ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відстрочення виконання рішення суду

11.06.2018м. Дніпро№ 904/7205/16

За заявою: Приватного акціонерного товариства "Дніпротурист", м. Дніпро

про відстрочку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2017 року

У справі:

за позовом Фонду Державного майна України, м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Дніпротурист", м. Дніпро

про усунення перешкод у користуванні державним майном шляхом виселення

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №397 від 27 грудня 2017 року, заступник начальника відділу правового забезпечення

Від відповідача (заявника): ОСОБА_2, довіреність від 01 червня 2018 року, представник; ОСОБА_3, довіреність №14 від 02 листопада 2017 року, представник

С У Т Ь С П О Р У :

25 травня 2018 року до господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Дніпротурист" надійшла заява, відповідно до якої відповідач просить відстрочити виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2017 по справі №904/7205/16 до 31 серпня 2018 року.

В обгрунтування заявлених вимог Приватне акціонерне товариство "Дніпротурист" зазначає, що 09.10.2017 державним виконавцем державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду від 04.05.2017 про виселення з незаконно займаного об'єкту нерухомого майна - будівлі готелю "Рассвет". Разом з тим, існує ряд проблемних питань, які перешкоджають у проведенні виконавчих дій по виселенню відповідача з незаконно займаного приміщення, зокрема: не вирішено питання із трудовим колективом та всім рухомим майном, що знаходиться у будівлі готелю "Рассвет". Фонд державного майна України листом №10-50-22634 від 29.11.2017 відмовився прийняти на відповідальне зберігання рухоме майно, оскільки є бюджетною установою, а в кошторисі на поточний рік не передбачено фінансування на організацію заходів із збереження основних засобів та рухомого майна. Заявник також зазначає, що станом на сьогодні готуються документи щодо створення господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю за участю Фонду державного майна України та ОСОБА_4 "Дніпротурист". В даний час, ОСОБА_4 "Дніпротурист" готове виконати рішення суду, але у нього не має можливості вивезти все рухоме майно із будівлі готелю "Рассвет". ОСОБА_4 "Дніпротурист" утримує будівлю в належному стані, здійснює всі заходи по збереженню об'єкта, проводить поточні ремонти та сплачує комунальні послуги щодо його утримання, чим повністю виконує взяті на себе зобов'язання, передбачені Угодою №73 від 17.02.2012, яка укладена між Фондом державного майна України та Федерацією профспілок України. Відповідач вважає, що найближчим часом між Фондом державного майна України та ОСОБА_4 "Дніпротурист" буде створено господарське товариство у формі товариства з обмеженою відповідальністю, тому не є доцільним вивезення всього рухомого майна відповідача. Крім того, на думку відповідача, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2012 у справі №20/5005/16045/2011, яким визнано за державою право власності на будівлю готелю "Рассвет", є незаконним, і, як наслідок по прийняттю неправомірних рішень, Генеральною прокуратурою України 29.11.2013 порушено кримінальне провадження №001050 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених положеннями Кримінального кодексу України. У вказаному кримінальному провадженні вже встановлений факт втручання в автоматизовану систему документообігу суду саме при розгляді справи №20/5005/16045/2011, що, в подальшому, може слугувати підставою для перегляду рішень судів за нововиявленими обставинами. За доводами відповідача, звільнення приміщення від рухомого майна Товариства призведе до деструктивної діяльності у подальшій співпраці із ФДМУ, після демонтажу повторне встановлення рухомого майна потребує значних додаткових зусиль та фінансових витрат. Після створення господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю між боржником та стягувачем, планується подальше працевлаштування працівників до новоствореного товариства.

