ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 12/58/09

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. (головуючий), Катеринчук Л.Й., Пєскова В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Співака С.В.,

учасники справи:

боржник - Запорізьке державне підприємство "Кремнійполімер",

представник боржника - не з'явився,

ініціюючий кредитор - Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго",

представники кредитора (в режимі відеоконференції) - Прожуган Д.С. (довіреність № 312 від 20.01.2018), Піх А.Б. (довіреність № 285 від 13.02.2018), Краснокутська Д.О. (довіреність № 291 від 13.02.2018),

кредитор - Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк",

представник кредитора (в режимі відеоконференції) - Візіренко Ж.С. (довіреність № 010-01/6392 від 30.09.2014),

ліквідатор - арбітражний керуючий Нікітенко М.О. - не з'явився,

заінтересована особа - Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України,

представник заінтересованої особи - Шепель Д.В. (довіреність від 28.02.2017),

від прокуратури - Доценко Т.О. (прокурор відділу ГПУ),

розглянув в режимі відеоконференції касаційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"

на ухвалу господарського суду Запорізької області від 01.08.2017

у складі судді Черскаського В.І.

та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 01.11.2017

у складі колегії суддів: Мартюхіна Н.О. (головуючий), Геза Т.Д., Дучал Н.М.

за позовом Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"

до Запорізького державного підприємства "Кремнійполімер"

про внесення змін до договору постачання електричної енергії № 11 від 01.03.2013

у справі № 12/58/09 за заявою

Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"

до Запорізьке державне підприємство "Кремнійполімер"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог

1. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.03.2009, за заявою Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (після зміни організаційно-правової форми - Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго", далі - ПАТ "Запоріжжяобленерго") порушено провадження у справі №12/58/09 про банкрутство Запорізького державного підприємства "Кремнійполімер" (далі - Запорізьке ДП "Кремнійполімер").

2. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.12.2013 введено процедуру санації, керуючим санацією призначено арбітражного керуючого Аксюк В.В., керуючого санацією зобов'язано провести санацію Запорізького ДП "Кремнійполімер", строк проведення санації встановлено до 19.12.2014.

Протягом процедури, керуючий санацією неодноразово змінювався.

3. Постановою господарського суду Запорізької області від 30.11.2016 у справі №12/58/09 припинено процедуру санації та повноваження керуючого санацією Запорізького ДП "Кремнійполімер" арбітражного керуючого Забродіна О.М., визнано Запорізьке ДП "Кремнійполімер" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Нікітенка М.О.

4. ПАТ "Запоріжжяобленерго" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом про внесення змін до Договору про постачання електричної енергії №11 від 01.10.2013, укладеного між ПАТ "Запоріжжяобленерго" та Запорізьким ДП "Кремнійполімер", шляхом викладення розділу 1 в наступній редакції:

"1. Предмет Договору

Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу виключно для забезпечення охорони об'єктів боржника (банкрута), збереження та підтримання майна (майнових активів) Споживача (боржника) в належному стані до продажу їх в ліквідаційній процедурі з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку №1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу", а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Точки продажу електричної енергії визначаються додатком №2 "Точки продажу електричної енергії споживачу.".

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

5. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 01.08.2017 у справі №12/58/09 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 15.08.2017) відмовлено у задоволенні позову ПАТ "Запоріжжяобленерго" (позивач) до Запорізького ДП "Кремнійполімер" (відповідач) про внесення змін до договору постачання електричної енергії № 11 від 01.10.2013, що розглядався в межах справи про банкрутство Запорізького ДП "Кремнійполімер".

6. Ухвала мотивована тим, що ПАТ "Запоріжжяобленерго" не доведено, що виконання договору в існуючій редакції порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б позивача того, на що він розраховував при укладенні даного договору. Крім того, враховуючи специфіку господарської діяльності особливо небезпечного підприємства хімічної промисловості - банкрута суд першої інстанції дійшов висновку, що внесення змін до договору щодо обмеження постачання електричної енергії мають ознаки втручання в господарську діяльність боржника, яка може нести загрозу інтересам суспільства. При цьому, судом визнано недоведеними посилання позивача на те, що чинна редакція спірного договору суперечить суспільним інтересам, з огляду на відсутність доказів завдання шкоди або понесення затрат, необхідних для виконання договору. Також, суд визнав зміни до договору, запропоновані позивачем, необов'язковими в силу положень чинного законодавства.

