РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2018Справа № 910/3494/18
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрім Мейкерс» (01033, м.Київ, ВУЛИЦЯ ШОТА РУСТАВЕЛІ, будинок 38, К.12)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «Еко» (03039, м.Київ, ПРОСПЕКТ НАУКИ, будинок 8) відшкодування збитків у розмірі 119 728,12 грн.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дрім Мейкерс» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко» (надалі також - «Відповідач») про відшкодування збитків у розмірі 119 728,12 грн.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 01.01.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дрім Мейкерс» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко» (Покупець) було укладено Договір поставки №12500К, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався поставити та передати у власність Покупцеві товар на підставі замовлення останнього та у відповідності до Специфікації, а Покупець зобов'язався прийняти поставлений Постачальником товар та оплатити його вартість у порядку і на умовах, погоджених Сторонами у цьому Договорі. Як зазначає Позивач, ним складено акти про приймання товарів щодо накладних на повернення товару від Відповідача, в яких вказані недоліки отриманого товару на повернення, проте Відповідачем відмовлено Позивачу у прийманні заявленого останнім на повернення бракованого товару й заявлено вимогу про зарахування вартості такого повернутого товару в рахунок зменшення заборгованості за Договором. Позивач зазначає, що своїми діями Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко» завдало Позивачу збитків у розмірі 119 728 грн. 12 коп., оскільки повернутий Відповідачем бракований товар не підлягає подальшій реалізації Позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2018 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

04.04.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позов, у якому заявлено вимогу про проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

18.04.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2018 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко» про розгляд справи № 910/3494/18 за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

08.05.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли заперечення.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 26.03.2018 року була направлена на адреси Сторін, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення уповноваженим особам Сторін ухвали суду.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

01.01.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дрім Мейкерс» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко» (Покупець) було укладено Договір поставки №12500К, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався поставити та передати у власність Покупцеві товар на підставі замовлення останнього та у відповідності до Специфікації, а Покупець зобов'язався прийняти поставлений Постачальником товар та оплатити його вартість у порядку і на умовах, погоджених Сторонами у цьому Договорі. (т. 1 а.с. 15-34)

Відповідно до п.5.7 Договору кожна партія Товару повинна супроводжуватися належно оформленими відповідно до вимог нормативно-правових актів України документами, що передбачені законодавством України при обороті (реалізації) замовленого Покупцем Товару, та які відповідають Специфікації, зокрема:

накладною на Товар, яка повинна бути оформлена відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та містити: номер та дату цього Договору; номер Замовлення; найменування одиниць Товару; його ціну; номери реєстраційних номерів сертифікатів відповідності або свідоцтв про визнання відповідності та/або декларації про відповідність, якщо це передбачено технічним регламентом підтвердження відповідності на замовлений Товар; штрих-коди Товару;

товарно-транспортною накладною на перевезення Товару;

документами або їх належно засвідченими копіями про відповідність якості Товару, якщо нормативно-правовими актами України передбачено супровід партії Товару такими документами (сертифікати та/або декларації відповідності, або інші офіційні документи, що підтверджують таку відповідність/ветеринарні свідоцтва, карантинні сертифікати, висновки та дозволи СЕС, тощо);

копіями дозвільних документів (експлуатаційних дозволів, ліцензій, тощо), виданих Постачальнику, якщо нормативно-правовими актами оборот Товарів дозволяється тільки при наявності у Постачальника відповідних документів;

копіями гарантійних сертифікатів на Товар (кожну одиницю), на який встановлено гарантійний термін;

документи, що підтверджують правомірність використання Постачальником прав інтелектуальної власності третіх осіб;

іншими документами або їх належно засвідченими копіями, без наявності яких реалізація Товару заборонена або унеможливлюється відповідно нормативно-правовими актами України.

Згідно з п.5.16 Договору в редакції протоколу узгодження розбіжностей Сторони погодили, що Покупець має беззастережне право на свій розсуд повернути Постачальнику поставлений ним за Договором Товар, при умові збереження товарного вигляду та упаковки, з наведених нижче підстав, в тому числі, але не обмежуючись:

Товар, який не користується попитом у кінцевого споживача;

Товар у якого закінчився термін реалізації/термін придатності;

Товар, не реалізований Покупцем на момент направлення Покупцем повідомлення Постачальнику про припинення дії цього Договору;

Товар, що був повернутий кінцевим споживачем;

акційний Товар по закінченню періоду проведення акції;

сезонний Товар по закінченню відповідного сезону;

за письмовою угодою Сторін;

в інших випадках, що передбачені цим Договором;

з інших причин, на розсуд Покупця.

Сторони погодили, що Покупець має беззастережне право на свій розсуд повернути Постачальнику поставлений ним за Договором Товар, з наведених нижче підстав, в тому числі, але не обмежуючись:

- Товар, який під час перевірки Покупцем та/або уповноваженими контролюючими державними органами в період реалізації або вибіркової перевірки, виявився неякісним, або не відповідним вимогам до маркування, пакування, стандартів, тощо;

- в зв'язку зі змінами в чинному законодавстві України, або у разі прийняття рішення суб'єктами владних повноважень, державними органами виконавчої влади з питань регуляторної політики, контролю тощо про заборону або призупинення реалізації (обігу) Товару, зміну вимог до вигляду, споживчих якостей, маркування, пакування Товару, тощо.

