ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року

м. Київ

Справа № Б-39/24-10

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.

за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

учасники справи:

заявник - фізична особа-підприємець ОСОБА_1,

арбітражний керуючий - ОСОБА_11,

розглянувши касаційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_3

на додаткову постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.12.2017

у складі колегії суддів: Білоусова Я.О. (головуючий), Пуль О.А., Тарасова І. В.

за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ

Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанції

1. 01.11.2017 ухвалою Господарського суду Харківської області задоволено заяву ліквідатора (вх. № 35885 від 01.11.2017). Залишено без розгляду заяву ліквідатора (вх. № 44345 від 03.11.2015), з урахуванням уточнень, в частині визнання недійсним результату аукціону від 04.03.2011 з продажу майна банкрута, проведеного Товарною біржею "Правопорядок", та визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 10.05.2011, укладеного між ліквідатором ФОП ОСОБА_1 - арбітражним керуючим ОСОБА_3 та ПП "ТПО Олем 2010", посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мартиросян І.Є. та зареєстрованого в реєстрі за № 936. Залишено без розгляду клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_3 про припинення провадження з розгляду заяви ліквідатора про визнання недійсним результату аукціону з продажу майна від 04.03.2011 та договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 10.05.2011. Задоволено заяву ліквідатора (вх. № 44345 від 03.11.2015), з урахуванням уточнень, в частині визнання незаконними дій колишнього ліквідатора ФОП ОСОБА_1 - арбітражного керуючого ОСОБА_3 щодо продажу нерухомого майна банкрута. Визнано незаконними дії колишнього ліквідатора ФОП ОСОБА_1 - арбітражного керуючого ОСОБА_3 щодо продажу нерухомого майна банкрута.

2. 05.12.2017 постановою Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.11.2017 скасовано, прийнято нове рішення у справі. В задоволенні заяви ліквідатора щодо визнання незаконними дій колишнього ліквідатора ФОП ОСОБА_1 - арбітражного керуючого ОСОБА_3 щодо продажу нерухомого майна банкрута відмовлено. Заяву ліквідатора (вх. № 44345 від 03.11.2015), з урахуванням уточнень, в частині визнання недійсним результату аукціону від 04.03.2011 з продажу майна банкрута, проведеного Товарною біржею "Правопорядок", та визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 10.05.2011, укладеного між ліквідатором ФОП ОСОБА_1 - арбітражним керуючим ОСОБА_3 та ПП "ТПО Олем 2010", направлено на розгляд Господарського суду Харківської області.

3. 28.12.2017 до суду від арбітражного керуючого ОСОБА_3 надійшла заява про винесення додаткового судового рішення у справі №Б-39/24-10, в якій ОСОБА_3 просив ухвалити додаткове рішення до постанови Харківського апеляційного господарського суду від 05.12.2017, яким вирішити питання про судові витрати, зокрема про стягнення на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_11 сплаченого ОСОБА_3 судового збору у розмірі 3 520 грн за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.11.2017 та витрат ОСОБА_3 щодо направлення копій апеляційної скарги учасникам справи про банкрутство.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

4. 28.12.2017 додатковою постановою Харківського апеляційного господарського суду стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь арбітражного керуючого ОСОБА_3 1 600 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву

5. 18.01.2018 арбітражним керуючим ОСОБА_3 подано касаційну скаргу на додаткову постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.12.2017, в якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з арбітражного керуючого ОСОБА_11 на користь арбітражного керуючого ОСОБА_3 1 600 грн судового збору за подання апеляційної скарги та витрат ОСОБА_3 на відправлення копій апеляційної скарги учасникам справи про банкрутство. Стягнути з арбітражного керуючого ОСОБА_11 на користь арбітражного керуючого ОСОБА_3 3 200 грн витрат за подання касаційної скарги.

6. Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

7. Звертаючись з касаційною скаргою арбітражний керуючий ОСОБА_3 посилається на порушення апеляційним господарським судом при прийнятті додаткової постанови частини п'ятої статті 49 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) без врахування та з порушенням статті 1, частин першої, третьої статті 5, статті 41, частини сьомої статті 48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

8. Господарський процесуальний кодекс України (у редакції до 15.12.2017)

8.1. Стаття 33. Обов'язок доказування і подання доказів

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

8.2. Стаття 34. Належність і допустимість доказів

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

8.3. Стаття 43. Оцінка доказів

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

8.4. Стаття 44. Склад судових витрат

Судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

8.5. Стаття 49. Розподіл судових витрат

Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

9. Господарський процесуальний кодекс України (в редакції після 15.12.2017)

9.1. Стаття 123. Види судових витрат

1. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

3. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

9.2. Стаття 244. Додаткове рішення

1. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

10. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

10.1. Стаття 1. Визначення термінів

1. Для цілей цього Закону терміни вживаються в такому значенні:

сторони у справі про банкрутство - кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут);

учасники провадження у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, Фонд державного майна України, державний орган з питань банкрутства, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю;

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

11. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

12. Звертаючись із заявою про розподіл судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.11.2017 ОСОБА_3 просив суд просив суд стягнути з арбітражного керуючого ОСОБА_11 суму в розмірі 3 520 грн. Однак, як встановлено апеляційним господарським судом, при поданні апеляційної скарги скаржником було сплачено судовий збір у розмірі 1 600 грн, а тому вірним є висновок суду, що стягненню підлягає саме ця сума. Крім того, з огляду на положення статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" яка дає визначення сторонам у справі про банкрутство, стороною у справі є боржник, а не арбітражний керуючий, тому висновок суду апеляційної інстанції про стягнення суми судового збору за подання апеляційної скарги у випадку задоволення апеляційної скарги з боржника - ФОП ОСОБА_1, а не з арбітражного керуючого ОСОБА_11, також є правомірним та обґрунтованим.

13. Заява арбітражного керуючого ОСОБА_3 в частині стягнення витрат на відправлення копій апеляційної скарги учасникам справи про банкрутство обґрунтовано залишена апеляційним судом без задоволення, враховуючи те, що статті 49 ГПК України, в редакції на час прийняття постанови Харківського апеляційного господарського суду від 05.12.2017, не відносила зазначені витрати до судових.

14. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду апеляційної інстанцій.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

15. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що додаткова постанова у справі прийнята з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

16. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017, касаційна скарга арбітражного керуючого ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення, а прийнята у справі додаткова постанова Харківського апеляційного господарського суду від 28.12.2017 - залишенню без змін.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309, 316 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_3 залишити без задоволення.

2. Додаткову постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.12.2017 у справі № Б-39/24-10 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді Л. Катеринчук

В. Погребняк