Позивач, Фонд державного майна України, проти задоволення заяви заперечує та зазначає, що, з дати відкриття виконавчого провадження по теперішній час, ОСОБА_4 "Дніпротурист" не вжиті заходи, спрямовані на самостійне виконання судового рішення та приміщення готелю не звільнені від рухомого майна. Згідно наказу Фонду державного майна України від 18.05.2018 №670 "Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 27.03.2018 №447 "Про затвердження переліків об'єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році", об'єкт державної власності - будівля готелю "Рассвет" загальною площею 11 650,7кв.м., включено до переліку окремого майна, що підлягає приватизації у 2018 році. Зважаючи на стислі строки приватизації згідно Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" вказаний об'єкт має бути виставлений на аукціон та проданий до кінця липня 2018 року. З огляду на викладене, стягувач просить відмовити в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2018 прийнято заяву Приватного акціонерного товариства "Дніпротурист" про відстрочення виконання судового рішення та призначено до розгляду в судове засідання на 11.06.2018.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача (заявника), господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 року Фонд Державного майна України звернувся до господарського суду із позовом, яким просив виселити Приватне акціонерне товариство "Дніпротурист" з незаконно займаного обєкту нерухомого майна, а саме: будівлі готелю "Рассвет", загальною площею 11650,7 кв.м., що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Фучика, 30.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2017 року позовні вимоги задоволено повністю; виселено приватне акціонерне товариство "Дніпротурист" з незаконно займаного обєкту нерухомого майна, а саме: будівлі готелю "Рассвет", загальною площею 11650,7 кв.м., що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Фучика, 30.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05 вересня 2017 року рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2017 року у справі №904/7205/16 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 07 листопада 2017 року постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05 вересня 2017 року та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2017 року у справі №904/7205/16 залишено без змін.

04 травня 2017 року на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2017 було видано накази №904/7205/16.

У вересні 2017 року Фонд державного майна України звернувся до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду (а.с. 33-35, т.4).

Розглянувши заяву стягувача про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції ОСОБА_5 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54839436 від 09.10.2017, пунктом 2 якої встановлено термін виконання рішення суду - 10 робочих днів (а.с.39, т.4).

Згідно з актом державного виконавця від 25.10.2017 рішення суду боржником самостійно не виконано.

26.10.2017 державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції ОСОБА_5 було винесено постанову ВП № 54839436 про залучення працівників органів внутрішніх справ при проведенні виконавчих дій, які відбудуться 01.11.2017 об 11-й годині 00 хв. (а.с.74-75, т.4).

Згідно постанови державного виконавця Коломойцева К.В. від 01.11.2017 про відкладення проведення виконавчих дій, проведення виконавчих дій було відкладено до 13.11.2017.

Згідно постанови державного виконавця Коломойцева К.В. від 16.11.2017 про відкладення проведення виконавчих дій, проведення виконавчих дій було відкладено до 30.11.2017.

У грудні 2017 року державний виконавець повідомив стягувача та боржника про проведення примусового виселення ОСОБА_4 "Дніпротурист" з незаконно займаного обєкту нерухомого майна, а саме: будівлі готелю "Рассвет" (а.с.8-11, т.5).

27.02.2018 заступником начальника головного територіального управління з питань державної виконавчої служби начальником управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_6, за наслідками розгляду доповідної записки, складеної на виконання п.1.7 Рішення колегії Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 07.02.2017 №2/1 прийнято постанову про передачу з Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області виконавчого провадження №54839436 з примусового виконання наказу №904/7205/16, виданого 04.05.2017 Господарським судом Дніпропетровської області про виселення ОСОБА_4 "Дніпротурист" з незаконно займаного обєкту нерухомого майна, а саме: будівлі готелю "Рассвет", загальною площею 11650,7 кв.м., що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Фучика, 30 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

03.03.2018 державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_7 прийнято постанову про передачу виконавчого провадження за наказом Господарського суду Дніпропетровської області №904/7205/16 від 04.05.2017 про виселення ОСОБА_4 "Дніпротурист" з незаконно займаного обєкту нерухомого майна, а саме: будівлі готелю "Рассвет", загальною площею 11650,7 кв.м., що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Фучика, 30. Вказану постанову прийнято згідно постанови від 27.02.2018 начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_6, відповідно до якої зобовязано передати ВП №54839436 відносно боржника ОСОБА_4 "Дніпротурист" до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

27.03.2018 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_8 прийнято постанову про прийняття спірного виконавчого провадження.