7. Під час розгляду заяви ПАТ "Запоріжжяобленерго" (том 116, арк. справи 5), судом першої інстанції встановлено:

7.1. 01.10.2013 між ВАТ "Запоріжжяобленерго" (Постачальник електричної енергії) та Запорізьким ДП "Кремнійполімер" (Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії від 01.10.2013 № 11 (Договір), з подальшими змінами та доповненнями.

7.2. За умовами розділу І Договору "Предмет договору", Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку №1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу", а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

7.3. Точки продажу електричної енергії визначаються додатком № 2 "Точки продажу електричної енергії споживачу".

7.4. Розділом ІІ Договору встановлено, що під час виконання умов цього договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.

7.5. ПАТ "Запоріжжяобленерго" (супровідний лист №007-52/4326 від 17.03.2017) на адресу ліквідатора Запорізького ДП "Кремнійполімер" було направлено додаткову угоду №8 від 01.03.2017 про внесення змін до договору постачання електричної енергії № 11 від 01.10.2013, в якій було запропоновано внести зміни до розділу 1 Договору "Предмет договору", де предметом договору запропоновано визначити продаж електричної енергії Споживачу для забезпечення охорони об'єктів боржника (банкрута); збереження та підтримання майна (майнових активів боржника в належному стані до їх продажу в ліквідаційній процедурі).

Відсутність відповіді на вказаний лист ПАТ "Запоріжжяобленерго" стало підставою для звернення останнього з цим позовом до господарського суду.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

8. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 01.11.2017 апеляційну скаргу ПАТ "Запоріжжяобленерго" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 01.08.2017 у справі №12/58/09 залишено без задоволення; ухвалу господарського суду Запорізької області від 01.08.2017 - без змін.

9. Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, апеляційний господарський суд вказав на те, що обставини справи свідчать про те, що боржник є особливо небезпечним підприємством хімічної промисловості, внесення змін до електропостачання якого без проведення спеціальних заходів з визначення показників безпечності таких змін (в частині кількості необхідної енергії для функціонування) може призвести до небезпечних та непередбачуваних наслідків. Відтак, внесення змін буде суперечити суспільним інтересам та на даний час є передчасним.

10. При цьому, апеляційний господарський суд встановив:

10.1. Відповідно до п. 2.3.12 Договору, у разі настання певних обставин (випадків), які є достатньою підставою для внесення учасниками правочину змін до договору, сторони приводять умови договору у відповідність з вимогами законодавства (через його зміну).

10.2. Основною підставою, а саме істотною зміною умов договору, для ініціювання ПАТ "Запоріжжяобленерго" внесення змін до договору постачання електричної енергії №11 від 01.10.2013 стало прийняття господарським судом Запорізької області 30.11.2016 постанови про визнання боржника - Запорізьке ДП "Кремнійполімер" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

10.3. Укладаючи договір постачання електричної енергії 01.10.2013, після порушення провадження у справі про банкрутство Запорізького ДП "Кремнійполімер" (05.03.2009), ПАТ "Запоріжжяобленерго" в повній мірі було обізнано про можливість настання такої істотної обставини, як перехід до наступної судової процедури - ліквідації, що й відбулося саме за клопотанням Комітету кредиторів (про припинення процедури санації Запорізького ДП "Кремнійполімер").

10.4. На розгляді господарського суду Запорізької області перебуває справа №908/3334/16 за позовом ПАТ "Запоріжжяобленерго" до Запорізького ДП "Кремнійполімер" про внесення змін до Договору постачання електричної енергії №11 від 01.10.2013.