Покупець надсилає Постачальнику Повідомлення про повернення Товару, в якому зазначає вид та кількість Товару, що підлягає поверненню, місце і час його передачі Постачальнику. (п.5.17 Договору)

У п.5.18 Договору зазначено, що Постачальник, отримавши Повідомлення Покупця на підставах та умовах, визначених пунктами 5.16 і/та 5.17., зобов'язаний вивезти зазначений у ньому Товар одночасно зі здійсненням найближчої наступної поставки, але, не пізніше 21 (двадцяти одного) календарного дня з моменту направлення Повідомлення Покупцем. Повернення Товару оформляється відповідною накладною. Вартість Товару, що повертається Покупцем, зараховується ним в рахунок зменшення заборгованості Покупця перед Постачальником за Договором. У разі, якщо у Покупця немає заборгованості перед Постачальником за Товар, Постачальник зобов'язаний не пізніше 5 (п'яти) календарних днів з дати отримання письмової вимоги Покупця повернути останньому суму коштів, яка відповідає вартості поверненого Товару. У разі повернення Товару від Покупця до Постачальника на умовах статті 5 цього Договору право власності на Товар переходить до Постачальника з моменту підписання його Уповноваженим представником накладної та/або іншого Документу, який підтверджує повернення Товару.

Відповідно до п.5.19 Договору Сторони погодили, що у випадку порушення Постачальником умов пункту 5.18 Договору Покупець має право після закінчення 21 (двадцяти одного) календарного дня з моменту направлення Повідомлення про повернення Товару розпорядитися Товаром на свій розсуд: 5.19.1. реалізувати Товар його за мінімальною ціною; 5.19.2. якщо Товар відноситься до продуктів харчування, утилізувати його за рахунок Постачальника, про що складається відповідний Акт, в порядку, визначеному в розділі 9 Договору.

Всі витрати і збитки, понесені Покупцем у зв'язку з розпорядженням Товаром на свій розсуд, включно, але не обмежуючись різницею між вартістю придбання Товару та вартістю його реалізації за мінімальними цінами, збитки від реалізації Товару за мінімальними цінами, вартість утилізації, транспортування тощо,- відносяться на рахунок Постачальника та відшкодовуються Покупцеві в повному обсязі. (п.5.20 Договору)

У п.5.21 Договору передбачено, що Покупець вправі на суму понесених витрат і збитків зменшити свою заборгованість перед Постачальником за цим Договором, а у разі, якщо у Покупця немає такої заборгованості, Постачальник зобов'язаний відшкодувати Покупцю суму понесених останнім витрат і збитків не пізніше п'яти робочих днів з дати виставлення Покупцем письмової вимоги про відшкодування витрат і збитків.

Відповідно до п.9.1 Договору у випадках, визначених Договором, Сторони складають такі Акти:

9.1.1. Акт про відмову у прийманні поставки партії Товару (на умовах пунктів 5.8, 5.10 Договору), форма якого затверджена Додатком № 5 до цього Договору;

9.1.2. Акт про Невідповідність Товару (на умовах пункту 5.8., 5.10., 5.12 Договору), форма якого затверджена Додатком № 6' до цього Договору;

9.1.3. Акт утилізації Товару (на умовах підпункту 5.19.2 Договору), форма якого затверджена Додатком № 7 до цього Договору.

Згідно з п.9.2 Договору акти, зазначені в підпунктах 9.1.1. та 9.1.2. пункту 9.1 Договору є двосторонніми документами, які оформляються та підписуються Сторонами, їх представниками, включно з перевізниками та складаються у двох екземплярах (по одному для кожної із Сторін). Акти, визначені в підпункті 9.1.3 п.9.1 Договору складаються за участю представника підприємства, що здійснює утилізацію товару у 2 примірниках, один з яких направляється Постачальнику.

Акти мають містити такі реквізити та склад: найменування документу; дата, номер та місце складання; опис події, яка стала підставою для його складання; причини та підстави складання акту; підписи Уповноважених представників Сторін або, у визначених випадках, тільки Покупця, або Покупця та третьої незацікавленої особи. Не дотримання Сторонами форми та/або складу Актів, за умови їх підписання уповноваженими особами Сторін, не є підставою для визнання їх такими, що складені з порушеннями умов Договору. (п.9.3 Договору)

У п.9.5 Договору зазначено, що всі Акти за Договором вручаються Постачальнику або його Перевізнику під підпис. У випадках, визначених пунктом 9.4. Договору, Акти направляються Постачальнику електронною поштою та рекомендованим листом з повідомленням.

Пунктом 10.4 Договору в редакції протоколу узгодження розбіжностей передбачено, що Покупець вправі провести залік зустрічних однорідних вимог в порядку, передбаченому в пункті 8.3. цього Договору та/або призупинити, без попереднього повідомлення Постачальника, виконання грошових зобов'язань перед Постачальником за цим Договором при виникненні у Постачальника простроченої грошової заборгованості перед Покупцем за іншими договорами, укладеними між Сторонами (про надання послуг, виконання робіт, тощо) та/або у випадку Порушення Постачальником строків вивезення Товару, що визначені пунктом 5.18. Договору. Сторони погодили, що призупинення Покупцем виконання грошових зобов'язань відповідно до умов цього пункту є оперативно-господарською санкцією та до Покупця не може бути застосована відповідальність, що передбачена цим Договором та/або чинним законодавством України за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань.