25 травня 2018 року до господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Дніпротурист" надійшла заява, відповідно до якої відповідач просить відстрочити виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2017 по справі №904/7205/16 до 31 серпня 2018 року.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Дніпротурист" про відстрочення виконання рішення, дослідивши наявні у справі матеріали суд дійшов висновку про відмову в задоволенні даної заяви з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю (ч.7 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, у Господарському процесуальному кодексі України та спеціальному законі, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку (Закон України "Про виконавче провадження"), не встановлений вичерпний перелік обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, і на підставі яких суд може прийняти рішення про надання відстрочки.

У той же час, слід зважити на таке:

1) виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012);

2) невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012);

3) відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі Суд) право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II);

4) за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", №22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Тобто, у цьому контексті для визнання поважними причин затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про неможливість відповідача вивезти рухоме майно із будівлі.

Згідно статей 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Належних та допустимих доказів на підтвердження винятковості випадку, що за статтею 331 Господарського процесуального кодексу України є визначальною підставою для відстрочки виконання судового рішення, боржник суду не надав.

Для належного вирішення питання щодо надання відстрочки виконання судового рішення, господарським судам необхідно з'ясувати чи наявні у справі докази, які б підтверджували добросовісну поведінку боржника і вжиття ним належних заходів для виконання рішення.

Зазначаючи про добросовісність поведінки, відповідач (боржник) посилається на:

- попередню домовленість між Фондом державного майна України та ОСОБА_4 "Дніпротурист" щодо створення господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю, до статутного капіталу якого буде внесено державне майно (будівля готелю "Рассвет") та необхідність проведення оцінки цього майна;

- необхідність вирішення питання із трудовим колективом та всім рухомим майном, що знаходиться у будівлі готелю "Рассвет", оскільки Фонд державного майна України листом №10-50-22634 від 29.11.2017 відмовився прийняти на відповідальне зберігання рухоме майно, мотивуючи це тим, що є бюджетною установою, а в кошторисі на поточний рік не передбачено фінансування на організацію заходів із збереження основних засобів та рухомого майна;

- утримання будівлі в належному стані, здійснення всіх заходів по збереженню об'єкта, проведення поточних ремонтів та сплату комунальних послуг.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, Фонд державного майна України заперечує можливість створення господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю до статутного капіталу якого буде внесено державне майно (будівля готелю "Рассвет"), а надані відповідачем листи ОСОБА_4 "Укрпрофтур" до Фонду державного майна України №635 від 20.10.2017, №10-50-21696 від 16.11.2017, листи ОСОБА_4 "Дніпротурист" від 15.02.2018 №006/23, від 28.03.2018 №10-57-6151, від 16.05.2018 №73 свідчать лише про можливість розгляду питання щодо створення товариства з обмеженою відповідальністю за участю Фонду. Саме рішення про створення спільного товариства з обмеженою відповідальністю за участю Фонду не прийнято.

Крім того, згідно наказу Фонду державного майна України від 18.05.2018 №670 "Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 27.03.2018 №447 "Про затвердження переліків об'єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році", об'єкт державної власності - будівля готелю "Рассвет" загальною площею 11 650,7кв.м., включено до переліку окремого майна, що підлягає приватизації у 2018 році.

Що стосується утримання будівлі в належному стані, здійснення всіх заходів по збереженню об'єкта, проведення поточних ремонтів та сплата комунальних послуг, то вчинення цих дій є обов'язком відповідача у зв'язку з його фактичним перебуванням у будівлі готелю "Рассвет", тому зазначені доводи відповідача, як підстава надання відстрочки виконання рішення суду, відхиляються судом.

