ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2018м. ДніпроСправа № 904/1880/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е. за участю секретаря судового засідання Качур Н.О.

у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "ЗАПОРІЖКОКС", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ,

в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення шкоди, завданої недостачею, у розмірі 1 876,64 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "ЗАПОРІЖКОКС" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення шкоди, завданої недостачею, у розмірі 1 876,64 грн.

Ухвалою суду від 05.05.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 31.05.2018.

30.05.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

31.05.2018 у судовому засіданні повноважний представник позивача надав суду та повноважному представнику відповідача відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 31.05.2018 відкладено розгляд справи по суті на 05.06.2018.

05.06.2018 повноважні представники позивача та відповідача у судове засідання не з'явилися.У звязку з цим розгляд справи здійснюється на підставі наданих сторонами доказів.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 31.03.2017 між Приватним акціонерним товариством «ЗАПОРІЖКОКС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКОСТІЛ ГРУП» було укладено договір поставки № 17/133 (далі-Договір).

Згідно п.п.1.1 п.1 Договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНКОСТІЛ ГРУП» зобов'язується передати, а Приватне акціонерне товариство «ЗАПОРІЖКОКС» зобов'язується прийняти та оплатити на умовах Договору вугільну продукцію - вугільний концентрат марки К з відповідними показниками якості.

Згідно п.п.2.1 п.2 Договору, сторони дійшли згоди, що ціна, об'єм та строки поставки вугільної продукції вказуються в специфікаціях, які підписуються сторонами, скріплюються печатками сторін та є невід'ємною частиною Договору.

Згідно п.п.3.1 п.3 Договору, ціна вугільної продукції, яка постачається згідно Договору в період з II кварталу 2017 р. по І квартал 2018 р. (з 01 квітня 2017 р. - 31 березня 2018 р. включно), фіксується щомісяця в специфікаціях до Договору та в подальшому може бути змінена в окремих специфікаціях або додаткових угодах до Договору.

Відповідно до п.2 Специфікації від 31.10.2017 (Додатку № 9 до договору поставки №17/133 від 31.03.2017) Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНКОСТІЛ ГРУП» зобов'язується передати позивачу 26 010 т вугільного концентрату марки К групи К1 0-100 ООО «ОФ Свято-Варваринская» ТУ У 05.1-1:2017.

13.11.2017 в межах Договору та Специфікації від 31.10.2017 (Додатку № 9 до Договору), на адресу позивача (вантажоодержувач) була направлена партія концентрату вугільного (марка К, група К1) (надалі-вугілля кам'яне) в вагонах за залізничною накладною № 52879566 (основний перевізний документ).

Відповідно до зазначеної накладної маса вантажу в вагоні № 66865189 є 66 500 кг, тара - 21 800 кг.

16.11.2017 на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було складено комерційний акт № 460005/1850 про наявність виїмки.

Так, у комерційному акті № 460005/1850 від 16.11.2017 зафіксовано, що вагон №66865189 вантажопідйомністю 69 т прибув поїздом № 2009. Вагон у технічному стані справний.

У розділі «Д» (Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку) комерційного акту зазначено:

На підставі акту загальної форми № 37466 від 15.11.2017 ст. Запоріжжя-Ліве проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 085, держповірка 08.11.2017 приймальником поїздів ОСОБА_1 прийомоздавальником заводу ОСОБА_2, слідчим Заводського ВП Ніколаєвою Е.В., в присутності ДСЗМ ОСОБА_3

Згідно перевізного документу у вагоні № 66865189 значиться вага: тара 21 800 кг, нетто 66 500 кг. Фактично виявилася вага брутто 87 300 кг, тара з документу 21 800 кг, нетто 65 500 кг, що менше ваги за документом на 1 000 кг. В комерційному відношенні навантаження у вагоні на рівні бортів розрівняне. Вантаж маркований катком-ущільнювачем і поперечними смугами, що відповідає перевізному документу. Над 7-ми люками порушене маркування, виїмка розміром 100x280x30-50 см. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люка закриті, течі вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКОСТІЛ ГРУП» надано позивачу рахунок № 34003 від 13.11.2017 на суму 7 295 945,82 грн. (з ПДВ) щодо оплати вартості концентрату вугільного (марка К, група К1) загальною кількістю 1 302,4 т.