Умовами поставки на РЦ Покупця до Договору поставки №12500К від 01.01.2014 року, що є Додатком №3, Сторони погодили, зокрема, п.1.11 в редакції Протоколу узгодження розбіжностей у випадку повернення Покупцем Товару з будь-яких підстав та на умовах, що передбачені пунктом 5.16 Договору, Сторони домовилися, що строк для вивезення Постачальником Товару, зазначений пунктом 5.18. Договору становитиме не більше, ніж 21 календарних днів з дати направлення Повідомленням Покупцем; п.1.12. Сторони дійшли до згоди, що у випадку порушення Постачальником строків вивезення Товару, що передбачені пунктом 1.11. цього Додатку, Покупець має право передати такий Товар на відповідальне зберігання третій особі. У цьому випадку Постачальник зобов'язаний відшкодувати Покупцю всі документально підтверджені витрати, що здійснені останнім у зв'язку із зберіганням такого Товару у третьої особи та його транспортуванням до місця зберігання. Постачальник зобов'язаний відшкодувати такі витрати Покупця протягом 3 (трьох) банківських днів з дати пред'явлення Покупцем відповідної письмової вимоги. У разі порушення Постачальником строків відшкодування витрат. Покупець має право зменшити свою заборгованість (у разі її наявності) перед Постачальником на суму таких витрат у порядку, що передбачений умовами Договору. Сторони також погодили, що положення пунктів 5.19., 5.20., 5.21. Договору у цьому випадку не застосовуються. (т.1 а.с. 36-40)

Додатковою угодою №1е від 20.11.2015 року до Договору поставки №12500К від 01.01.2014 року Сторони дійшли згоди внести зміни до п.12.1 договору та викласти його в наступній редакції: «Договір набуває чинності з 01.01.2014 року і діє до 31.12.2016 року включно, а в частині невиконаних зобов'язань Сторін. що виникли на момент дії даного Договору - до їх повного виконання». (т.1 а.с.42)

Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко» надіслано на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрім Мейкерс» повідомлення про повернення товару на підставі п.5.16 Договору згідно з переліком на 133 арк., загальна вартість товару, що підлягає поверненню складає 710 592 грн. 54 коп. (т.1 а.с.43), у відповідь на яке Позивач листом №198 від 26.09.2016 року повідомив, що повернення товару здійснюється при умові збереження його товарного вигляду та упаковки, участь уповноваженого представника Позивача, повернення товару здійснюється з РЦ ТОВ «Еко», що підтверджується копією опису вкладення від 22.02.2017 р. та копією фіскального чеку від 22.02.2017 р. (т.1 а.с.44-45)

22.02.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дрім Мейкерс» надіслало на адресу Відповідача претензію №28, в якій зазначено, що Покупцем повернуто бракований товар на суму в розмірі 119 728 грн. 12 коп., Постачальник готовий повернути неприйнятий товар, що прибув за накладними на повернення (т.1 а.с.46), у відповідь на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко» листом за вих. №0117 від 29.03.2017 р. наполягало на зарахуванні вартості товару, що був повернутий Покупцем в рахунок зменшення заборгованості Покупця перед Постачальником за Договором на загальну суму 498022 грн. 50 коп. (т.1 а.с.47)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки №12500К від 01.01.2014 року між Сторонами складені та підписані накладні на повернення №10502 від 17.10.2017 р. на суму 6358 грн. 16 коп., №10501 від 17.10.2017 р. на суму 1589 грн. 94 коп., №10311 від 17.10.2017 р. на суму 63 грн. 02 коп., №10270 від 17.10.2017 р. на суму 175 грн. 85 коп., №10271 від 17.10.2017 р. на суму 866 грн. 82 коп., №10263 від 17.10.2017 р. на суму 746 грн. 53 коп., №10931 від 18.10.2017 р. на суму 976 грн. 44 коп., №10459 від 17.10.2017 р. на суму 2161 грн. 93 коп., №10458 від 17.10.2017 р. на суму 37 грн. 96 коп., №10438 від 17.10.2017 р. на суму 2410 грн. 09 коп., №10940 від 18.10.2017 р. на суму 1933 грн. 60 коп., №10333 від 17.10.2017 р. на суму 387 грн. 67 коп., №10459 від 17.10.2017 р. на суму 2161 грн. 93 коп., №10486 від 17.10.2017 р. на суму 1450 грн. 91 коп., №10949 від 18.10.2017 р. на суму 135 грн. 98 коп., №10459 від 17.10.2017 р. на суму 2161 грн. 93 коп., №10717 від 18.10.2017 р. на суму 137 грн. 71 коп., №10312 від 17.10.2017 р. на суму 95 грн. 88 коп., №10488 від 18.10.2017 р. на суму 140 грн. 18 коп., №10284 від 17.10.2017 р. на суму 1072 грн. 26 коп., №10313 від 17.10.2017 р. на суму 1301 грн. 80 коп., №11072 від 18.10.2017 р. на суму 683 грн. 32 коп., №11073 від 18.10.2017 р. на суму 16 994 грн. 80 коп., №11074 від 18.10.2017 р. на суму 9407 грн. 41 коп., №11075 від 18.10.2017 р. на суму 11516 грн. 05 коп., №10429 від 17.10.2017 р. на суму 520 грн. 31 коп., №10582 від 17.10.2017 р. на суму 63 грн. 54 коп., №10693 від 17.10.2017 р. на суму 110 грн. 53 коп., №10303 від 17.10.2017 р. на суму 324 грн. 95 коп., №10698 від 17.10.2017 р. на суму 217 грн. 44 коп., №10583 від 17.10.2017 р. на суму 156 грн. 00 коп., №10260 від 17.10.2017 р. на суму 546 грн. 00 коп., №10687 від 17.10.2017 р. на суму 217 грн. 61 коп., №10297 від 17.10.2017 р. на суму 294 грн. 18 коп., №10584 від 17.10.2017 р. на суму 435 грн. 85 коп., №10697 від 17.10.2017 р. на суму 17 грн. 83 коп., №10603 від 17.10.2017 р. на суму 4338 грн. 01 коп., №11259 від 18.10.2017 р. на суму 1187 грн. 20 коп., №10631 від 17.10.2017 р. на суму 1051 грн. 70 коп., №10638 від 17.10.2017 р. на суму 3168 грн. 43 коп., №10592 від 17.10.2017 р. на суму 1679 грн. 92 коп., №10833 від 18.10.2017 р. на суму 1839 грн. 90 коп., №10705 від 17.10.2017 р. на суму 574 грн. 26 коп., №10481 від 17.10.2017 р. на суму 491 грн. 05 коп., №10485 від 17.10.2017 р. на суму 42 грн. 05 коп., №10342 від 17.10.2017 р. на суму 4683 грн. 36 коп., №10952 від 18.10.2017 р. на суму 6790 грн. 68 коп., №10681 від 17.10.2017 р. на суму 1350 грн. 28 коп., №10670 від 17.10.2017 р. на суму 1072 грн. 74 коп., №10398 від 17.10.2017 р. на суму 2687 грн. 75 коп., №10424 від 17.10.2017 р. на суму 112 грн. 32 коп., №10416 від 17.10.2017 р. на суму 1630 грн. 75 коп., №10827 від 18.10.2017 р. на суму 1810 грн. 51 коп., №10392 від 17.10.2017 р. на суму 257 грн. 04 коп., №10849 від 18.10.2017 р. на суму 3267 грн. 11 коп., №10725 від 18.10.2017 р. на суму 5425 грн. 31 коп., №10815 від 18.10.2017 р. на суму 477 грн. 74 коп., №10720 від 18.10.2017 р. на суму 470 грн. 71 коп., №10723 від 18.10.2017 р. на суму 66 грн. 40 коп., №10575 від 17.10.2017 р. на суму 534 грн. 94 коп., №10247 від 17.10.2017 р. на суму 700 грн. 18 коп., №11286 від 18.10.2017 р. на суму 515 грн. 89 коп., №11276 від 18.10.2017 р. на суму 927 грн. 80 коп., №11243 від 18.10.2017 р. на суму 904 грн. 98 коп., №10990 від 18.10.2017 р. на суму 89 грн. 82 коп., №10991 від 18.10.2017 р. на суму 7412 грн. 35 коп., №11057 від 18.10.2017 р. на суму 618 грн. 40 коп. (т.1 а.с.69-71,73, 75-76, 78, 80,83, 85,88, 90, 92, 95, 97,99, 101, 104 - 105, 108, 121 - 127, 129, 131 - 132, 134, 136, 138, 140, 142, 144, 146 - 147, 151, 154, 156, 160, 162, 165, 167, 169 - 170, 176-177, 181-182, 185 - 186, 189, 191, 193, 195, 197, 200, 208-210, 212-213, 215, 217, 219, 221, 224, 234-237)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що ним складено акти про приймання товарів щодо накладних на повернення товару від Відповідача, в яких вказані недоліки отриманого товару на повернення, проте Відповідачем відмовлено Позивачу у прийманні заявленого останнім на повернення бракованого товару й заявлено вимогу про зарахування вартості такого повернутого товару в рахунок зменшення заборгованості за Договором. Позивач зазначає, що своїми діями Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко» завдало Позивачу збитків у розмірі 119 728 грн. 12 коп., оскільки повернутий Відповідачем бракований товар не підлягає подальшій реалізації Позивачем.

