли між сторонами до укладення цього договору, а тому донарахування орендної плати за спірний період є правомірним.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 15.05.2018 до 05.06.2018.

У зв'язку із перебуванням судді Ткаченка Б.О., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, на лікарняному, розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2018 призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/20662/17.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2018 р., у зв'язку із перебуванням судді Ткаченка Б.О. на лікарняному, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі №910/20662/17 колегію суддів у складі головуючого судді: Зеленіна В.О., суддів: Зубець Л.П., Мартюк А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2018 колегією суддів у зазначеному складі прийнято справу до провадження.

Представник відповідача (апелянта) у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляцій скарзі, просив її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та відмовити у позові.

Представник позивача у судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просила залишити оскаржуване рішення без змін.

Статтями 269, 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду встановила наступне.

28.09.2012 між Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією, як орендодавцем, позивачем - комунальним підприємством "Ватутінськінвестбуд", як балансоутримувачем, та відповідачем - Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", як орендарем, був укладений договір оренди № 204-1507 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (далі - договір №204-1507 від 28.09.2012) (том 1 а.с.20-24), відповідно до п.1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва; далі - об'єкт оренди, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Закревського Миколи, 75/2 для розміщення відділення ПАТ "Державний ощадний банк України".

Відповідно до п. 2.1 договору №204-1507 від 28.09.2012, об'єктом оренди є нежиле приміщення, загальною площею 149,50 кв. м, згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід'ємну частину цього договору.

Згідно з п. 2.4 договору №204-1507 від 28.09.2012, об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі комунального підприємства "Ватутінськінвестбуд".

Пунктом 3.1 договору №204-1507 від 28.09.2012, встановлено, що за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі п. 21 Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 22.09.2011 №34/6250, та визначеної в додатку №1 до договору на дату його підписання, за перший місяць оренди становить без ПДВ: 36 грн 60 коп. за 1 кв. м орендованої площі, що в цілому складає 5 471 грн 70 коп.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці (п. 3.2 договору №204-1507 від 28.09.2012).

Відповідно до п. 3.3 договору №204-1507 від 28.09.2012, розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики розрахунку та порядку використання орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, відповідних цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавством України.

Пунктом 3.4. договору №204-1507 від 28.09.2012, визначено, що додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

Згідно з п. 3.5 договору №204-1507 від 28.09.2012, орендна плата сплачується орендарем на рахунок балансоутримувача, за яким закріплене майно на праві господарського відання чи оперативного управління КП "Ватутівськінвестбуд", починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі про повернення об'єкта оренди.

У п. 9.1 договору №204-1507 від 28.09.2012, зазначено, що він є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 01 квітня 2012 року до 30 вересня 2012 року.

Відповідно до п. 9.2 договору №204-1507 від 28.09.2012, усі зміни та доповнення до нього оформляються в письмовій формі і вступають в силу з моменту підписання їх сторонами.

Згідно з п. 9.7 договору №204-1507 від 28.09.2012, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього договору.

У додатку №1 до договору №204-1507 від 28.09.2012 (том 1 а.с.25) сторони визначили Розрахунок стартової орендної плати по нежитловому приміщенню (споруди), згідно якого розмір місячної орендної плати становить 5445 грн. (без ПДВ).

Відповідно до акту прийому-передачі нерухомого майна від 28.09.2012, (том 1 а.с.25 зворот) орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду нежитлове приміщення за договором № 204-1507 від 28.09.2012.

Додатковою угодою № 1 від 17.05.2013 строк дії договору № 204-1507 від 28.09.2012 сторони продовжили до 29.09.2015 (том 1 а.с.26).

17.08.2015 позивач направив на адресу відповідача лист №102/46-868 про необхідність проведення незалежної оцінки майна та надання заяви до орендодавця щодо свого волевиявлення стосовно подальшого продовження договірних відносин (том 1 а.с. 147).

