КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2018 р. м. Київ Справа№ 911/4083/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Гончарова С.А.

при секретарі судового засідання Григораш Н.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 30.05.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" на ухвалу Господарського суду Київської області від 31.01.2018

у справі №911/4083/15 (суддя Карпечкін Т.П.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію у ПАТ "БАНК "Київська Русь" Волкова О.Ю.

до Приватного акціонерного товариства "Сільпо Рітейл"

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" (третя особа 1)

та третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариства "БАНК ВОСТОК" (третя особа 2)

про звернення стягнення на предмет іпотеки

В судовому засіданні 30.05.2018 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.01.2018 у справі №911/4083/15 зупинено провадження до набрання законної сили судовим рішенням Господарського суду Київської області у справі № 911/3060/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" про стягнення заборгованості по кредитному договору №15371-20/11-1 від 26.04.2011 у розмірі 34 495 293,96 грн. Зобов'язано сторін повідомити суду про набрання законної сили судовим рішенням Господарського суду Київської області у справі № 911/3060/15.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу передати для продовження розгляду до місцевого господарського суду.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм процесуального права, що призвело до винесення помилкової ухвали.

Апелянт вважає, що судом передчасно винесено оскаржувану ухвалу про зупинення провадження у справі, що призвело до затягування розгляду справи. Судом не враховано, що відповідачем не доведено неможливість встановлення судом обставин, які встановлюються іншим судом у справі №911/3060/15.

Апелянт зазначає, що обставини, що свідчать про наявність заборгованості ТОВ «Фоззі-Фуд» за кредитним договором, вже встановлювались господарськими судами в межах справи №911/800/16.

На думку апелянта, місцевому господарському суду слід було врахувати те, що сторони не позбавлені права в майбутньому звернутись за захистом своїх прав в порядку перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач не погоджується з доводами апеляційної скарги. Вказує, що обставини, які встановлюються у справі №911/3060/15, впливають на оцінку доказів у даній справі, оскільки підтвердження розміру заборгованості чи встановлення факту її відсутності, вливає на право позивача звернути стягнення на предмет іпотеки. Крім того, в матеріалах справи №911/3060/15 заявлені для дослідження обставини щодо припинення зобов'язань боржника (позичальника) за кредитним договором №15371-20/11-1 від 26.04.2011, які неможливо дослідити у даній справі №911/4083/15.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу позивача 02.04.2018 передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2018 у справі № 911/4083/15 поновлено Публічному акціонерному товариству "Банк "Київська Русь" строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь", встановлено відповідачу, третій особі 1, 2 строк для подання відзивів на апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2018 призначено розгляд справи № 911/4083/15 на 08.05.2018, відповідачу, третій особі 1, 2 встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня вручення ухвали про призначення справи до розгляду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2018, у зв'язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю. у відпустці для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.05.2018 у справі №911/4083/15 колегією суддів у визначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд справи призначено на 30.05.2018.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 30.05.2018 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, справу №911/4083/15 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представники відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 30.05.2018 заперечували проти доводів позивача, викладених в апеляційній скарзі з підстав, викладених у відзиву на апеляційну скаргу, просили її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представники третьої особи 1 та 2 в судове засідання апеляційної інстанції 30.05.2018 не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином, причини їх неявки суду невідомі.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представників третіх осіб 1 та 2 обов'язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених представників за наявними у справі матеріалами.

Пунктом 9 ч.1 Перехідних положень ГПК України, що набрав чинності 15.12.2017, роз'яснено, що справи у суді апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2015 Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію у ПАТ "БАНК "Київська Русь" Волкова О.Ю. звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Сільпо Рітейл" про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Фоззі - Фуд» перед ПАТ «Банк «Київська Русь» по кредитному договору №15371-20/11-1 на відкриття не відновлювальної кредитної лінії (в національній валюті) від 26.04.2011 станом на 21.08.2015 в розмірі 36 931 733,37 грн. з яких: 30 557 891,77 грн. основна сума заборгованості за кредитом, 3 536 876,25 грн. прострочена заборгованість по процентам, 418 948,12 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів, 2 908 242,92 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 490 225,69 грн. прострочена заборгованість за кредитом з урахуванням індексу інфляції.

27.11.2017 відповідачем ПАТ "Сільпо Рітейл" було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі № 911/4083/15 до вирішення пов'язаної з нею справи Господарського суду Київської області № 911/3060/15, в якому відповідач вказує, що в провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа №911/3060/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" про стягнення заборгованості по кредитному договору №15371-20/11-1 від 26.04.2011 у розмірі 34 495 293,96 грн., яка складається з основної суми заборгованості в сумі 30 557 891,77 грн., заборгованості за процентами в розмірі 2 742 371,06 грн., відповідно до заяви по збільшення позовних вимог розмір основної заборгованості становить 30 557 891,77 грн., заборгованість за процентами 2 380 120,81 грн. Згідно проведеної в рамках справи №911/3060/15 експертизи основна сума заборгованості становить 16 527 891,77 грн., заборгованість за процентами 1 339 047,81 грн.

