ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

04 червня 2018 року Справа № 915/478/18

м. Миколаїв

Суддя Коваль С.М. розглянувши матеріали за позовом Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті (65058, м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 7).

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства “Нібулон” (54002, Каботажний спуск, 1, м. Миколаїв; 54002, вул. Фалєєвська, 9-Б, м. Миколаїв).

про: стягнення 1945579 грн. 97 коп.

ВСТАНОВИВ:

Одеською регіональною службою державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті подано позов до товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства “Нібулон” про стягнення коштів за надані ветеринарно – санітарні послуги у сумі 1945579 грн. 97 коп.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд прийшов до висновку про необхідність відмовити позивачу у відкритті провадження у справі з огляду на наступне.

Юрисдикція господарських суддів визначена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно приписів статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв’язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов’язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи – підприємці.

Статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору, надано такому суб’єкту законом.

Поняття "суб'єкт владних повноважень" визначено статтею 4 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою це - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов’язує надавати такі послуги виключно суб’єкта владних повноважень, і спір виник у зв’язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг;

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про ветеринарну медицину» державний ветеринарно-санітарний контроль та нагляд на державному кордоні України та транспорті здійснюється регіональними службами державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні України та транспорті, їх структурними підрозділами (пунктами).

Згідно положення про регіональну службу державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2009 р. № 801, Регіональна служба державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті (далі - регіональна ветслужба) є державним органом ветеринарної медицини, що здійснює державний ветеринарно-санітарний контроль та нагляд на відповідній території.

Регіональна ветслужба у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України,

прийнятими відповідно до Конституції і законів України, актами Кабінету Міністрів України, наказами Держветфітослужби та положенням про неї.

Основними завданнями регіональної ветслужби є:

1) охорона території України від проникнення хвороб тварин з території інших держав або карантинних зон;

2) здійснення державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду за отриманням юридичними і фізичними особами вимог ветеринарно-санітарних заходів під час здійснення міждержавних перевезень об'єктів державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду (далі - об'єкти контролю та нагляду);

3) контроль та нагляд за дотриманням юридичними і фізичними особами ветеринарно-санітарних заходів під час ввезення на територію України, вивезення з її території, транзитних і внутрішньодержавних перевезень через територію України об'єктів контролю та нагляду.

Позивач здійснює контроль та нагляд шляхом видачі міжнародних ветеринарних сертифікатів на товари, що експортуються (п. 11 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про ветеринарну медицину»), які є документи дозвільного характеру у відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ветеринарну медицину».

Враховуючи наведене, Одеська регіональна служба державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті є суб'єктом владних повноважень, який, до речі, в господарські відносини з товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства “Нібулон” безпосередньо не вступав.

За таких обставин, дана справа є справою адміністративної юрисдикції і не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст.175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Керуючись ст.ст. 20 175, 234 ГПК України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Одеській регіональній службі державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті у відкритті провадження у справі.

2. Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути Одеській регіональній службі державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя С.М. Коваль