В обґрунтування заперечень на позовну заяву Відповідач зазначає, що в наявності є ухвала Господарського суду міста Києва від 24.10.2017 року у справі №910/13136/17 про припинення провадження у справі між тими сторонами про той самий предмет, що набрала законної сили, а тому провадження підлягає закриттю. Також у даному випадку Сторони повинні були скласти акт про відмову у прийманні товару або акт про невідповідність товару в порядку, визначеному у п.п.9.1.1, 9.1.2, 9.2, 9.3 Договору, тобто двосторонній документ, підписаний обома сторонами. На день пред'явлення претензії такі акти оформлені не були. Також між Сторонами підписаний Акт звіряння взаємних розрахунків за період з 19.10.2017 р. до 25.10.2017 р.. за яким заборгованість на користь Позивача становить 141533 грн. 21 коп., після чого Відповідачем було перераховано на користь Позивача 118 738 грн. 55 коп. за товар. Згідно з угодами про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.10.2017 р. були проведені зарахування на суми 22 645 грн. 22 коп. та 149 грн. 34 коп., а тому вимога про стягнення 119 728 грн. 12 коп. є безпідставною.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрім Мейкерс» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору поставки №12500К від 01.01.2014 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки №12500К від 01.01.2014 року між Сторонами складені та підписані накладні на повернення №10502 від 17.10.2017 р. на суму 6358 грн. 16 коп., №10501 від 17.10.2017 р. на суму 1589 грн. 94 коп., №10311 від 17.10.2017 р. на суму 63 грн. 02 коп., №10270 від 17.10.2017 р. на суму 175 грн. 85 коп., №10271 від 17.10.2017 р. на суму 866 грн. 82 коп., №10263 від 17.10.2017 р. на суму 746 грн. 53 коп., №10931 від 18.10.2017 р. на суму 976 грн. 44 коп., №10459 від 17.10.2017 р. на суму 2161 грн. 93 коп., №10458 від 17.10.2017 р. на суму 37 грн. 96 коп., №10438 від 17.10.2017 р. на суму 2410 грн. 09 коп., №10940 від 18.10.2017 р. на суму 1933 грн. 60 коп., №10333 від 17.10.2017 р. на суму 387 грн. 67 коп., №10459 від 17.10.2017 р. на суму 2161 грн. 93 коп., №10486 від 17.10.2017 р. на суму 1450 грн. 91 коп., №10949 від 18.10.2017 р. на суму 135 грн. 98 коп., №10459 від 17.10.2017 р. на суму 2161 грн. 93 коп., №10717 від 18.10.2017 р. на суму 137 грн. 71 коп., №10312 від 17.10.2017 р. на суму 95 грн. 88 коп., №10488 від 18.10.2017 р. на суму 140 грн. 18 коп., №10284 від 17.10.2017 р. на суму 1072 грн. 26 коп., №10313 від 17.10.2017 р. на суму 1301 грн. 80 коп., №11072 від 18.10.2017 р. на суму 683 грн. 32 коп., №11073 від 18.10.2017 р. на суму 16 994 грн. 80 коп., №11074 від 18.10.2017 р. на суму 9407 грн. 41 коп., №11075 від 18.10.2017 р. на суму 11516 грн. 05 коп., №10429 від 17.10.2017 р. на суму 520 грн. 31 коп., №10582 від 17.10.2017 р. на суму 63 грн. 54 коп., №10693 від 17.10.2017 р. на суму 110 грн. 53 коп., №10303 від 17.10.2017 р. на суму 324 грн. 95 коп., №10698 від 17.10.2017 р. на суму 217 грн. 44 коп., №10583 від 17.10.2017 р. на суму 156 грн. 00 коп., №10260 від 17.10.2017 р. на суму 546 грн. 00 коп., №10687 від 17.10.2017 р. на суму 217 грн. 61 коп., №10297 від 17.10.2017 р. на суму 294 грн. 18 коп., №10584 від 17.10.2017 р. на суму 435 грн. 85 коп., №10697 від 17.10.2017 р. на суму 17 грн. 83 коп., №10603 від 17.10.2017 р. на суму 4338 грн. 01 коп., №11259 від 18.10.2017 р. на суму 1187 грн. 20 коп., №10631 від 17.10.2017 р. на суму 1051 грн. 70 коп., №10638 від 17.10.2017 р. на суму 3168 грн. 43 коп., №10592 від 17.10.2017 р. на суму 1679 грн. 92 коп., №10833 від 18.10.2017 р. на суму 1839 грн. 90 коп., №10705 від 17.10.2017 р. на суму 574 грн. 26 коп., №10481 від 17.10.2017 р. на суму 491 грн. 05 коп., №10485 від 17.10.2017 р. на суму 42 грн. 05 коп., №10342 від 17.10.2017 р. на суму 4683 грн. 36 коп., №10952 від 18.10.2017 р. на суму 6790 грн. 68 коп., №10681 від 17.10.2017 р. на суму 1350 грн. 28 коп., №10670 від 17.10.2017 р. на суму 1072 грн. 74 коп., №10398 від 17.10.2017 р. на суму 2687 грн. 75 коп., №10424 від 17.10.2017 р. на суму 112 грн. 32 коп., №10416 від 17.10.2017 р. на суму 1630 грн. 75 коп., №10827 від 18.10.2017 р. на суму 1810 грн. 51 коп., №10392 від 17.10.2017 р. на суму 257 грн. 04 коп., №10849 від 18.10.2017 р. на суму 3267 грн. 11 коп., №10725 від 18.10.2017 р. на суму 5425 грн. 31 коп., №10815 від 18.10.2017 р. на суму 477 грн. 74 коп., №10720 від 18.10.2017 р. на суму 470 грн. 71 коп., №10723 від 18.10.2017 р. на суму 66 грн. 40 коп., №10575 від 17.10.2017 р. на суму 534 грн. 94 коп., №10247 від 17.10.2017 р. на суму 700 грн. 18 коп., №11286 від 18.10.2017 р. на суму 515 грн. 89 коп., №11276 від 18.10.2017 р. на суму 927 грн. 80 коп., №11243 від 18.10.2017 р. на суму 904 грн. 98 коп., №10990 від 18.10.2017 р. на суму 89 грн. 82 коп., №10991 від 18.10.2017 р. на суму 7412 грн. 35 коп., №11057 від 18.10.2017 р. на суму 618 грн. 40 коп. (т.1 а.с.69-71,73, 75-76, 78, 80,83, 85,88, 90, 92, 95, 97,99, 101, 104 - 105, 108, 121 - 127, 129, 131 - 132, 134, 136, 138, 140, 142, 144, 146 - 147, 151, 154, 156, 160, 162, 165, 167, 169 - 170, 176-177, 181-182, 185 - 186, 189, 191, 193, 195, 197, 200, 208-210, 212-213, 215, 217, 219, 221, 224, 234-237)

