КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2018 р. Справа№ 910/16174/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Тищенко А.І.

Пантелієнка В.О.

За участю секретаря судового засідання Берегової Н.М.

та представників сторін:

від ДП "Наш дім": Дьоміна С.С. - довіреність № б/н від 06.02.2018;

від ОСББ "Лобановського 130": Гнатуш Н.В. - довіреність № б/н від 12.07.2017.

розглянувши матеріали апеляційної скарги керуючого санацією Державного підприємства "Наш дім" Козловської Д.В. на рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2018 (повний текст складено 22.03.2018)

у справі №910/16174/17 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Державного підприємства "Наш дім"

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лобановського 130"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство "Київенерго"

про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Наш дім" (далі - позивач) звернулось з позовом до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лобановського 130" (далі - відповідач) про витребування від відповідача на користь позивача:

- теплолічильник СВТУ-11Т № 2130 в комплекті (варіант виконання:2. Витратомірна ділянка РУ1:РУ-32, з прямими ділянками, кабель 5м Т1:ТСП-С-4, кабель 5м, втулка 45°, гільза. Кабель RS232 2.2м),

- теплолічильник СВТУ-11Т № 2355 в комплекті (варіант виконання:2. Витратомірна ділянка РУ1:РУ-40, з прямими ділянками, кабель 5м Т1:ТСП-С-4, кабель 5м, втулка 60°, гільза Т2: ТСП-С-4 кабель 5м, втулка 60°, гільза. Кабель RS232 2.0м),

- теплолічильник СВТУ-11Т № 2334 в комплекті (варіант виконання:2. Витратомірна ділянка РУ1:РУ-40, з прямими ділянками, кабель 5м Т1:ТСП-С-4, кабель 5м, втулка 60°, гільза Т2: ТСП-С-4 кабель 5м, втулка 60°, гільза. Кабель RS232 2.0м), які знаходяться за адресою: м. Київ, проспект Лобановського, 130 та передати їх позивачу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником означених теплолічильників в комплекті, однак відповідачем здійснюються перешкоди в доступі представників позивача до означених теплолічильників, чим порушуються права позивача як власника вказаного майна.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.03.2018 у справі № 910/16174/17 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, керуючий санацією Державного підприємства "Наш дім" Козловська Д.В. 11.04.2018 (згідно поштового штемпелю на конверті) звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № 129 від 10.04.2018, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржуване рішення прийняте без повного дослідження обставин справи та з порушенням норм матеріального, та процесуального права.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що є власником спірного майна, оскільки позивач придбав та оплатив теплолічильники СВТУ-11Т № 2130, № 2355, № 2334, а також оплатив послуги з встановлення, тоді як відповідач є недобросовісним набувачем, оскільки не прийняв житловий комплекс на баланс об'єднання.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2018 апеляційну скаргу позивача передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2018 задоволено заяву суддів Скрипки І.М., Гончарова С.А., Михальської Ю.Б. про самовідвід у справі № 910/16174/17 (у зв'язку з тим, що заявлений у справі спір пов'язаний з процедурою банкрутства Державного підприємства "Наш дім" і не є спеціалізацією суддів Скрипки І.М., Михальської Ю.Б., Гончарова С.А., визначених автоматизованою системою документообігу суду для розгляду даної справи); матеріали справи № 910/16174/17 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2018 апеляційну скаргу керуючого санацією Державного підприємства "Наш дім" Козловської Д.В. у справі № 910/16174/17 передано на розгляд головуючого судді Верховця А.А., сформовано колегію суддів у складі: Верховець А.А. - головуючий суддя, судді: Тищенко О.В., Агрикова О.В.

У зв'язку із перебуванням судді Тищенко О.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, та судді Агрикової О.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, на навчанні, 02.05.2018 було сформовано протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідно до якого апеляційну скаргу керуючого санацією Державного підприємства "Наш дім" Козловської Д.В. у справі № 910/16174/17 передано на розгляд головуючого судді Верховця А.А., суддів: Тищенко А.І., Пантелієнка В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.05.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою керуючого санацією Державного підприємства "Наш дім" Козловської Д.В. на рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2018 у справі № 910/16174/17; розгляд апеляційної скарги керуючого санацією Державного підприємства "Наш дім" Козловської Д.В. призначено на 29.05.2018.

23.05.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) від ОСББ "Лобановського 130" надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого останнє просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги Державного підприємства "Наш дім", рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2018 залишити без змін.