Задовольняючи зазначене клопотання, суд першої інстанції зазначив, що питання про задоволення вимог кредитора (позивача, Банку) за рахунок майнового поручителя свідчить про застосування забезпечувального зобов'язання, виконання якого, з огляду на ст.ст. 554, 589 ЦК України залежить від факту невиконання (прострочення), відповідно і обсягу прострочення, допущеного основним боржником (безпосередньо позичальником) ТОВ "Фоззі-Фуд", що досліджується в матеріалах справи Господарського суду Київської області №911/3060/15. Відтак господарським судом було зроблено висновок, що відповідні справи є взаємопов'язаними і до остаточного визначення у справі №911/3060/15 факту невиконання зобов'язання боржником та обсягу такого невиконання, всебічний та об'єктивний розгляд та вирішення питання про задоволення вимог кредитора (позивача) за рахунок забезпечувального зобов'язання, про що заявлено у справі № 911/4083/15, не можливий.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Пунктом 5 частиною 1 статті 227 ГПК України передбачено, що суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Про зупинення провадження у справі виноситься ухвала, яка в силу ст. 234 ГПК України має, зокрема, містити мотиви її винесення з посиланням на законодавство.

У відповідності до п. 3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок, непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов'язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи. При цьому пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Отже, метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовні та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

За таких обставин, враховуючи предмет на підстави розглядуваного позову, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновки суду першої інстанції, що результати розгляду справи №911/3060/15 можуть вплинути на вирішення справи №911/4083/15, у зв'язку з чим місцевий господарський суд правомірно зупинив провадження у справі №911/4083/15 до набрання законної сили рішенням суду у справі №911/3060/15.

Після усунення обставин, що зумовили зупинення, провадження у справі буде поновлено.

Доводи апеляційної скарги, що місцевий господарський суд, оцінюючи наявність правових підстав для задоволення позову, може самостійно з'ясувати чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у справі, є необґрунтованими, оскільки, як вірно зазначено місцевим господарським судом, розмір заборгованості боржника (позичальника) за Кредитним договором №15371-20/11-1 від 26.04.2011 встановлюється в матеріалах справи №911/3060/15, відповідні обставини не можуть одночасно досліджуватись та встановлюватись у справі № 911/4083/15, оскільки це призведе до одночасного встановлення одних і тих же обставин в різних судових справах, до того ж передбачається встановлення у справі № 911/4083/15 обставин щодо розміру заборгованості третьої особи, а не відповідача.

Обставини, що встановлюються у справі №911/3060/15 впливають на оцінку доказів у справі № 911/4083/15, оскільки підтвердження розміру заборгованості чи встановлення факту її відсутності в першій справі, впливає на право позивача звернути стягнення на предмет іпотеки у даній справі.

Враховуючи результати проведеної експертизи у справі №911/3060/15, розмір заборгованості за кредитним договором є спірним, а представник позивача у судовому засіданні апеляційної інстанції не зміг пояснити суду яка позиція позивача щодо остаточного розміру заборгованості.

Судом першої інстанції також встановлено, що в матеріалах справи №911/3060/15 заявлені для дослідження обставини щодо припинення зобов'язань боржника (позичальника) за Кредитним договором №15371-20/11-1 від 26.04.2011, які не можливо дослідити у справі №911/4083/15. В разі встановлення у справі №911/3060/15 факту припинення зобов'язань боржника за Кредитним договором №15371-20/11-1 від 26.04.2011, з огляду на ст.ст. 559, 593 Цивільного кодексу України, припиниться і забезпечувальне зобов'язання, на підставі якого заявлено вимоги у справі № 911/4083/15, що розглядається.

Посилання апелянта на преюдиційність справи № 911/800/16 є недоречним, оскільки предметом розгляду зазначеної справи є стягнення 83 854 573,64 грн. заборгованості за кредитним договором на відкриття невідновлювальної кредитної лінії №68029-20/12-1 від 16.10.2012, тобто за іншим кредитним договором, який не має відношення до вирішення даної справи.

Доводи позивача щодо не пов'язаності розглядуваної справи та справи №911/3060/15, є безпідставними, а отже, не спростовують висновків господарського суду щодо наявності підстав для зупинення провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29).

За таких обставин решту аргументів апелянта суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття оскаржуваної ухвали у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про зупинення провадження у справі №911/4083/15 до набрання законної сили судовим рішенням у справі Господарського суду Київської області № 911/3060/15.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає обґрунтованими з викладених вище підстав.

Таким чином, колегія суддів не вбачає правових підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали Господарського суду Київської області від 31.01.2018 про зупинення провадження у справі №911/4083/15.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" на ухвалу Господарського суду Київської області від 31.01.2018 у справі №911/4083/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 31.01.2018 у справі №911/4083/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/4083/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 288, 289 ГПК України з урахуванням перехідних положень ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017.

Повний текст постанови складено 05.06.2018.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

С.А. Гончаров