10.5. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.02.2017 у справі №908/3334/16 призначено судову інженерно-екологічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

1) який розмір найменшої величини споживання електричної енергії Запорізького ДП "Кремнійполімер", який забезпечує передумови для попередження, виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та екологічного характеру (екологічної броні);

2) який розмір найменшої величини електричної потужності, яка необхідна Запорізькому ДП "Кремнійполімер" для забезпечення техногенної безпеки, безпечного життя людей, запобігання пошкодження основного обладнання і системи опалення споживача, роботу системи пожежогасіння, водовідведення та дренажу, збереження аварійного, охоронного освітлення та сигналізації (аварійної броні);

3) який розмір найменшої величини електричної потужності та тривалість часу, які необхідні Запорізькому ДП "Кремнійполімер" для безаварійного завершення технологічного циклу (технологічної броні).

На момент прийняття постанови Донецьким апеляційним господарським судом 01.11.2017 експертиза не проведена.

10.6. План заходів по завершенню циклу господарської діяльності Запорізького ДП "Кремнійполімер" не завершено, та з урахуванням того, що боржник відноситься до особливо небезпечних підприємств, вирішення питання щодо обмеження підприємства в електропостачанні є неспіврозмірним наслідкам, які можуть наступити у разі безаварійного завершення технологічного циклу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

11. Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Запорізької області від 01.08.2017 (з урахуванням виправлень внесених ухвалою від 15.08.2017) та постановою Донецького апеляційного господарського суду від 01.11.2017, ПАТ "Запоріжжяобленерго" звернулось з касаційною скаргою про скасування оскаржених судових актів, з вимогою прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ "Запоріжжяобленерго" в повному обсязі.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

12. Ухвалою від 02.04.2018 Верховний Суд, у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняк В.Я. (головуючий), Катеринчук Л.Й., Пєсков В.Г. (визначеній за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, Протокол від 19.03.2018) клопотання ПАТ "Запоріжжяобленерго" про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження задовольнив; поновив ПАТ "Запоріжжяобленерго" строк касаційного оскарження; відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ "Запоріжжяобленерго" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 01.08.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 01.11.2017; призначив розгляд справи на 22.05.2018.

13. 19.04.2018 від ПАТ "Запоріжжяобленерго" надійшло Клопотання про проведення судового засідання 22.05.2018 у справі №12/58/09 в режимі відеоконференції.

14. Ухвалою Верховного Суду від 04.05.2018 Клопотання ПАТ "Запоріжжяобленерго" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено; доручено господарському суду Запорізької області забезпечити проведення 22.05.2018 відеоконференції, про що повідомлено всіх учасників судового процесу.

15. 14.05.2018 до Суду від Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України надійшов Відзив на касаційну скаргу ПАТ "Запоріжжяобленерго", з запереченнями проти вимог та доводів скаржника, з проханням оскаржені судові акти залишити без змін.

16. 17.05.2018 до Верховного Суду від прокуратури Запорізької області надійшов відзив на касаційну скаргу ПАТ "Запоріжжяобленерго", з запереченнями проти вимог та доводів скаржника.

17. В судовому засіданні 22.05.2018 представники ПАТ "Запоріжжяобленерго" (в режимі відеоконференції) повністю підтримали вимоги заявленої касаційної скарги з підстав наведених у ній; просили ухвалу господарського суду Запорізької області від 01.08.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 01.11.2017 у цій справі скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги ПАТ "Запоріжжяобленерго" задовольнити в повному обсязі.

18. Представник Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, в судовому засіданні, проти вимог та доводів скаржника заперечив, з підстав наведених у Відзиві на касаційну скаргу; просив Суд ухвалу господарського суду Запорізької області від 01.08.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 01.11.2017 залишити без змін.

19. Представник прокуратури (прокурор відділу ГПУ), в засіданні Суду, проти вимог та доводів скаржника заперечив, з підстав наведених у відзиві прокуратури Запорізької області на касаційну скаргу; просив Суд оскаржені судові акти залишити без змін.

20. Представник ПАТ "Державний експортно-імпортний банк" в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) поклався на розсуд суду.