Вказані накладні на повернення оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку, про що також не заперечували представники Сторін у наданих поясненнях на адресу Суду.

При зверненні до суду з вказаним позовом Позивач зазначав, що ним складено акти про приймання товарів щодо накладних на повернення товару від Відповідача, в яких вказані недоліки отриманого товару на повернення, проте Відповідачем відмовлено Позивачу у прийманні заявленого останнім на повернення бракованого товару й заявлено вимогу про зарахування вартості такого повернутого товару в рахунок зменшення заборгованості за Договором. Позивач зазначає, що своїми діями Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко» завдало Позивачу збитків у розмірі 119 728 грн. 12 коп., оскільки повернутий Відповідачем бракований товар не підлягає подальшій реалізації Позивачем.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Пунктом 2 ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Підставою для відшкодування збитків є склад правопорушення, який включає наступні фактори:

- наявність реальних збитків;

- вина заподіювача збитків;

- причинний зв'язок між діями або бездіяльністю винної особи та збитками.

Збитки - це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною у відповідності до ст. 224 Господарського кодексу України.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Проте, Позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов'язань та причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням зобов'язань та заподіяними збитками.

При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов'язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов'язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою і збитками є обов'язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов'язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв'язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв'язку.

Відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотним наслідком порушення боржником зобов'язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв'язку є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню (Постанова Вищого господарського суду України від 19.03.2015 у справі №910/19489/14).

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем заявлено до стягнення з Відповідача збитки, які є вартістю поверненого бракованого Відповідачем товару.