Суд не погоджується з твердженням відповідача, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2012 у справі №20/5005/16045/2011, яким визнано за державою право власності на будівлю готелю "Рассвет", є незаконним, оскільки зазначене рішення на даний час набрало законної сили і недійсним не визнано. У справі №20/5005/16045/2011 господарський суд прийняв рішення про витребування у власність держави в особі Фонду державного майна України (01601,м. Київ,133, вул. Кутузова,18/9, ) з незаконного володіння Приватного акціонерного товариства „Дніпротурист ( 49027,м. Дніпропетровськ, вул. Фучика,30 , ) нерухоме майно - будівлю готелю "Рассвет" (літ. А-7, А1-2, АІІ-2, АІІІ, а, а-1) загальною площею 11650,7кв.м, розташовану у місті Дніпропетровську по вул. Фучика, 30. Зазначене рішення набрало законної сили 11.06.2013 і до теперішнього часу повернення майна (будівлі готелю "Рассвет" (літ. А-7, А1-2, АІІ-2, АІІІ, а, а-1) загальною площею 11650,7кв.м, розташовану у місті Дніпропетровську по вул. Фучика, 30) не відбулося.

У судовому засіданні 11.06.2018 представником відповідача заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи у якості доказів неможливості виконання рішення господарського суду фото- та відеоматеріалів на електронному носії, які зафіксовані представниками трудового колективу. Однак, з наданих відповідачем доказів, зокрема, з ксерокопій фотографій, неможливо дійти висновку про здійснення відповідачу перешкод у вивезенні нерухомого майна і що ці перешкоди чиняться позивачем або державним виконавцем. Та обставина, що об'єкт опечатано державним виконавцем при проведенні виконавчих дій не є підставою, що унеможливлює виконання рішення суду.

Так, в силу положень статті 66 Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/2080, опис та передача майна на відповідальне зберігання проводяться виключно в разі відсутності боржника або його представника під час виселення або в разі, коли боржник відмовляється звільнити приміщення від свого майна.

Державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про його виселення. У разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно державний виконавець виконує його примусово. Державний виконавець призначає день і час примусового виселення, про що письмово інформує боржника. Боржник вважається повідомленим про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового виселення, під час виконання рішення про виселення боржника не є перешкодою для його виселення. Примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі. Примусове виселення здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції. Якщо виконання рішення здійснюється за відсутності боржника, державний виконавець зобовязаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання стягувачу або іншій особі, визначеній державним виконавцем.

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За положеннями частини другої ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (надалі "Конвенція") та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу ст. 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із практики Європейського суду з прав людини право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони, яка поважає верховенство права, дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997; рішення у справі "Бурдов проти Росії" №59498/00 від 07.05.2002; рішення у справі "Ясіун'єне проти Литви" №41510/98 від 06.03.2003; та рішення по справі "Руйану проти Румунії" №34647/97 від 17.06.2003).

За таких обставин виконання судового рішення є важливою стадією судового процесу у контексті забезпечення міжнародних демократичних стандартів щодо дотримання закріпленого у статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежить, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Надані заявником у якості доказів наявності виключних обставин листи (листування) не є тими виключними обставинами що унеможливлюють виконання судового рішення та не є підставою для задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати як доводи позивача так і заперечення відповідача, а також дотримуватися розумно встановленого строку відстрочки.

Крім того, боржником не подано належних доказів, які свідчать про наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, подані боржником докази не можуть розцінюватись як належні докази на підтвердження факту неможливості виконання рішення та виселення із будівлі готелю "Рассвет".

З огляду на викладене, враховуючи відсутність доказів на підтвердження надзвичайних (виключних) обставин, правові підстави для задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду відсутні.

Таким чином, заява Приватного акціонерного товариства "Дніпротурист" про відстрочення виконання рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Дніпротурист" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2017 у справі № 904/7205/16 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали підписаний 13.06.2018

Суддя ОСОБА_9