ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2018 Справа № 917/491/18

м. Полтава

за позовною заявою Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, вул. Центральна, 37, с. Долинське, Запорізький район, Запорізька область, 70420

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Комунальна техніка”, проспект Свободи, 78А, м. Кременчук, Полтавська область, 39602

про стягнення 32 976,00 грн.

Суддя Пушко І.І.

Секретар судового засідання Квіта О.Т.

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 247 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, в судовому засіданні суд прийняв вступну та резолютивну частину рішення.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 32 976,00 грн. пені, передбаченої п. 6.4 Договору про закупівлю № 62/17 від 07.09.2017 року.

За ухвалою від 03.05.2018 року в цій справі відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив строки постачання товару, передбачені умовами Договору про закупівлю № 62/17 від 07.09.2017 року, укладеного між сторонами.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог статті 120 ГПК України.

Ухвала суду про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справи направлялась сторонам за адресами, зазначеними в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, підтвердженням чого є поштові повідомлення про вручення представникам сторін ухвали від 03.05.2018 року (а.с. 36-37)

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З огляду на неявку відповідача та не подання ним відзиву на позов у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті, тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України.

Оскільки представники сторін в судове засідання 31.05.2018 року не з'явились, відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного тексту рішення - 04.06.2018 року.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

07.09.2017 між Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області, як Замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Комунальна техніка», як Постачальником, укладено Договір про закупівлю №62/17 від 07 вересня 2017 року (далі - Договір, а.с. 9-12), за умовами якого Постачальник зобов’язався поставити предмет закупівлі згідно з ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» 34140000-0 Великовантажні мототранспортні засоби (Сміттєвоз з заднім навантаженням) (далі – Товар), марка, тип, конструкція, кількість і ціна якого зазначені у Специфікації (Додаток № 1, а.с. 16), що додається до Договору і є його невід’ємною частиною, а Замовник – прийняти і оплатити Товар (п. 1.1 Договору).

За п. 4.1 Договору та Додатку № 1 до нього (Специфікація), ціна Договору становить 2 198 400,00 грн.

До укладеного Договору сторони підписали додаткові угоди до нього: №1 від 12.09.2017 року (а.с. 14) та № 2 від 13.10.2018 року (а.с. 15), в яких погодили внести зміни в п. 3.1 Договору, визначивши строк поставки Товару - до 15.11.2017 року.

Відповідно до п. 4.5 Договору, розрахунки за поставлений Товар здійснюються Замовником шляхом безготівкової сплати на підставі акту приймання-передачі Товару та видаткової накладної, відстрочка платежу за Товар становить 10 днів з моменту передачі Товару Замовнику.

01 грудня 2017 року Постачальник здійснив поставку Товару Замовнику відповідно до видаткової накладної № 71 від 01.12.2017 року (а.с. 17) та акту приймання-передачі від 01.12.2017 року (а.с. 13).

Оплату за отриманий Товар позивач провів в повному обсязі 05.12.2017 року (копія платіжного доручення № 3 від 05.12.2017 року, а.с. 18).

Пунктом 6.4 Договору передбачено, що за порушення строків постачання Товару Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості Товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів з Постачальника додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Із посиланням на п. 6.4 Договору позивач нарахував до стягнення з відповідача пені за 15 днів прострочення виконання зобов’язання з поставки Товару (з 15.11.2017 року по 30.11.2017 року) в сумі 32 976,00 грн.

12.12.2017 року Замовник звернувся до Постачальника із претензією (а.с. 20-22) виконати свої зобов'язання за Договором про закупівлю №62/17 від 07 вересня 2017 року в частині сплати пені в розмірі 32 976,00 грн.

У відповіді на претензію від 11.01.2018 (а.с. 24), Постачальник визнав наявність заборгованості перед Замовником в сумі 32 976,00 грн. та просив погодити графік сплати заборгованості рівними частинами.

За твердженнями позивача, на момент його звернення до суду із цим позовом, відповідач пеню в розмірі 32 976,00 грн. не сплатив.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов’язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем договірних зобов’язань з оплати отриманого товару.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК) України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК, ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2. ст. 712 ЦК).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 664 ЦК обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Частиною першою статті 692 ЦК України визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов’язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Умовами п. 3.1 Договору в редакції Додаткової угоди № 2 від 13.10.2017 року, строк поставки товару погоджений сторонами до 15.11.2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується сторонами, відповідач передав Товар 01.12.2017 року, тому з 15.11.2017 року по 30.11.2017 року має місце прострочення виконання зобов’язання з його поставки.

Умовами Договору (п. 6.4) передбачено, що за порушення строків постачання Товару Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості Товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів з Постачальника додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення 32 976,00 грн. пені за 15 днів прострочення виконання зобов’язання з поставки Товару за період з 15.11.2017 року по 30.11.2017 року, які підлягають задоволенню повністю, оскільки її розмір та період нарахування є обґрунтованим та таким, що відповідає умовам Договору.

Витрати по оплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129 (ч. 1), 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Комунальна техніка» (проспект Свободи, 78-а, м. Кременчук, 39602, ) на користь Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (вул. Центральна, 37, с. Долинське, Запорізький район, Запорізька область, ) – 32 976,00 грн. пені; 1762,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

4. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Пушко І.І.