Відповідач провів незалежну оцінку майна, отримав висновок про вартість майна та подав до орендодавця - Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації 24.11.2015 заяву про продовження договору оренди нежитлового приміщення комунальної власності територіальної громади міста Києва №204-1507 від 28.09.2012, термін дії якого закінчився, як зазначено у заяві, 28.09.2015 (том 1 а.с. 148).

На підставі вищевказаних документів, КП "Ватутінськінвестбуд" був зроблений розрахунок орендної плати відповідно до Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 №415/1280, який з супровідним листом №102/46-1369 від 07 грудня 2015 року був направлений відповідачу (том 1 а.с.149).

Вказаний розрахунок відповідач залишив без розгляду, у зв'язку з чим позивач 01.02.2016 листом за вих. №102/46-99 повідомив відповідача про необхідність з лютого 2016 року сплачувати неустойку в подвійному розмірі орендної плати, що є правовим наслідком неповернення майна у зв'язку з припиненням договору № 204-1507 від 28.09.2012 (том 1 а.с.150).

12.02.2016 сторонами було складено Акт про фактичне використання частини нежитлового приміщення (том 1 а.с.154).

28.04.2016 Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація прийняла розпорядження №252 "Про продовження строку дії договорів оренди нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва, що передані до сфери управління Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації", яким затвердила перелік приміщень, договори оренди яких продовжено на новий термін, у тому числі приміщення за адресою: м. Київ, вул. Закревського Миколи, 75/2 для розміщення відділення ПАТ "Державний ощадний банк України" (том 1 а.с.152).

Листом від 07.06.2016 за вих. №102/46-602 позивач направив відповідачу для розгляду та підписання договори про передачу майна територіальної громади міста Києва, у тому числі Додаткову угоду №4 до договору № 204-1507 від 28.09.2012 (том 1 а.с.151).

Листом від 14.09.2016 за вих. №102/46-876 позивач повідомив заступнику голови Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації та відповідачу про те, що станом на вересень 2016 року відповідач не підписав та не повернув договори оренди (том 1 а.с.153).

23.02.2017 Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація прийняла розпорядження №88 "Про продовження строку дії договорів оренди нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва, що передані до сфери управління Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації", яким затвердила перелік приміщень, договори оренди яких продовжено на новий термін, у тому числі приміщення за адресою: м. Київ, вул. Закревського Миколи, 75/2 для розміщення відділення ПАТ "Державний ощадний банк України". (том 1 а.с.27).

Зазначені розпорядження від 28.04.2016 № 252 та 23.02.2017 № 88 приймались на підставі рішень постійної комісії Київської міської ради з питань власності щодо продовження договірних відносин стосовно орендованого відповідачем майна - від 22.03.2016 та від 24.01.2017.

30.03.2017, на підставі розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації № 88 від 23.02.2017, Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", як орендар, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, як орендодавець, та КП "Ватутінськінвестбуд", як балансоутримувач, підписали додаткову угоду №4 від 30.03.2017 до договору оренди № 204-1507 від 28.09.2012, якою сторони домовились внести зміни до договору № 204-1507 від 28.09.2012, виклавши його в новій редакції та присвоїти новий номер 880 (том 1 а.с. 10).

Також, 30.03.2017 Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", як орендар, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, як орендодавець, та КП "Ватутінськінвестбуд", як балансоутримувач, уклали договір № 880-1507 про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду (далі - договір №880-1507 від 30.03.2017) (том 1 а.с.11-16), згідно з яким орендар отримав в орендне користування нежитлове приміщення загальною площею 149,50 кв. м. за адресою: вул. Закревського Миколи, 75/2, з терміном дії до 28.09.2018 (пункт 9.1 договору № 880-1507).

Згідно з пунктом 3.1 договору №880-1507 від 30.03.2017 орендна плата становить за базовий місяць 14 646,00 грн. без ПДВ.