На підтвердження заявленої суми збитків Позивачем додано до матеріалів справи Акти про приймання товарів №1 від 01.12.2016 р., №2 від 04.12.2016 р., №3 від 04.12.2016 р., №4 від 04.12.2016 р., №5 від 04.12.2016 р., №6 від 04.12.2016 р., №7 від 04.12.2016 р., №8 від 04.12.2016 р., №9 від 04.12.2016 р., №10 від 04.12.2016 р., №11 від 05.11.2016 р., №11а від 05.11.2016 р., №12 від 05.12.2016 р., №13 від 05.12.2016 р., №14 від 05.12.2016 р., №15 від 05.12.2016 р., №17 від 06.12.2016 р., №18 від 09.12.2016 р., №19 від 09.12.2016 р., №20 від 09.12.2016 р., №21 від 09.12.2016 р., №22 від 09.12.2016 р., №23 від 09.12.2016 р., №24 від 09.12.2016 р., №25 від 09.12.2016 р., №26 від 09.12.2016 р., №27 від 09.12.2016 р., №28 від 09.12.2016 р., №29 від 11.12.2016 р., №30 від 11.12.2016 р., №31 від 11.12.2016 р., №32 від 12.12.2016 р., №33 від 12.12.2016 р., №34 від 12.12.2016 р., №35 від 12.12.2016 р., №36 від 12.12.2016 р., №37 від 12.12.2016 р., №38 від 22.12.2016 р., №39 від 22.12.2016 р., №40 від 22.12.2016 р., №41 від 22.12.2016 р., №42 від 22.12.2016 р., №43 від 22.12.2016 р., №45 від 22.12.2016 р., №46 від 27.12.2016 р., №47 від 20.01.2017 р., №48 від 20.01.2017 р., №49 від 20.01.2017 р., №50 від 23.01.2017 р., №51 від 24.01.2017 р., №52 від 25.01.2017 р. (т.1 а.с. 62-68, 72,74, 77, 79, 81-82, 84, 86, 87, 89, 91, 93, 94, 96, 98, 100, 102-103, 106 -107, 109-120, 128, 130, 133, 135, 137, 139, 141, 143, 145, 148-150, 152-153, 155, 157-159, 161, 163-164, 166, 168, 171-175, 178-180, 183-184, 187,-188, 190, 192, 194, 196, 198-199, 201-207, 211, 214, 216, 218, 220, 222-223, 225-233)

Суд зазначає, що положення Договору поставки №12500К від 01.01.2014 року не містить посилань на дії сторін після повернення Покупцем Постачальнику товару й виявлення останнім порушення цілісності тари та/або маркування товару, а тому до таких правовідносин Суд вважає за необхідне застосувати п.5.10 Договору, який визначає дії іншої сторони даного Договору у випадку виявлення таких недоліків.

Відповідно до п.5.10 Договору (в редакції Протоколу розбіжностей) якщо в процесі приймання Товару виявлено невідповідність кількості, та/або якості Товару, та/або порушення цілісності тари (у тому числі слідів деформації тари, намокання і/або протіканні тари, ознак бою Товару всередині тари і т.п.), і/або маркування Товару, та/або невідповідності умовам пункту 6.4. Договору щодо строків реалізації Товару, Покупець має право на власний розсуд або відмовитись від Товару та не приймати поставку такої партії Товару, в якій виявлено невідповідність, а Постачальник буде вважатися таким, що не виконав належним чином своє зобов'язання по поставці замовленого Покупцем Товару, або прийняти Товар в частині, що є відповідним. У разі прийняття Товару частково Постачальник зобов'язаний надати Покупцю копії відкоригованих товаросупровідних документів у відповідності до кількості прийнятого Товару у день поставки Товару, а оригінали таких документів ~ протягом трьох робочих днів з дати поставки Товару, при цьому строк оплати такого Товару буде рахуватися з дати отримання Покупцем оригіналів відкоригованих товаросупровідних документів. У цьому випадку Сторони складають Акт про відмову у прийманні поставки партії Товару або Акт про виявлення невідповідності Товару в порядку, визначеному розділом 9 Договору в залежності від прийнятого Покупцем рішення щодо прийняття або не прийняття Товару. У випадку не надання Постачальником Покупцю у встановлений вище строк оригіналів товарно-супровідних документів, Товар вважається не прийнятим Покупцем і Покупець має право вимагати від Постачальника вивезення такого Товару, а Постачальник зобов'язаний вивезти цей Товар за місцем його поставки протягом трьох днів з моменту припущення Постачальником строку надання Покупцеві оригіналів товаро-супровідних документів на Товар.

Відповідно до п.9.1 Договору у випадках, визначених Договором, Сторони складають такі Акти:

9.1.1. Акт про відмову у прийманні поставки партії Товару (на умовах пунктів 5.8, 5.10 Договору), форма якого затверджена Додатком № 5 до цього Договору;

9.1.2. Акт про Невідповідність Товару (на умовах пункту 5.8., 5.10., 5.12 Договору), форма якого затверджена Додатком № 6 до цього Договору;

9.1.3. Акт утилізації Товару (на умовах підпункту 5.19.2 Договору), форма якого затверджена Додатком № 7 до цього Договору.

Згідно з п.9.2 Договору акти, зазначені в підпунктах 9.1.1. та 9.1.2. пункту 9.1 Договору є двосторонніми документами, які оформляються та підписуються Сторонами, їх представниками, включно з перевізниками та складаються у двох екземплярах (по одному для кожної із Сторін). Акти, визначені в підпункті 9.1.3 п.9.1 Договору складаються за участю представника підприємства, що здійснює утилізацію товару у 2 примірниках, один з яких направляється Постачальнику.