В судовому засіданні 29.05.2018 представник скаржника вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти вимог апеляційної скарги, зазначивши, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийнято при повному дослідженні всіх обставин справи та у відповідності до норм законодавства.

В судовому засіданні 29.05.2018, згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги керуючого санацією Державного підприємства "Наш дім" Козловської Д.В. не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до наказу Міністерства промислової політики України № 443 від 28.12.1999 "Про створення державного підприємства "Наш Дім" на базі рухомого та нерухомого майна відокремленого підрозділу Київського заводу "Радар" було створено Державне підприємство "Наш Дім".

Згідно наявного в матеріалах справи Акта приймання-передачі житлового будинку № 130 по Червонозоряному проспекту від 12.04.2000 з балансу заводу "Радар" на баланс ДП "Наш Дім" передано житловий будинок № 130 по Червонозоряному проспекту (згідно рішення Київської міської ради № 30/30 від 17.12.2015 перейменовано на проспект Валерія Лобановського) в місті Києві.

01.11.2001 між ДП "Наш дім" та ПАТ "Київенерго" було укладено договір № 530023 на постачання теплової енергії у гарячій воді предметом якого вказано постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах, передбачених договором.

09.10.2013 між позивачем та ТОВ фірма "Семпал Ко ЛТД" (постачальник) було укладено Договір № 42 поставки основного обладнання (теплові лічильники), відповідно до якого постачальник на умовах договору зобов'язувався передати у власність позивача теплові лічильники в комплекті, у кількості, за ціною та з технічними характеристиками, узгодженими сторонами відповідно до Специфікації № 1 і рахунків-фактури, а позивач зобов'язувався прийняти зазначений товар та сплатити його вартість відповідно до умов договору.

З наданої позивачем до матеріалів справи Специфікації № 1 до договору № 42 поставки основного обладнання (теплові лічильники) від 09.10.2013 вбачається, що постачальник мав поставити позивачеві на адресу проспект Червонозоряний, 130:

теплолічильник СВТУ-11Т (М2) РУ-32, варіант виконання: 2 в комплекті з прямими ділянками,

теплолічильник СВТУ-11Т (М2) РУ-40, варіант виконання: 2 в комплекті з прямими ділянками,

теплолічильник СВТУ-11Т (М2) РУ-40, варіант виконання: 2 в комплекті з прямими ділянками.

Загальна сума договору, за умовами п. 3.2. договору та Специфікації № 1 до договору становить 97 760,00 грн.

З видаткової накладної № 1418 від 05.12.13 слідує, що ТОВ фірма "Семпак Ко ЛТД" здійснено поставку, а позивачем прийнято теплові лічильники за вказаним договором.

З метою встановлення даних приладів комерційного обліку теплової енергії на замовлення Позивача, ТОВ фірма "Семпак Ко ЛТД" було підготовлено робочі проекти № СЛ.2013.08.1 - АТП, № СЛ.2013.08.2 - АТП, № СЛ.2013.08.3 - АТП.

Вказані проекти були прийняті Структурним відокремленим підрозділом "Київські теплові мережі" ПАТ "Київенерго" про що свідчать технічні рішення № 43/9/2884, № 43/9/2882, № 43/9/2883 від 15.08.2013.

Таким чином, позивач стверджує, що вказані теплолічильники є приватною власністю останнього.

19.05.2016 зборами співвласників багатоквартирного будинку по проспекту В. Лобановського, 130 в Голосіївському районі м. Києва було прийнято рішення, оформлене протоколом, про створення Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку та затвердження його назви - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лобановського 130" (далі - ОСББ, Об'єднання), затвердження статуту ОСББ та кошторису на 2016 рік, обрання органів управління ОСББ, інше.

22.06.2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис про створення Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лобановського 130".

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об'єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння

використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно ст. 4 даного Закону об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Позивач стверджує, що ОСББ чинить перешкоди у доступі до теплолічильників, що на думку останнього є його власністю, чим порушує права позивача, як власника майна, а тому просить суд витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи встановила, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності виникає в порядку, визначеному Законом.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлено, що приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до частини 2 ст. 10 цього Закону власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і та ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Конституційний Суд України двічі (у 2004 р. та 2011 р.) давав офіційні тлумачення цієї статті, суть яких зводиться до того, що право власності на допоміжні приміщення, технічне обладнання, елементи зовнішнього благоустрою житлового будинку виникає одночасно з правом власності на квартиру, незалежно від підстав його набуття, та не потребує будь-яких дійдля його підтвердження (наприклад створення об'єднання співвласників, вступу до нього).