21. Інші учасники даної справи в судове засідання 22.05.2018 повноважених представників не направили. Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги сторони були повідомлені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов'язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників інших учасників цієї справи.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника (Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго")

22. Скаржник доводив, що:

22.1. судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовані норми матеріального права: ч.2 ст. 652 ЦК України, ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", не застосовані норми ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

22.2. в момент укладення Договору про постачання електричної енергії від 01.10.2013 неможливо було припустити або передбачити на майбутнє, що боржника буде визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, відтак, у 2013 році позивач не був обізнаний про можливість настання такої істотної обставини як визнання у 2017 році Запорізьке ДП "Кремнійполімер" банкрутом;

22.3. після визнання боржника банкрутом електрична енергія може споживатись виключно на збереження майна боржника, а не з метою ведення господарської діяльності,

23. Поряд з цим, ПАТ "Запоріжжяобленерго" вказує на те, що апеляційним господарським судом, в порушення норм процесуального права (без визначення норми яку було порушено), надано оцінку обставинам по іншій господарській справі № 908/3334/16.

Доводи Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України

24. Міністерство (у відзиві на касаційну скаргу та представник в засіданні суду) доводило, що Договір про постачання електричної енергії від 01.10.2013 № 11 укладено ПАТ "Запоріжжяобленерго" та Запорізьким ДП "Кремнійполімер" у відповідності до Постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28 "Про затвердження Правил користування електричною енергією" (за змінами та доповненнями), на основі типового договору, умови якого зазначені у Додатку №3 та пунктах 5.5, 5.6. та 5.7 цих Правил, за якими предмет договору є безумовно визначений, такий, що передбачає внесення доповнень виключно щодо розміру кВт, відтак, не може бути змінений за власним бажанням сторони договору.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

25. Конституція України

Стаття 129 встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1 цієї статті).

Стаття 124 регламентує, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

26. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод

Відповідно до ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

27. Господарський процесуальний кодекс України (далі -ГПК України), в редакції Кодексу №1798-ХІІ від 06.11.1991

Згідно зі ст.41 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно ст. ст. 42, 43 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, а господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно з п. 2, 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи про банкрутство; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство.

Частиною 9 ст. 16 ГПК України (виключна підсудність справ) передбачено, що справи у майнових спорах, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

За приписами ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ч.1 ст. 43 ГПК України).

За ч. 1 ст. 47 ГПК України, судове рішення приймається за результатами обговорення усіх обставин справи, а ч. 1 ст. 43 названого Кодексу передбачено всебічний, повний і об'єктивний розгляд в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

28. З 19.01.2013 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 4212-VI від 22.12.2011.

Відповідно до п. 11 розділу Х Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011 № 4212-VI положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Розгляд справи про банкрутство за новою редакцією Закону здійснюється згідно з постановою про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури (пункт 40 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 ).

Положеннями ч. 4 ст. 10 вказаного Закону визначено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, тощо.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону № 4212-VI від 22.12.2011), у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Банкрут - боржник, неспроможність якого виконати свої грошові зобов'язання встановлена господарським судом.

За клопотанням комітету кредиторів або інвесторів, або власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) банкрута чи з власної ініціативи господарський суд може прийняти рішення про введення процедури санації й після визнання боржника банкрутом у разі наявності плану санації та до початку продажу майна банкрута.

За приписами ст. 38 вказаного Закону, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:

господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо;

строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав;

у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;

припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута;

відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю;

продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Законом;

скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається;

вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі;

виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбачених цим розділом.

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та, розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

З метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, здійснюється офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Згідно ч. 4 п. 2 ст. 85 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суб'єктами підприємницької діяльності з особливим статусом згідно з цим Законом є містоутворюючі та особливо небезпечні суб'єкти господарювання, а саме, особливо небезпечними суб'єктами підприємницької діяльності визнаються суб'єкти підприємницької діяльності вугільної, гірничодобувної, атомної, хімічної, хіміко-металургійної, нафтопереробної, інших галузей, визначені відповідними рішеннями Кабінету Міністрів України, припинення діяльності яких потребує здійснення спеціальних заходів щодо запобігання заподіянню шкоди життю та здоров'ю громадян, майну, спорудам, навколишньому природному середовищу.