Акти мають містити такі реквізити та склад: найменування документу; дата, номер та місце складання; опис події, яка стала підставою для його складання; причини та підстави складання акту; підписи Уповноважених представників Сторін або, у визначених випадках, тільки Покупця, або Покупця та третьої незацікавленої особи. Не дотримання Сторонами форми та/або складу Актів, за умови їх підписання уповноваженими особами Сторін, не є підставою для визнання їх такими, що складені з порушеннями умов Договору. (п.9.3 Договору)

Враховуючи вищевикладені умови Договору поставки №12500К від 01.01.2014 року, Суд зазначає, що у випадку виявлення Постачальником невідповідності повернутого Покупцем товару кількості, та/або якості Товару, та/або порушення цілісності тари (у тому числі слідів деформації тари, намокання і/або протіканні тари, ознак бою Товару всередині тари і т.п.), і/або маркування Товару, з урахуванням того, що останній не відмовився від прийняття товару, Сторони повинні були скласти Акт про виявлення невідповідності Товару в порядку, визначеному розділом 9 Договору.

Пунктом 9.2 Договору визначено, що акти, зазначені в підпунктах 9.1.1. та 9.1.2. пункту 9.1 Договору є двосторонніми документами, які оформляються та підписуються Сторонами, їх представниками, включно з перевізниками та складаються у двох екземплярах (по одному для кожної із Сторін). Однак, надані Позивачем акти про приймання товарів підписані у складі комісії: зав.складу, оператором та маркувальниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрім Мейкерс», без участі уповноваженого представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко».

Також Суд звертає увагу, що умовами укладеного між Сторонами Договору поставки №12500К від 01.01.2014 року не передбачено складання інших актів, ніж тих, що визначені у п.9.1 Договору.

Крім того, пунктом 5.9 Договору передбачено, що для визначення строків приймання Товару та пред'явлення претензій, Сторони щодо поставленого Товару, домовились керуватися нормами чинного законодавства України, у тому числі, але не обмежуючись Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15 червня 1965р. № П-6 та Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25 квітня 1966р. № П-7, за виключенням умов, встановлених цим Договором та з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором.

Як визначено Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7 (далі - Інструкція), ця Інструкція застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, Загальними і Особливими умовами поставки або іншими обов'язковими для сторін правилами не встановлений інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю і комплектністю, а також тари під продукцією або товарами.

З урахуванням того, що умовами Договору поставки №12500К від 01.01.2014 року не врегульовано порядок дій сторін після виявлення невідповідності повернутого Покупцем товару кількості, та/або якості Товару, та/або порушення цілісності тари (у тому числі слідів деформації тари, намокання і/або протіканні тари, ознак бою Товару всередині тари і т.п.), і/або маркування Товару, а тому до таких правовідносин Суд вважає за можливе застосовувати приписи вказаної Інструкції.

Відповідно до п.п. 16, 20, 29, 40 Інструкції у разі виявлення невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, тари або упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам), договору або даним, вказаним в маркуванні і супровідних документах, що засвідчують якість продукції (п. 14 Інструкції) отримувач призупиняє подальше приймання продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів. При нез'явленні представника виробника (відправника) за викликом одержувача (покупця) у встановлений строк і у випадках, коли виклик представника іногороднього виробника (відправника) не є обов'язковим, перевірка якості продукції робиться представником відповідної галузевої інспекції за якістю продукції, а перевірка якості товарів - експертом бюро товарних експертиз або представником відповідної інспекції за якістю. За відсутності відповідної інспекції за якістю або бюро товарних експертиз в місці знаходження одержувача (покупця), при відмові їх виділити представника або нез'явленню його за викликом одержувача (покупця) перевірка робиться: за участю компетентного представника іншого підприємства (організації), виділеного керівником або заступником керівника цього підприємства (організації), або за участю компетентного представника громадськості підприємства-одержувача, призначеного керівником підприємства з числа осіб, затверджених рішенням фабричного, заводського або місцевого комітету профспілки цього підприємства, або односторонньо підприємством-одержувачем, якщо виконавець (відправник) дав згоду на одностороннє приймання продукції. За результатами приймання продукції за якістю і комплектністю за участю представників, зазначених в п.п. 19 та 20 даної Інструкції, складається акт про фактичну кількість і комплектність отриманої продукції. Акт має бути складений в день закінчення приймання продукції за якістю і комплектністю. Претензія з постачання продукції невідповідної за якістю, комплектністю, тарою, упаковкою та маркуванням стандартам, технічним умовам, пред'являється покупцем виробнику (постачальнику) у встановлений термін.

Проте, Суд звертає увагу, що матеріали справи не місять жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повідомлення представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко» про виявлення при прийманні товару дефектів й необхідності прибуття уповноваженого представника Відповідача з метою складання відповідного акту.

Крім того, відповідно до вимог Інструкції П-7 при нез'явленні представника виробника (відправника) за викликом одержувача (покупця), перевірка якості товарів робиться експертом бюро товарних експертиз або представником відповідної інспекції за якістю, за відсутності відповідної бюро товарних експертиз в місці знаходження одержувача (покупця), при відмові їх виділити представника або нез'явленню його за викликом одержувача (покупця) перевірка робиться: за участю компетентного представника іншого підприємства (організації) або за участю компетентного представника громадськості підприємства-одержувача, призначеного керівником підприємства з числа осіб, затверджених рішенням фабричного, заводського або місцевого комітету профспілки цього підприємства, або односторонньо підприємством-одержувачем, якщо виконавець (відправник) дав згоду на одностороннє приймання продукції.