Вищезазначений рахунок позивачем сплачено на загальну суму 7 295 945,82 грн. (з ПДВ) відповідно банківських документів:

- № 119547 від 19.12.2017 р. на суму 3 466 016,82 грн.;

- № 119599 від 20.12.2017 р. на суму 3 818 299,42 грн.;

- № 119601 від 20.12.2017 р. на суму 11 629,58 грн.

Згідно з п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. Норма недостачі (природної втрати) для вугілля становить 1% маси, зазначеної в перевізному документі.

З урахуванням зазначеної норми, загальна недостача партії вугілля у вагоні №66865189 складає 1 876,64 грн. (вартість недостачі з ПДВ), у тому числі:

1 000 кг (виявлена недостача) - 665 кг (норма недостачі) = 335 кг Згідно з розрахунком вартість вугілля, якого недостає, складає:

4 668,27 грн. (ціна за тону, без ПДВ, згідно рахунку № 34003 від 13.11.2017) х 0,335 т (розмір недостачі) = 1 563,87 грн. (вартість недостачі без ПДВ);

1 563,87 грн. (вартість недостачі без ПДВ) + 312,77 грн. (розмір ПДВ) = 1 876,64 грн. (вартість недостачі з ПДВ).

Позивач посилається на ст.ст. 110, 113, 114 Статуту залізниць України та ст.ст. 306, 314 Господарського кодексу України, згідно яких перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, у розмірі фактично заподіяної шкоди, а саме: вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

В даному випадку перевезення вантажу здійснювалося у відкритому рухомому складі у справному в технічному стані вагоні із додержанням вимог п. 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 р. № 542. При відвантаженні кам'яного вугілля його маса була визначена відправником шляхом зважування на електронних вагах та прийнята залізницею до перевезення без зауважень.

Згідно ст. 110 Статуту залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається, крім інших обставин, за невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідачем було складено комерційний акт № 460005/1850 від 16.11.2017 та зафіксовано факт невідповідності маси вугілля кам'яного, даним зазначеним в транспортному документі.

Таким чином, позивач вважає, що перевізником - відповідачем не було виконано належним чином своїх обов'язків із забезпечення схоронності переданого йому до перевезення вантажу, внаслідок чого позивачу, як вантажоодержувачу, була спричинена фактична шкода у розмірі 1 876,64 грн.

Відповідач скористався наданим йому правом на судовий захист, надав відзив на позов, у якому вказав, що позовні вимоги не визнає. Посилаючись на ст. 31 Статуту залізниць України, відповідач зазначив, що відправник не вжив належних дієвих заходів щодо забезпечення збереження вантажу під час перевезення, тому своєї вини не вбачає.

У свою чергу позивач надав суду відповідь на відзив, у якій вказав, що не погоджується із запереченнями відповідача. При цьому, зазначив, що матеріалами справи підтверджується викрадення вантажу при його транспортуванні відповідачем, а тому саме відповідачем не було забезпечено збереження переданого йому для перевезення вантажу.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються, зокрема, Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України Про залізничний транспорт, Статутом залізниць України (далі Статут), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, Правилами перевезення вантажів та іншими нормативними актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 Господарського кодексу України, перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами (ч.5 ст. 300 Господарського кодексу України).

Положеннями ст. 908 Цивільного кодексу України визначено, що умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку. перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України (ст. 5 Статуту).

Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони -одержувача. Накладна є одночасно договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення ( ст. 6 Статуту.

За договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати Його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату (ст. 22 Статуту).

