РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.06.2018Справа № 910/4235/18

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДА"

про стягнення 220 737,52 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року Комунальне підприємство "Київський метрополітен" (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДА" (далі - Товариство) про стягнення неустойки відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України в розмірі 220 737, 52 грн. за договором від 20.04.2010 № 14-Упр(Ор)-10.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав зобов'язання за договором від 20.04.2010 № 14-Упр(Ор)-10 щодо вчасного повернення орендованого майна.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 ГПК України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2018 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 12.04.2018 року була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04209, місто Київ, вулиця Героїв Дніпра, будинок 26, квартира 53.

Однак, станом на дату розгляду справи на адресу Господарського суду міста Києва повернувся поштовий конверт № 678 із відміткою про повернення у зв'язку з закінченням терміну зберігання.

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Також господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 12.04.2018 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Судом також враховано, що згідно з приписами п. 6.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.04.2010 року між Підприємством (орендодавець) та Товариством (орендар) був укладений договір оренди № 14-Упр(Ор)-10 (далі - договір), відповідно до якого орендодавець на підставі рішення Київради № 860/860 від 18.12.2008 року передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину переходу), що визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря за адресою: станція метро "Нивки" (східний вестибюль) для торгівлі непродовольчими товарами (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору загальна площа об'єкта оренди, згідно з викопіюванням зі схеми тимчасового розташування МАФ, складає 42,0 кв.м.

Згідно з п. 3.1 договору за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі рішення Київради № 860/860 від 18.12.2008 року та Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 28.09.2006 року № 34/91 та на дату підписання цього договору становить 167, 63 грн. за 1 кв. м орендованої площі, що в цілому за квітень 2010 року складає 7 040, 63 грн. без ПДВ.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць (п. 3.2 договору).

Пунктом 3.5 договору передбачено, що сума за договором з урахуванням ПДВ 20 % з розрахунку за квітень 2010 року складає 8 448, 75 грн. Оплата по договору проводиться орендарем, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві.

Орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця на рахунок орендодавця (п 3.6 договору).

Орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі (п. 4.2 договору).

Цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами - з 20.04.2010 року і діє до 18.04.2013 року. Після закінчення строку дії цього договору, його дія може бути продовжена на підставі рішення Київради (п.п. 9.1, 9.3 договору).

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором № 14-Упр (Ор)-10 від 20.10.2010 року, надав відповідачу частину переходу, загальною площею 42,0 кв.м., розташованого за адресою: станція метро "Нивки" (вестибюль № 1), про що свідчить акт приймання-передачі майна в оренду від 20.10.2010 року.

Під час вирішення спору по суті судом було встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 05.07.2017 року, прийнятого у іншій справі - № 910/32807/15 за позовом Підприємства до Товариства, залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2017 року та постановою Верховного Суду від 21.03.2018 року, позовні вимоги орендодавця були задоволені частково:

- виселено Товариство з нерухомого майна (частини переходу) згідно з викопіюванням з схеми тимчасового розташування МАФ, що знаходиться за адресою: м. Київ, станція метро "Нивки" (східний вестибюль), загальною площею 42,0 кв. м.;

- зобов'язано Товариство у строк не пізніше десяти календарних днів з моменту набрання рішення законної сили, демонтувати тимчасові огороджуючи конструкції (кіоски) згідно з викопіюванням з схеми тимчасового розташування МАФ, що знаходяться за адресою: м. Київ, станція метро "Нивки" (східний вестибюль), загальною площею 42,0 кв. м.

У іншій частині позовних вимог - відмовлено. Цим же рішенням провадження у справі щодо позовної вимоги про розірвання договору оренди № 14-Упр(Ор)-10 від 20.04.2010 року - припинено у зв'язку з частковою відмовою позивача від позову.

Також у справі № 910/32807/15 судом був досліджений факт звернення Підприємства до Товариства з повідомленням про закінчення терміну дії договору оренди № 14-Упр(Ор) від 20.04.2010 р. (лист № 11-03/333 від 26.04.2013 року) та відмову у продовженні цього договору. Цим же листом позивач вимагав звільнити об'єкт оренди та передати його по акту прийому-передачі. За результатами розгляду справи № 910/32807/15 судом був встановлений факт того, що у квіті 2013 року договір оренди припинився.

Отже, господарський суд під час розгляду даної справи приймає до уваги вже встановлений факт того, що строк дії договору оренди № 14-Упр(Ор)-10 від 20.04.2010 року припинився у квітні 2013 року, а нове рішення Київради щодо його продовження на новий строк прийняте не було.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відносини щодо оренди державного майна регулюються спеціальним законом - Законом України "Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закон).

Статтею 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відносини щодо оренди державного майна регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 19 Закону орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно з п. 2 ст. 26 та п.1 ст. 27 Закону договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, а орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Також у пункті 4.14 договору сторони погодили, що орендар після припинення дії договору оренди зобов'язаний протягом 10 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі орендодавцю. При цьому слід звернути увагу на те, що оплата по договору за цим пунктом нараховується орендодавцем та сплачується орендарем до дати фактичного повернення об'єкта оренди та підписання акту приймання-передачі.

Водночас, у матеріалах даної справи докази повернення орендарем об'єкту оренди позивачу відсутні, на підставі чого суд вважає, що відповідач продовжив користуватись об'єктом оренди без оформлення договірних відносин, а значить у нього виник обов'язок сплатити орендодавцю неустойку за фактичне користування об'єктом у заявлений позивачем період - з квітня 2015 року - жовтень 2015 року в сумі 220 737, 52 грн. відповідно до п. 2 ст. 785 ЦК України.

Частинами 1, 2 ст. 785 ЦК України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Крім того, позивачем надано суду Акт про проведення огляду використання об'єкта оренди відповідачем від 05.04.2018 року з фотографіями, які підтверджують здійснення останнім господарської діяльності в частині вестибюлю (переходу) за адресою: станція метро «Нивки» (східний вестибюль), загальною площею 42,0 кв.м. за договором № 14-Упр-(Ор)-10 від 20.04.2010 року вже після закінчення дії даного договору.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок неустойки, суд дійшов висновку про його правильність, а тому вимоги позивача про стягнення 220 737, 52 грн. неустойки за період з квітня 2015 року - жовтень 2015 року, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись п. 13 ст. 8, ст. ст. 129, 232, 236-241, 247, 252 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства "Київський метрополітен" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДА" (04209, місто Київ, вулиця Героїв Дніпра, будинок 26, квартира 53, ідентифікаційний код - 24595438) на користь Комунального підприємства "Київський метрополітен" (03056, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 35, ідентифікаційний код - 03328913) неустойку в розмірі 220 737, 52 грн. та 3 311, 06 грн. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 08.06.2018 року.

Суддя Ю.О. Підченко