Суд, дослідивши акти про приймання товарів, приходить до висновку, що вони були складені без виклику та повідомлення Постачальника, без участі компетентного представника іншого підприємства (організації) або компетентного представника громадськості підприємства-одержувача, призначеного керівником підприємства з числа осіб, затверджених рішенням фабричного, заводського або місцевого комітету профспілки цього підприємства. Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів на отримання погодження від Відповідача на одностороннє приймання продукції. Крім того, Суд зазначає, що акти про приймання товарів складені раніше ніж накладні на повернення товару, проте при зверненні до суду з вказаним позовом Позивач зазначав, що ним складено акти про приймання товарів щодо накладних на повернення товару від Відповідача, в яких вказані недоліки отриманого товару на повернення.

За таких підстав, Суд приходить до висновку, що надані Позивачем акти про приймання товарів не є належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повернення Відповідачем товару з порушенням цілісності тари та/або маркування Товару.

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що понесені ним збитки зумовлені саме внаслідок повернення Відповідачем товару з порушенням цілісності тари та/або маркування, оскільки з урахуванням наданих Позивачем доказів неможливо встановити дані факти, а відтак й не доведено вини Відповідача у заподіянні збитків.

Суд вважає, що Позивачем не доведено складу цивільного правопорушення як необхідної умови для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, оскільки Позивачем не доведено об'єктивну та суб'єктивну сторони спричинених Відповідачем збитків, причинно-наслідковий зв'язок між діями та понесеними Позивачем збитками саме у розмірі 119 728 грн. 12 коп., оскільки, як встановлено вище у рішенні, останнім не надано суду належних та допустимих доказів відповідно до норм ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження того, що повернутий Відповідачем товар не відповідає вимогам щодо цілісності тари та/або маркування. Крім того, Позивачем не доведено факту завдання йому збитків саме в розмірі 119 728 грн. 12 коп., оскільки Суд не вбачає за можливе встановити правильність нарахованої та заявленої до стягнення позивачем суми збитків. Так, у вказаних актах не зазначена загальна вартість пошкодженого товару, оскільки міститься лише посилання про одиниці виміру, ціну за одну штуку, кількість штук.

При цьому, доводи Позивача щодо здійснення поставки товару на адресу Відповідача належної якості не впливають на суть правовідносин сторін, оскільки предметом позову не є дослідження якості поставленого товару на адресу Відповідача, а факт неналежного виконання Відповідачем умов Договору.

Судом розглянуті та відхилені заперечення Відповідача щодо необхідності закриття провадження у даній справі з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2017 року у справі №910/13136/17 прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрім мейкерс" від позову, припинено провадження у справі №910/13136/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрім мейкерс" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко" про стягнення 308501 грн. 67 коп. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дрім мейкерс" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко" (покупець) було укладено договір поставки № 12500К від 01.01.2014. Протягом терміну дії договору, а саме в період 01.01.2014 по 02.08.2017 постачальник поставив покупцю товарів на загальну вартість 4190864 грн 80 коп. Відповідачем було частково сплачено позивачу за поставлений товар грошові кошти у розмірі 2164200 грн 00 коп. Відповідно до пояснень, наданих у позовній заяві, у період з 01.01.2014 по 02.08.2017 покупець повернув постачальнику товар на загальну суму 1704867 грн 53 коп. Крім того, сторонами було проведено взаємозарахування зустрічних однорідних вимог на суму у розмірі 58334 грн 43 коп. Таким чином, у зв'язку із тим, що відповідачем не в повному обсязі оплачено поставлений позивачем товар, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 263462 грн 84 коп. Крім того, у зв'язку із неналежним виконанням зобов'язань за договором позивачем було нараховано 3% річних у розмірі 8221 грн 41 коп., пеню у розмірі 21757 грн 00 коп. та інфляційні втрати у розмірі 15060 грн 42 коп.

Таким чином, предметом розгляду у справі №910/13136/17 було стягнення заборгованості за договором поставки № 12500К від 01.01.2014, в той час як предметом розгляду у справі №910/3494/18 є стягнення збитків, які виникли внаслідок неналежного виконання Відповідачем умов договору поставки № 12500К від 01.01.2014.

Враховуючи вищевикладене, оскільки предмети розгляду у даних справах відрізняються, відсутні правові підстави для закриття провадження у справі №910/3494/18, а тому заперечення Відповідача в цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Також Судом розглянуті та відхилені доводи Відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, що між ними підписаний Акт звіряння взаємних розрахунків за період з 19.10.2017 р. до 25.10.2017 р.. за яким заборгованість на користь Позивача становить 141533 грн. 21 коп., після чого Відповідачем було перераховано на користь Позивача 118 738 грн. 55 коп. за товар. Згідно з угодами про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.10.2017 р. були проведені зарахування на суми 22 645 грн. 22 коп. та 149 грн. 34 коп. Суд зазначає, що предметом розгляду у даній справі не є стягнення заборгованості за отриманий товар Відповідачем, а тому факт здійснення часткової оплати за отриманий товар, підписання акту звірки, угод про зарахування зустрічних однорідних вимог не впливає на суть правовідносин сторін в межах заявлених позовних вимог.

Посилання Позивача щодо підписання відзиву на позовну заяву неуповноваженою особою не приймаються Судом до уваги, оскільки Дрозд Т.О. було обрано членом виконавчого органу, що підтверджується протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко» №01/02/18-01 від 01.02.2018 р., яка відповідно до п.8.33.2 статуту Відповідача має право складати, подавати, підписувати заяви, клопотання, відзиви. А тому відзив на позовну заяву було підписано особою, яка мала на це відповідні повноваження.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрім Мейкерс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко» про відшкодування збитків у розмірі 119 728,12 грн. є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору залишаються за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрім Мейкерс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко» про відшкодування збитків у розмірі 119 728,12 грн. - відмовити повністю.

2. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 24 травня 2018 року.

Суддя О.В. Чинчин