Як передбачено ст.ст. 110, 113, 114 Статуту та ст.ст. 306, 314 Господарського кодексу України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, у розмірі фактично заподіяної шкоди, а саме: вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Як встановлено матеріалами справи, перевезення вантажу здійснювалося у відкритому рухомому складі у справному в технічному стані вагоні із додержанням вимог п. 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 р. № 542. При відвантаженні кам'яного вугілля його маса була визначена відправником шляхом зважування на електронних вагах та прийнята залізницею до перевезення без зауважень.

Згідно ст. 110 Статуту залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається, крім інших обставин, за невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах.

Правила складання актів (статті 129 Статуту залізниць) було затверджено наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.07.2002. за № 567/6855 (далі - Правила складання актів).

Відповідно п.4. Правил складання актів встановлено, що комерційні акти складаються на вантаж, що перебуває у дорозі - у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом.

Як встановлено судом, згідно залізничної накладної № 52879566 (а.с.13) відправником вантажу, Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «СВЯТО-ВАРВАРИНСЬКА», було передано вантаж до перевезення залізницею У вказаній накладній визначена та зафіксована фактична вага вантажу: значиться вага: тара 21 800 кг, нетто 66 500 кг. Документальні підтвердження про виявлення нестачі вантажу на станції відправлення відсутні.

За вказаною залізничною накладною вагон № 66865189 було відправлено позивачу 13.11.2017.

16.11.2017 відповідачем складено комерційний акт № 460005/1850 щодо факту невідповідності маси вугілля кам'яного даним, зазначеним в транспортному документі на станції ОСОБА_4 Придніпровської залізниці 16.11.2017. Тобто, нестачу вантажу було встановлено лише на четвертий день його транспортування.

Комерційним актом № 460005/1850 від 16.11.2017 зафіксовано факт викрадення вантажу, маркованого катком-ущільнювачем і поперечними смугами, а саме зазначено:

у вагоні № 66865189 над 7-ми люками порушене маркування, виїмка розміром 100x280x30-50 см. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люка закриті, течі вантажу немає. Вантаж маркований катком-ущільнювачем і поперечними смугами, що відповідає перевізному документу. Фактично виявилася вага брутто 87 300 кг, тара з документу 21 800 кг, нетто 65 500 кг, що менше ваги за документом на 1 000 кг.

Отже, залізницею було зафіксовано факт невідповідності маси вугілля кам'яного, даним, зазначеним в транспортному документі.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Таким чином, суд вважає встановленим факт не виконання відповідачем належним чином своїх обов'язків із забезпечення схоронності переданого йому до перевезення вантажу, внаслідок чого позивачу, як вантажоодержувачу, спричинена шкода.

Згідно з п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. Норма недостачі (природної втрати) для вугілля становить 1% маси, зазначеної в перевізному документі.

Таким чином, загальна недостача партії вугілля у вагоні №66865189 складає 1 876,64 грн. (вартість недостачі з ПДВ), у тому числі:

1 000 кг (виявлена недостача) - 665 кг (норма недостачі) = 335 кг Згідно з розрахунком вартість вугілля, якого недостає, складає:

4 668,27 грн. (ціна за тону, без ПДВ, згідно рахунку № 34003 від 13.11.2017) х 0,335 т (розмір недостачі) = 1 563,87 грн. (вартість недостачі без ПДВ);

1 563,87 грн. (вартість недостачі без ПДВ) + 312,77 грн. (розмір ПДВ) = 1 876,64 грн. (вартість недостачі з ПДВ).

Отже, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 124, 129, 233, 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "ЗАПОРІЖКОКС" (69600, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 4, ) до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ) про стягнення шкоди, завданої недостачею, у розмірі 1 876,64 грн. - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ) на користь Приватного акціонерного товариства "ЗАПОРІЖКОКС" (69600, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 4, ) шкоду, завдану недостачею, у розмірі 1 876,64 (одна тисяча вісімсот сімдесят шість гривень 64 копійки) гривень та судовий збір у розмірі 1 762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) гривень.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 08.06.2018

Суддя ОСОБА_5