Пунктом 3.2 договору №880-1507 від 30.03.2017 передбачено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Відповідно до п. 3.5 договору №880-1507 від 30.03.2017, додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

Умовами п. 3.6 договору №880-1507 від 30.03.2017 визначено, що орендна плата сплачується орендарем на рахунок підприємства-балансоутримувача, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі.

Відповідно до пунктів 3.7 та 4.2.3 договору №880-1507 від 30.03.2017, орендар зобов'язаний своєчасно - щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця, сплачувати орендну плату.

Згідно з пунктом 9.1 договору №880-1507 від 30.03.2017, він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 28 вересня 2018 року. Термін дії договору подовжується до повного виконання сторонами своїх зобов'язань шляхом укладання додаткових угод. Відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України Цивільного кодексу України, умови цього договору застосовуються до відносин, що виникли між сторонами до моменту укладення цього договору, а саме з 30 вересня 2015 року.

За приписами п. 2.4 договору №880-1507 від 30.03.2017, орендар вступає у строкове платне користування об'єктом оренди у термін, указаний у цьому договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі об'єкта.

Відповідний акт усіма сторонами договору № 880-1507 підписано 30.03.2017, у якому зазначено про передачу орендодавцем (Деснянською районною в місті Києві державна адміністрацією) відповідачу нежитлового приміщення загальною площею 149,50 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Закревського Миколи, 75/2, а також те, що останній користувався цим приміщенням на умовах цього договору з 30.09.2015 (том 1 а.с.18).

Також з матеріалів справи вбачається, що з вересня 2015 року по квітень 2017 року відповідачем оплата за користування майном здійснювалась шляхом перерахування на рахунок позивача коштів, розмір яких визначався останнім у платіжних вимогах-дорученнях.

Підставою для сплати коштів у вказаних документах сторони зазначали договір № 204-1507 від 28.09.2012. Щомісячні акти прийому-здачі виконаних робіт, які підписані сторонами у вказаний період, також містять посилання на договір № 204-1507 від 28.09.2012. Всього відповідачем за цей період було сплачено 237 311,59 грн. Розмір плати сторони визначали, виходячи з умов договору № 204-1507 від 28.09.2012 (том 1 а.с.44-127).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, обставини щодо оплати за користування спірним майном з вересня 2015 року по квітень 2017 року сторони визнають, тому вказані обставини, в силу ч. 1 ст. 75 ГПК України, не підлягають доказуванню.

Водночас, з огляду на укладення сторонами договору №880-1507, позивач здійснив донарахування орендної плати, починаючи з 30.09.2015 по квітень 2017 року, на суму 121 727,46 грн., в розмірі, передбаченому пунктом 3.1 договору №880-1507, з урахуванням сплачених відповідачем платежів (том 1 а.с.19, 30).

Для отримання вказаних коштів позивач звернувся до відповідача з претензією №102/46-523 від 16.06.2017 (том 1 а.с. 28-30), на яку відповідач відповів повідомленням про розгляд претензії вих. №100.22/1-02-82/1 від 20.07.2017 (том 1 а.с. 31), в якому відмовився від задоволення заявленої позивачем претензії.

З огляду на вказані обставини, позивач звернувся до суду з цим позовом та просив стягнути з відповідача 121 727,46 грн. заборгованості з донарахованих орендних платежів, починаючи з 30.09.2015 по квітень 2017 року, пені у розмірі 13 703,54 грн. та 3 % річних у розмірі 1 640,82 грн.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції дійшов висновку щодо їх доведеності та обґрунтованості, оскільки договір оренди №204-1507 від 28.09.2012 не продовжився автоматично і припинив свою дію 29.09.2015 з огляду на направлення позивачем відповідачу листа №204-1507 від 28.09.2012, який має характер пропозиції продовження договірних орендних відносин на інших умовах, зокрема, щодо ціни оренди, а тому, у розумінні ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вказаний лист є заявою про зміну умов договору №202-1402 від 28.09.2012, і вчинення вказаної дії позивачем свідчить про відсутність правових підстав для застосування до договору № 204-1507 від 28.09.2012 порядку продовження строку договору оренди, передбаченого ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", а тому є правомірним донарахування орендної плати за період з 30.09.2015 по квітень 2017 року на підставі договору №880-1507 від 30.03.2017.