29. Цивільний кодекс України (далі - ЦК України)

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 630 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

Зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 651); договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору та в інших випадках, встановлених договором або законом (абз. 1 ч. 2 ст. 651).

За приписами ч. 1 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Частиною 2 ст. 652 ЦК України встановлено, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

30. Господарський кодекс України (далі - ГК України)

Частинами 3, 6 ст. 179 ГК України передбачено, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язковим для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Суб'єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у частині першій цієї статті, електроенергією, зв'язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб'єкти зобов'язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов'язкові умови таких договорів.

Згідно ч. 3 ст. 184 ГК України, укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Відповідно до ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у національних стандартах або технічних умовах.

31. Закон України "Про електроенергетику"

Відповідно до ст. 1 Закону, постачання електричної енергії - господарська діяльність, пов'язана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Екологічна броня електропостачання споживача - мінімальний рівень споживання електричної енергії споживачем (крім побутових споживачів), який забезпечує передумови для запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Відповідно до ч.3 ст. 24 Закону України "Про електроенергетику", порядок обмеження електроспоживання споживачів до рівня екологічної броні електропостачання або повного припинення їм електропостачання встановлюється Кабінетом Міністрів України.

32. Правила користування електричною енергією, затверджені постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17.10.2005 № 910) регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії).

Укладення договору про постачання електричної енергії та визначення його змісту на основі типового договору передбачено пунктом 5.2 Правил, а сам типовий договір міститься в додатку 3 до Правил.

Укладення, внесення змін, подовження чи розірвання дії будь-якого із договорів здійснюються відповідно до вимог законодавства та цих Правил (п. 1.13.).

Спірні питання між споживачем та постачальником електричної енергії або електропередавальною організацією розглядаються в межах наданих законодавством повноважень НКРЕКП, центральним органом виконавчої влади, що здійснює управління в електроенергетиці, Антимонопольним комітетом України, Держенергонаглядом та судом (п. 1.14. Правил).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до ст. 300 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

А.2. Щодо суті касаційної скарги

Предметом розгляду судів першої та апеляційної інстанції була Позовна заява Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про внесення змін до Договору про постачання електричної енергії №11 від 01.10.2013, укладеного між ПАТ "Запоріжжяобленерго" та Запорізьким ДП "Кремнійполімер", шляхом викладення розділу 1 "Предмет договору" в редакції заявника.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №83 Запорізьке ДП "Кремнійполімер" включено в перелік об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Згідно свідоцтва Держнаглядохоронпраці України від 27.05.2003 Запорізьке ДП "Кремнійполімер" належить до особливо небезпечних підприємств хімічної промисловості.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.03.2009 щодо Запорізького ДП "Кремнійполімер" порушено провадження у справі №12/58/09 про банкрутство.

Таким чином, з моменту порушення провадження у справі про банкрутство Запорізьке ДП "Кремнійполімер" набуло спеціального статусу та всі дії боржника або щодо боржника мають вчинятися з урахуванням приписів Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, Договір про постачання електричної енергії № 11 був укладений між ПАТ "Запоріжжяобленерго" та Запорізьким ДП "Кремнійполімер" 01.10.2013.

За змістом розділу І Договору "Предмет договору", Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку №1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу", а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Точки продажу електричної енергії визначаються додатком № 2 "Точки продажу електричної енергії споживачу".

Розділом ІІ Договору встановлено, що під час виконання умов цього договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі ПКЕЕ).

Вказаний договір було укладено під час здійснення процедури розпорядженням майном.

Поряд з цим, колегія суддів вважає необхідним зауважити на тому, що справа про банкрутство Запорізького ДП "Кремнійполімер" порушена за ініціативою ПАТ "Запоріжжяобленерго", який звертаючись до суду з відповідною заявою, у порядку приписів спеціального Закону, мав певну мету, а відтак і передбачав відповідні наслідки, був повністю обізнаний про стан справи.

Таким чином, доводи ПАТ "Запоріжжяобленерго" про те, що в момент укладення Договору про постачання електричної енергії від 01.10.2013 неможливо було припустити або передбачити на майбутнє, що боржника буде визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими.