Водночас слід зазначити, що відповідно до ст. 382 ЦК України власникам квартири у багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Зважаючи на вищевикладене, багатоповерховий будинок, в тому числі технічне обладнання будинку, як от теплолічильники, по проспекту Лобановського 130 - є спільною власністю всіх власників квартир. А тому, твердження позивача про те, що спірні теплолічильники є власністю останнього є безпідставними, що підтверджується також наступним.

З наявного в матеріалах справи Статуту ДП "Наш Дім", а саме п. 4 слідує, що будинок по просп. Лобановського 130 закріплений за ним на праві повного господарського відання.

Згідно з ч.1 ст. 133 ГК України основу правового режиму майна суб'єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління. Господарська діяльність може здійснюватися також на основі інших речових прав (права володіння, права користування тощо), передбачених Цивільним кодексом України.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 136 ГК України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

Право господарського відання разом із правом оперативного управління за своїм правовим змістом є правовою формою реалізації права державної і комунальної власності спеціально створеними суб'єктами різних організаційно-правових форм, які у встановленому порядку набувають статусу юридичної особи. При цьому власником їх майна залишається держава, або відповідна територіальна громада.

Таким чином, знаходження будинку по просп. Лобановського 130 в період установлення спірних теплолічильників на балансі позивача, не є ознакою його права власності, оскільки право власності на таке майно залишається за державою або відповідною територіальною громадою, в даному випадку за співвласниками будинку.

Окрім того, матеріалами справи підтверджується, що власниками спірних теплолічильників є ОСББ "Лобановського 130", так як у відповідності до ст. 322 ЦК України здійснює його обслуговування про що свідчать, зокрема, акти опломбування, акти готовності до опалювального сезону, акт про готовність вузла комерційного обліку Споживача до роботи, тощо.

За таких обставин, враховуючи, що будинок по просп. Лобановського 130 у період встановлення теплолічильників знаходився у господарському віданні ДП "Наш Дім", а отже у спільній власності мешканців будинку, відсутні підстави стверджувати, що ОСББ "Лобановського 130" незаконно володіє чужим майном.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що відповідно до ч. 1 ст. 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, тобто самостійно визначає яке його право є порушеним та в який спосіб належить здійснити судовий захист порушеного права. При цьому, судам слід з'ясувати наявність порушеного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним у законодавстві.

Згідно ст. 16 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, звертаючись до суду з позовною заявою позивач, керуючись ст. 387 ЦК України, просив суд витребувати майно із чужого незаконного володіння шляхом віндикації.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Суд зауважує, що віндикаційним визнається позов власника, що не володіє, до невласника, що незаконно володіє, про вилучення майна в натурі.

Віндикувати можна лише індивідуально-визначене майно, що випливає із сутності даного позову, спрямованого на повернення власнику саме того самого майна, що вибуло з його володіння. Власник може вимагати повернення свого майна за цим позовом лише в тому випадку, якщо інша особа володіє його майном незаконно. Якщо ж володілець володіє чужим майном на законних підставах, то власник не може витребувати свою річ з такого володіння шляхом предґявлення віндикаційного позову.

Отже, виходячи із способу захисту порушеного права, який був обраний позивачим та враховуючи, що - по-перше: ОСББ "Лобановського 130", в силу норм Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», володіє спірними теплолічильниками на законних підставах; - по-друге: ДП "Наш Дім" (будучи балансоутрумувачем будинку) добровільно встановив теплові лічильники в будинку, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем належними засобами доказування не доведено суду порушення з боку відповідача його законних та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи викладене в постанові, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом при винесені оскаржуваного рішення було повністю з'ясовано всі обставини справи та надано їм правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Господарський суд міста Києва від 15.03.2018 судовою колегією не встановлено.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків місцевого господарського суду не спростовують, а тому не вбачається підстав для задоволення апеляційної скарги керуючого санацією Державного підприємства "Наш дім" Козловської Д.В.

В зв'язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу керуючого санацією Державного підприємства "Наш дім" Козловської Д.В. на рішення Господарський суд міста Києва від 15.03.2018 у справі № 910/16174/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарський суд міста Києва від 15.03.2018 у справі № 910/16174/17залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/16174/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01.06.2018.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді А.І. Тищенко

В.О. Пантелієнко