РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.06.2018Справа № 910/4277/18

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтарес Плюс"

про стягнення 108 991, 53 грн.,

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У квітні 2018 року Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтарес плюс" про стягнення заборгованості з орендної плати за Договором оренди № 41/601 про передачу майна територіальної громади міста Києва від 19.05.2014 у сумі 108 991, 53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач (орендар) порушив умови договору оренди, не передав орендоване приміщення по акту приймання-передачі підприємству, не повідомив про бажання достроково розірвати договір оренди (котрий був дійсний до 17.05.2017 р.) у нього виникла заборгованість за січень, лютий 2017 року, що негативно впливає на фінансовий стан позивача.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 ГПК України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2018 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 19.04.2018 року.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву у встановлений для цього строк, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Судом також враховано, що згідно з приписами п. 6.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.05.2014 року між Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією (далі - орендодавець), Комунальним підприємством Печерського району м. Києва "Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва", правонаступником якого є Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" (далі - Підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтарес Плюс" (далі - Товариство, орендар) було укладено договір № 41/601 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (далі - договір), на підставі якого орендодавцем передано у строкове платне користування орендарю нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Городецького/Франка/Станіславського, 12/2/3 для розміщення офісу.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.3 договору оренди об'єктом оренди є нежитлове приміщення, загальною площею 93,5 кв.м.; вартість об'єкта оренди згідно із затвердженим висновком про вартість майна станом на 30.06.2013 року становить 1 375 650, 00 грн. без ПДВ; об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва".

За умовами п. 3.1 договору оренди за користування об'єктом оренди орендар сплачує балансоутримувачу орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 22.09.2011 року. № 34/6250, або за результатами конкурсу та на дату підписання договору становить 287, 25 грн. за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає 26 858,00 грн.

Крім орендної плати орендар сплачує компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди, яка за травень 2014 року складає 273, 26 грн. на місяць. Разом: 27 131, 26 грн. ПДВ: 5 426, 25 грн. Загальна сума до сплати становить: 32 557, 51 грн.

В пункті 3.2 договору оренди сторони визначили, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці.

Додатково до орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою (п. 3.4 договору).

Відповідно до п. 3.6 договору оренди орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця.

Пунктом 4.2 договору оренди визначено обов'язок орендаря своєчасно та у повному обсязі вносити орендні платежі.

Відповідно до п. 9.1 договору оренди цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 19.05.2014 року до 17.05.2017 року.

На виконання умов договору 19.06.2014 року між сторонами було підписано акт приймання-передачі об'єкта оренди площею 93,5 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Городецького/Франка/Станіславського, 12/2/3.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу норм статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди, згідно якого в силу вимог ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як встановлено ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 286 ГК України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного договору орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду нежитлове приміщення - загальною площею 93,5 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Городецького/Франка/Станіславського, 12/2/3.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2016 року по справі № 910/27734/15, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість з орендної плати за період лютий - жовтень 2015 року в розмірі 271 538, 65 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, 13.06.2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір реструктуризації заборгованості №13/06-01, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу розстрочку у погашенні заборгованості з орендної плати, яка утворилася станом на 01.06.2016 року на суму 439 368, 56 грн. на термін з 01.07.2016 року до 31.12.2016 року, у тому числі:

Липень 2016 року 73 228, 10 грн.

Серпень 2016року 73 228, 10 грн.

Вересень 2016 року 73 228, 10 грн.

Жовтень 2016 року 73 228, 10 грн.

Листопад 2016 року 73 228, 10 грн.

Грудень 2016 року 73 228, 10 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.03.2017 року по справі № 910/1222/17, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість з орендної плати в розмірі 325 186, 01 грн. та 219 684, 30 грн. за договором реструктуризації.

Судом встановлено, що 03.03.2017 року в складі представників відділу управління нежитловим фондом Підприємства: начальника відділу Костюченко І.М., провідного інженера Розтрьопіної Н.В., бухгалтера Гайструк Н.М. була вимушена скласти акт про те, що Товариство, якому було надано в орендне користування нежитлове цокольне приміщення загальною площею 93,5 кв.м. в будинку № 12/2/3 на вул. Городецького/Франка/Станіславського для розміщення офісу, не використовує вказане приміщення (слідів господарської діяльності не виявлено), про що свідчать акти обстеження ЖЕД «Хрещатик», бухгалтерії припинити нарахування по договору.

Отже, даний факт вказує на поручення відповідачем п 4.15 договору, відповідно до якого орендар після припинення дії договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі Підприємству. Акт приймання-передачі об'єста оренди підписується відповідним орендодавцем, орендарем та Підприємством. У разі невиконання цього пункту орендар сплачує неустойку у подвійному розмірі орендної плати.

Станом на 16.03.2018 акт приймання-передачі не було укладено.

Оскільки орендар порушив умови договору, не передав орендоване приміщення по акту приймання-передачі підприємству, не повідомив про бажання достроково розірвати договір (котрий був дійсний до 17.05.2017 року; акт про те що, Товариство не використовує вказане приміщення був складений 03.03.2017 року) у нього виникла заборгованість за січень-лютий 2017 року в розмірі 108 991, 53 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За таких обставин, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов'язання щодо оплати орендних платежів за договором у розмірі 108 991, 53 грн. за період січень-лютий 2017 року, та не спростував заявлених позовних вимог в цій частині, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, а тому позовні позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись п. 13 ст. 8, ст. ст. 129, 232, 236-241, 247, 252 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтарес Плюс" (01042, місто Київ, вулиця Патріса Лумумби, будинок 4/6, офіс 702, ідентифікаційний код - 34692320) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" (01021, місто Київ, провулок Івана Мар'яненка, будинок 7, ідентифікаційний код - 35692211) заборгованість з орендної плати у розмірі 108 991, 53 грн. та 1 762, 00 грн. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 08.06.2018 року.

Суддя Ю.О. Підченко