Водночас, як встановлено судами попередніх інстанцій, основною підставою (істотною зміною умов договору) для ініціювання ПАТ "Запоріжжяобленерго" внесення змін до Договору постачання електричної енергії № 11 від 01.10.2013 стало прийняття господарським судом Запорізької області 30.11.2016 постанови про визнання боржника Запорізького ДП "Кремнійполімер" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Поряд з цим, ч. 4 ст. 652 ЦК України визначає, що зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Отже, закон пов'язує можливість зміни договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, при істотній зміні обставин.

Водночас, за п. 1.13. Правил користування електричною енергією, затверджені постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17.10.2005 № 910), укладення, внесення змін, подовження чи розірвання дії будь-якого із договорів (в даному випадку постачання електричної енергії) здійснюються відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

На даний час, відносно Запорізького ДП "Кремнійполімер" триває ліквідаційна процедура, введена Постановою господарського суду Запорізької області 30.11.2016, яка має відбуватись, у тому числі, з урахуванням приписів ч. 4 п. 2 ст. 85 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", які, зокрема, передбачають здійснення спеціальних заходів під час припинення діяльності суб'єктів підприємницької діяльності з особливим статусом згідно з цим Законом (п. 28 цієї постанови).

Зміни до Договору постачання електричної енергії № 11 від 01.10.2013 (розділ 1 "Предмет договору"), запропоновані ПАТ "Запоріжжяобленерго", по суті передбачають зменшення обсягу постання електроенергії Запорізькому ДП "Кремнійполімер", до обсягу потрібного виключно для забезпечення охорони об'єктів боржника (банкрута), збереження та підтримання майна (майнових активів) Споживача (боржника) в належному стані до продажу їх в ліквідаційній процедурі.

Однак, як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, План заходів по завершенню циклу господарської діяльності Запорізького ДП "Кремнійполімер" не завершено.

При цьому, враховуючи, що боржник відноситься до особливо небезпечних підприємств, вирішення питання щодо обмеження підприємства в електропостачанні та обсяг такого обмеження до небезпечного рівня, мають встановлюватися у відповідності до Закону України "Про електроенергетику" та Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ), а не за домовленістю сторін Договору.

Таким чином, доводи скаржника про те, що після визнання боржника банкрутом електрична енергія може споживатись виключно на збереження майна боржника, а не з метою ведення господарської діяльності, не ґрунтуються на нормах законодавства та не відповідають обставинам даної справи.

Водночас, апеляційним господарським судом слушно зауважено на тому, що в межах господарської справи №908/3334/16 (ухвала господарського суду Запорізької області від 23.02.2017 про призначення судової інженерно-екологічної експертизи, п. 10.5. даної Постанови), на вирішення експерта винесені питання пов'язані саме з визначенням рівня безпечного зменшення електропостачання боржнику для можливості завершення технологічного циклу.

Доводи ПАТ "Запоріжжяобленерго" про невірне застосування судами першої та апеляційної інстанцій ч.2 ст. 652 ЦК України, ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" від 03.04.2008р. (заява №3236/03), "Рябих проти Росії" від 03.12.2003р. (заява №52854/99), "Нєлюбін проти Росії" від 02.11.2006р. (заява №14502/04)), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Відповідно до п.1) ч.1 ст. 308 ГПК У країни (в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017), суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань(ст. 309 ГПК України).

Враховуючи наведене вище, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав задоволення касаційної скарги та необхідність залишення ухвали господарського суду Запорізької області від 01.08.2017 та постанови Донецького апеляційного господарського суду від 01.11.2017 у справі № 12/58/09 без змін, як таких, що прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з урахуванням обставин справи.

В. Судові витрати

У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України та залишенням без змін оскаржених судових рішень господарських судів першої та апеляційної інстанцій, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладається на заявника касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"

залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Запорізької області від 01.08.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 01.11.2017 у справі № 12/58/09 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді Л.Й. Катеринчук

В.Г. Пєсков