Однак, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частинами 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Права та обов'язки сторін у даній справі виникли на підставі договору оренди № 204-1507 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 28.09.2012 та договору №880-1507 про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду від 30.03.2017.

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди), до яких відносяться вказані договори, наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності, а також майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулює Закон України "Про оренду державного та комунального майна"

Враховуючи, що спірне майно відноситься до комунальної власності, відносини щодо його оренди регулюються, в тому числі, і Законом України "Про оренду державного та комунального майна"

Статтею 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Частина 1 ст. 763 ЦК України встановлює, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено (ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Частина 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлює, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Водночас у п. 9.7 договору № 204-1507 від 28.09.2012 сторони, додатково до умов, за яких договір оренди вважається продовженим, встановлених у ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", визначили, що зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною договору.

Отже, можливість продовження дії договору оренди на той же термін і на тих же умовах законодавець поставив у залежність, зокрема, від відсутності волевиявлення жодної із сторін про припинення цього договору у зв'язку із закінченням терміну його дії, та зазначив про те, що таке волевиявлення має відбуватись у відповідні строки, а сторони умовами договору № 204-1507 від 28.09.2012 які, в силу приписів ст. 629 ЦК України, є обов'язковими для сторін, встановили, що продовження договору має відбуватись шляхом укладення відповідної додаткової угоди.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що договір оренди № 204-1507 від 28.09.2012 не продовжився автоматично і припинив свою дію 29.09.2015 з огляду на направлення позивачем відповідачу листа № 102/46-868 від 17.08.2015, який має характер пропозиції продовження договірних орендних відносин на інших умовах, зокрема, щодо ціни оренди, а тому, у розумінні ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вказаний лист є заявою про зміну умов договору № 204-1507 від 28.09.2012 і вчинення вказаної дії позивачем свідчить про відсутність правових підстав для застосування до договору №204-1507 від 28.09.2012, порядку продовження строку договору оренди, передбаченого ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Про факт непродовження дії договору №204-1507 від 28.09.2012, на думку суду першої інстанції, також свідчить вищезгаданий лист позивача від 01.02.2016 № 102/46-99 про необхідність з лютого 2016 року сплачувати неустойку в подвійному розмірі орендної плати, що є правовим наслідком неповернення майна у зв'язку з припиненням договору №204-1507 від 28.09.2012

Однак, колегія суддів вважає таку позицію суду першої інстанції помилковою, оскільки як у Законі України "Про оренду державного та комунального майна", так і у договорі №204-1507 від 28.09.2012 (п. 9.7) вказано, що про відсутність наміру продовжити договір оренди має бути заявлено протягом місяця після закінчення строку договору оренди, тобто у спірному випадку в період з 30.09.2015 до 29.10.2015 включно, а відтак, як лист позивача № 102/46-868 від 17.08.2015, так і лист № 102/46-99 від 01.02.2016, з огляду на дати їх виготовлення, не можуть вважатись заявою про припинення або зміну умов договору оренди, яка б свідчила про припинення договору №204-1507 від 28.09.2012.

При цьому, про факт саме продовження дії Договору №204-1507 від 28.09.2012 свідчить як те, що Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, приймаючи розпорядження № 252 від 28.04.2016 та № 88 від 23.02.2017 "Про продовження строку дії договорів оренди нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва, що передані до сфери управління Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації", фактично вирішувала питання щодо продовження дії діючих договорів, у тому числі спірного, а не укладення нових, так і те, що укладення договору №880-1507 відбулось підписанням додаткової угоди №4 саме до договору №204-1507 від 28.09.2012, в той час за приписами чинного законодавства припинення дії договору виключає можливість внесення до нього змін.

