ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2018 Справа № 917/1935/17

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., при секретарі судового засідання Сілаєвій О. Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСХОЛДІНГ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВИСНАЯ ЖЕЛЕЗНОДОРОЖНАЯ КОМПАНИЯ"

Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЧЕВСЬКЕ АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО 10967"

про стягнення солідарно 520 000 російських рублів 00 коп.

Представники сторін не з’явились

встановив:

До Господарського суду Полтавської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртрансхолдінг" (м. Полтава) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервисная железнодорожная компания" (м. Москва РФ) та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алчевське автотранспортне підприємство 10967" (м. Полтава) про стягнення солідарно 520000,00 російських рублів (що становить еквівалент 234000 гривень 00 коп.) заборгованості за договором № 01-09-2016 від 22 вересня 2016р.

ТОВ "Сервисная железнодорожная компания" (далі - відповідач-1) відзив на позов суду не надало.

ТОВ "Алчевське автотранспортне підприємство 10967" (далі - відповідач-2) у відзиві позовні вимоги у сумі 520000,00 рублів РФ (що становить еквівалент 234000 гривень 00 коп.) визнало повністю, повідомив, що борг ним не сплачений, судові провадження зі спірних відносин відсутні (а.с.159).

Статтею 124 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України

передбачено, що підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 38 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Відповідно до статті 1 Угоди про порядок вирішення спорів пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, підписаної 20.03.1992р. Урядами держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав (далі - Угода), ця Угода регулює питання вирішення справ, що випливають з договірних та інших цивільно-правових відносин між господарюючими суб'єктами, з їх відносин з державними та іншими органами, а також виконання рішень за ними.

За ч.1 статті 4 Угоди компетентний суд держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав має право розглядати зазначені в статті 1 цієї Угоди спори, якщо на території цієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав: відповідач мав постійне місце проживання або місце знаходження на день висування позову. Якщо у справі беруть участь декілька відповідачів, що знаходяться на території різних держав - учасниць Співдружності, спір розглядається за місцем знаходження будь-якого відповідача за вибором позивача.

Оскільки один із відповідачів знаходиться у місті Полтава (Україна), даний спір підвідомчий господарському суду Полтавської області.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 24.11.2017р. було порушено провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в засідання на 22.03.2018р. (а.с.1-2).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 22.11.2017р. в зв’язку зі зверненням з судовим дорученням про вручення відповідачу даної ухвали до компетентного суду Російської Федерації відповідно до ст.5 Угоди про порядок вирішення спорів, пов’язаних із здійсненням господарської діяльності, провадження у справі було зупинено.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.03.2018р. провадження у справі було поновлено (а.с.161).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.03.2018р. (а.с.169-170) було встановлено, що 15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2147-VIII “Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів”, яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ “Перехідні положення” Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147VІІІ, чинної з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Враховуючи викладене, а також з урахування критерії в визначених ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження та надав учасникам справи можливість подати суду у порядку ст. 207 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017) подати суду заяви та клопотання, пов’язані з розглядом справи, які не могли бути заявлені з поважних причин.

Ухвалою суду від 22.03.2018р. справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.05.2018р. (а.с.169-171).

Ухвалою суду від 05.04.2018р. розгляд справи по суті призначений на 17.05.2018р. перенесено на 22.05.2018р. (а.с.181).

Оскільки відповідач-1 є іноземним суб’єктом господарювання, то 27.11.2017р., 26.03.2018р., 10.04.2018р. господарський суд Полтавської області відповідно до ст.5 Угоди про порядок вирішення спорів, пов’язаних із здійсненням господарської діяльності урядами Держав – учасниць Співдружності Незалежних Держав звертався до компетентного органу іноземної держави – Арбітражного суду м.Москви Російської Федерації з судовим дорученням про надання правової допомоги з вручення відповідачу-1 ухвали від 24.11.2017р. про порушення провадження у даній справі, ухвали від 21.03.2018р., від 22.03.2018р., від 05.04.2018р. (а.с.141,179,187).

13.04.2018р. до господарського суду надійшло підтвердження про вручення 18.01.2018 відповідачу - ТОВ "Сервисная железнодорожная компания" ухвали від 24.11.2017р. про порушення провадження у даній справі (а.с.189-198).

Копії ухвал від 24.11.2018р., від 22.03.2018р., від 05.04.2018р. також направлялися на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервисная железнодорожная компания", та як підтверджується поштовими повідомленнями про вручення від 18.12.2017р., від 19.04.2018 були вручені адресатові (а.с.143, 186).

Товариства з обмеженою відповідальністю "Алчевське автотранспортне підприємство 10967" належно повідомлено про час та місце розгляду даної справи, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.136, 143,176,184,186).

Отже, відповідачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Позивач надав заяву (вхід. № 5018 від 21.05.2018р.) про розгляд справи без участі їх представника. Дане клопотання задоволено судом.

Враховуючи, що учасників справи було належно повідомлено про судове засідання, явка представників сторін в судове засідання обов’язковою не визнавалася; представники учасників справи в судове засідання не викликали; неявка їх представників не перешкоджає розгляду справи по суті, підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Під час розгляду справи судом досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 22.05.2018р. судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно з ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши всі наявні у справі докази та письмові пояснення, суд встановив наступне.

22.09.2016 p. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртрансхолдінг" (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервисная железнодорожная компания" (відповідачем-1) укладено договір № 01-09-2016. (далі – Договір; а.с.37-41).

Відповідно до п.1.1, п.1.2 Договору відповідач-1, як замовник доручає, а позивач (виконавець) зобов'язується надати послуги з виконання ремонту вантажних вагонів.

Відповідно до п. 4.2 Договору вартість ремонту одного вагону визначається згідно додатком №1.

Відповідно до п. 4.3 Договору у разі заміни непридатних (чи заборонених до експлуатації) запасних частин, їх вартість письмово узгоджується сторонами договору продовж трьох календарних днів, а вартість ремонту вагону, вказана в додатку №1, збільшується на вартість установленнях запасних частин.

В додатку № 1 до Договору вартість деповського ремонту визначена в сумі 69500 руб. з ПДВ (а.с.43).

В додатку № 2 до Договору вартість відремонтованих запасних частин для проведення заміни і додаткових робіт визначена "за погодженням" (а.с.44).

Згідно Додаткової угоди № 1 від 28.11.2016 р. до договору позивач і відповідач визначили, що вартість відремонтованої колісної пари завтовшки обода 40-45 мм складає 68250 руб., а вартість неремонтопридатної колісної пари 11000 руб. У разі заміни неремонтопридатної колісної пари, вона йде у власність позивача, в результаті чого вартість відремонтованої колісної пари завтовшки обода 40-45 мм складатиме 57250 руб. (а.с.42).

Відповідно до п. 4.6 Договору порядок розрахунку за виконувані роботи здійснюється за наступною схемою: 50 відсотків оплати впродовж 2-х днів з моменту відправки вагону (вагонів) в ремонт і отримання транспортної інструкції (рахунок спрямовується разом з транспортною інструкцією), 50 відсотків за фактом виконання робіт впродовж 10 календарних днів з моменту отримання рахунку-фактури і підписаного сторонами акту виконаних робіт.

20.02.2017 р. відповідач-1 направив позивачеві заявку в електронному вигляді №488, згідно якої просив організувати плановий ремонт 8 вагонів, які вже перебували на території України на станціях Пологи, П"ятихатки Придніпровської залізниці, тобто вже були відправлені на ремонт. Номери вагонів: 5108973, 55167001, 53750543, 54898119, 53392627, 61926762, 61927265, 61973079 (а.с.53).

01.03.2017 року між позивачем та відповідачем-1 було укладено додаткову угоду до Договору, згідно якої було змінено Додаток №1 до договору, визначено вартість деповського ремонту - 65000 рос. руб. з ПДВ. (а.с.45-46).

На оплату вказаних робіт позивач виписав відповідачу-1 рахунок № 2 від 31.03.2017р. на здійснення попередньої оплати за ремонт 8 вагонів на загальну суму 520000 рос. руб. з ПДВ (а.с.49).

В двостороннє підписаному акті виконаних робіт від 19.05.2017р. сторони підтвердили факт виконання позивачем передбачених Договором робіт для відповідача-1 щодо ремонту 8 вагонів №№ 5108973, 55167001, 53750543, 54898119, 53392627, 61926762, 61927265, 61973079 на загальну суму 520000,00 грн. (а.с.47).

Зазначений акт скріплений печатками обох сторін. Зауважень щодо якості виконаних робіт чи їх обсягу відповідач-1 не заявляв.

Факт направлення вказаних вагонів в ремонт також підтверджується накладними, повідомленнями про прийняття вантажних вагонів, повідомленнями про ремонт або технічне обслуговування вагонів, листками обліку комплектації вантажних вагонів при всіх видах ремонту та при технічному обслуговуванні з відчепленням, інформаційною довідкою позивача (а.с.50-126).

Позивач виставив відповідачу-1 рахунок-фактуру № 5 від 19.05.2017р. на загальну суму 520000 рос. руб з ПДВ (а.с.48).

Згідно п. 5.2 Договору, по закінченню робіт - 23.05.2017 р. позивач передав відповідачу акт виконаних робіт по деповському ремонту 8 вагонів, форма ВУ-36 на 8 вагонів, форма ВУ-23 на 8 вагонів, форма ВУ-22 на 8 вагонів, форма ВУ-35Р на 8 вагонів, вищевказані рахунок і рахунок-фактуру, транспортні інструкції на 8 вагонів, що підтверджується двостороннє підписаним актом від 23.05.2017р. (а.с.55).

Відповідач-1 вартість виконаних робіт не оплатив.

03.04.2017 p. між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю “Алчевське атотранспортне підприємство 10967” (відповідачем-2) було укладено договір поруки №01-03042017 (далі - Договір поруки; а.с.56-57).

Відповідно до п.1 Договору поруки Товариство з обмеженою відповідальністю “Алчевське атотранспортне підприємство 10967” як поручитель (відповідач-2) поручається перед кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртрансхолдінг" (позивачем) за виконання боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервисная железнодорожная компания" (відповідачем-1) свого обов'язку за договором №01-09-2016 від 22.09.2016 p., укладеним між позивачем та відповідачем-1.

Поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником свого обов'язку в повному обсязі і відповідає перед кредитором за порушення зазначеного зобов'язання боржником.

Відповідно до п. 2 Договір поруки у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого договором № 01-09-2016 від 22.09.2016 p., боржник і поручитель (відповідач-1 та відповідач-2) відповідають перед кредитором (позивачем) як солідарні боржники.

Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів неустойки, відшкодування збитків.

Поручитель оплати заборгованості за відповдіача-1 позивачу не провів.

Посилаючись на те, що відповідачем-1 заборгованість не сплатив, позивач в даному позові заявив вимоги до відповідачів про стягнення солідарно 520000 рос. руб з ПДВ.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна йоге умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язаним - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 837 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором v тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, проценти, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного відповідачі суду не надали.

Подані суду договори сторонами не оспорюються, доказів визнання цих договорів недійсними сторони суду не подали і на них під час розгляду справи не посилалися. Доказів опарення поданих первісних бухгалтерських документів суду не надано.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідачами були порушені права позивача за захистом яких мало місце звернення до суду; а аналіз наведених у позові аргументів та поданих позивачем доказів свідчить про наявність підстав для задоволення позову.

Таким чином, позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів 520000 російських рублів (що еквівалентно 234000 гривень 00 коп.) основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідачів судові витрати понесені ним у даній справі.

За ч.1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов’язаних з розглядом справи.

При подачі даного позову позивачем сплачено 3510,00 грн. судового збору за платіжним дорученням від 14.11.2017р. № 216 (а.с.15). Факт надходження даного судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 16.11.2017р. (а.с.138).

Суд встановив, що вказані судові витрати пов’язані з розглядом даної справи; є розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Відповідно до ч.1 та ч. 4 ст. 129 ГПК України вказані судові витрати повністю покладаються порівно на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВИСНАЯ ЖЕЛЕЗНОДОРОЖНАЯ КОМПАНИЯ" (пр-т Андропова, буд. 18, корп. 1, кімн. 17, приміщення XV, м. Москва, Російська Федерація, 115432; основний державний реєстраційний номер 728) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Алчевське автотранспортне підприємство 10967" (вул. Котляревського, буд. 1/27, м. Полтава, 36020 Україна; ідентифікаційний код 37011683) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСХОЛДІНГ" (вул. Ярославів вал, буд. 13/2, літера "Б", м. Київ, Україна, 36054; ) 520000 російських рублів (що еквівалентно 234000 гривень 00 коп.) заборгованості.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВИСНАЯ ЖЕЛЕЗНОДОРОЖНАЯ КОМПАНИЯ" (пр-т Андропова, буд. 18, корп. 1, кімн. 17, приміщення XV, м. Москва, Російська Федерація, 115432; основний державний реєстраційний номер 728) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСХОЛДІНГ" (вул. Ярославів вал, буд. 13/2, літера "Б", м. Київ, Україна, 36054; ) 3900 російських рублів (що еквівалентно 1755 гривень 00 коп.) відшкодування витрат на сплату судового збору.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Алчевське автотранспортне підприємство 10967" (вул. Котляревського, буд. 1/27, м. Полтава, 36020 Україна; ідентифікаційний код 37011683) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСХОЛДІНГ" (вул. Ярославів вал, буд. 13/2, літера "Б", м. Київ, Україна, 36054; ) 1755 грн. 00 коп. відшкодування витрат на сплату судового збору.

Видати накази після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного судового рішення: 1 червня 2018р.

Суддя Безрук Т. М.