Отже, наявними в матеріалах справи документальними доказами в їх сукупності підтверджується факт дії договору №204-1507 від 28.09.2012 з дати його укладення та протягом всього періоду, заборгованість з орендної плати за який заявлена до стягнення.

Крім того, слід зазначити, що у п. 9.1. договору №880-1507 сторони погодили, що його умови застосовуються до відносин, що виникли між сторонами до моменту його укладення, а саме з 30.09.2015.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Проте, виходячи зі змісту вказаної статті, необхідною умовою застосування ч. 3 ст. 631 ЦК України є наявність неврегульованих договором відносин між сторонами, які мали місце до укладання договору, а не під час дії іншого договору або іншої редакції цього ж договору, а тому, вказані приписи не надають право сторонам застосовувати зворотну дію в часі пунктів додаткової угоди або окремого договору, які змінюють вже врегульовані та виконані договірні відносини.

Так, у спірний період з вересня 2015 року по квітень 2017 року правовідносини сторін вже були врегульовані Договором №204-1507 від 28.09.2012.

Слід зазначити і про те, що орендна плата в пункті 3.1 Договору №880-1507 визначена станом на 30.09.2016, і такий розмір не міг існувати станом на 30.09.2015 (дата, з якої позивачем здійснено розрахунок заборгованості).

Також колегія суддів вказує на те, що за умовами п. 3.6 Договору №880-1507 орендна плата сплачується відповідачем на рахунок позивача починаючи з дати підписання акта приймання-передачі, який був підписаний 30.03.2017.

При цьому, той факт, що у вказаному акті зазначено, що фактичне використання приміщення відбувається з 30.09.2015, не спростовує той факт, що вказаний акт сторонами було підписано саме 30.03.2017

За таких обставин, правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати в сумі 121727,46 грн. відсутні. Рішення суду першої інстанції в частині задоволення вказаних вимог підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні вимог в цій частині.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 13 703,54 грн. та 3 % річних у розмірі 1 640,82 грн. також не підлягають задоволенню, оскільки вони є похідними від вимог від стягнення суми основного боргу, а тому рішення суду першої інстанції, яким вказані позовні вимоги задоволені, також підлягає скасуванню.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Бруманеску проти Румунії" дійшов висновку про те, що принцип правової визначеності є одним із фундаментальних аспектів верховенства права, і для того, щоб судове рішення відповідало вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно, щоб воно було розумно передбачуваним. Отже, забезпечення єдності судової практики є нічим іншим, як реалізацією принципу правової визначеності.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Редакція газети "Правоє дело" та Штекель проти України" зазначено, що в рішенні національного суду є можливим посилання на рішення українських судів, у яких останні схильні до відповідного тлумачення законодавчих положень, котрими врегульовані подібні відносини, або в яких був загальний підхід у таких справах (п.56), та, що відповідне тлумачення або загальних підхід національних судів у таких справах має впливати на прийняття рішення в подібних відносинах.

Колегією суддів, з огляду на зазначену практику Європейського суду з прав людини, при розгляді даної справи врахований загальних підхід щодо розгляду аналогічних спорів про стягнення донарахованої орендної плати, який викладений, зокрема, у постановах Київського апеляційного господарського суду у справах №№910/21671/17, 910/23303/17, 910/21169/17, 910/20664/17, 910/14082/17, у яких суди дійшли висновку про відсутність правових підстав для стягнення донарахованої орендної плати за спірний період по іншим договорам оренди між цими ж сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2018 у справі №910/20662/17 прийняте із невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому відповідно до положень п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову, а апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2018 у справі №910/20662/17 - скасувати та прийняти нове рішення.

3. У позові відмовити повністю.

4. Стягнути з Комунального підприємства "Ватутінськінвестбуд" (02217, м. Київ, вул. Електротехнічна, 11, ідентифікаційний код 30977943) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, ідентифікаційний код 00032129) витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 3084 (три тисячі вісімдесят чотири) грн. 12 коп.

5. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

6. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/23027/17.

7. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

8. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06.06.2018.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець