РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.05.2018Справа № 910/1851/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Фізичної особи-підприємця Щура Михайла Пилиповича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмонолітмонтаж" про стягнення 30 002,00 грн., за участю представників позивача - не з'явився, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року до господарського суду міста Києва звернувся позивач з позовом до відповідача про стягнення 14 020,00 грн. основного боргу, 3 886,32 грн. інфляційних втрат, 876,00 грн. 3% річних, 8 992,40 грн. пені у зв'язку з невиконанням зобов'язань з оплати наданих послуг за договором про надання послуг №8 від 30.10.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.02.2018 року відкрито провадження та справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.04.2018 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.04.2018 року відкладено підготовче засідання на 07.05.2018 року.

19.04.2018 року позивачем через канцелярію суду надійшло клопотання, в якому він просив суд розглядати справу без його участі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.05.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.05.2018 року.

30.05.2018 року представники сторін в судове засідання не з'явилися.

Сторони у справі були належним чином повідомлені про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відповідач своїм правом на надання відзиву не скористався, відзив на позов не надав.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2015 року між Фізичною особою-підприємцем Щуром Михайлом Пилиповичем (виконавець) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмонолітмонтаж" (замовник) укладено договір №8 про надання послуг (далі - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов'язувався надавати послуги замовнику щодо виконання робіт на його об'єктах (надання механізмів та транспортних засобів, перевезення вантажів), а замовник зобов'язується підтвердити фактично надані послуги та оплатити їх вартість згідно виставлених рахунків та підписаних актів виконаних робіт (п. 1.1. договору).

Згідно п. 2.2. договору вартість роботи ескаватора LIBHERR становить 2800,00 (дві тисячі вісімсот гривень 00 коп.) за один робочий день.

Відповідно до п. 2.3. договору вартість транспортних послуг по перевезенню вантажів визначається за 1(одну) надану виконавцем послугу автотранспортним засобом, або за 1(один) кілометр загального пробігу і проводиться замовником по ціні, що погоджується сторонами на момент виникнення послуги та відображається в рахунках та актах виконаних робіт.

Пунктом 2.4. договору визначено, що замовник зобов'язаний оплачувати надані послуги протягом 5 (п'яти) календарних днів з моменту підписання актів виконаних робіт.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000012 від 20.11.2015 року на суму 52 180,00 грн. та №ОУ-0000016 від 25.12.2015 року на суму 25 480,00 грн., позивач надав, а

відповідач прийняв послуги відповідно до умов договору на загальну суму 88 020,00 грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання з надання послуг відповідно до умов договору про надання послуг №8 від 30.10.2015 року на загальну суму 88 020,00 грн., а відповідач, у свою чергу не виконав свої зобов'язання належним чином, не оплатив їх вартість у повному обсязі та має перед позивачем заборгованість у розмірі 14 020,00 грн., з урахуванням часткової оплати.

09.03.2017 року позивач звернувся до відповідача з претензією про сплату заборгованості у розмірі 14 020,00 грн.

Доказів оплати зазначеної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача за захистом яких він звернувся до суду порушено відповідачем. Тому позовні вимоги в частині стягнення 14 020,00 грн. основного боргу за надані послуги за договором про надання послуг №8 від 30.10.2015 року є обґрунтованими і позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 3 886,32 грн. інфляційних втрат та 876,00 грн. 3% річних у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань з оплати за надані послуги за договором про надання послуг №8 від 30.10.2015 року обґрунтовані та позов у цій частині вимог підлягає задоволенню повністю за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом п. 5.3. договору визначено у випадку порушення термінів оплати передбачених цим договором, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплачених послуг за кожний день прострочення.

Позовні вимоги в частині стягнення 8 992,40 грн. пені у зв'язку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобов'язань з оплати послуг за договором про надання послуг №8 від 30.10.2015 року на підставі ст. 230 ГК України підлягають задоволенню частково у розмірі 2 789,89 грн. за перерахунком суду з урахуванням вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. В іншій частині позовних вимог про стягнення пені слід відмовити.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмонолітмонтаж" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 83; код 35078050) на користь Фізичної особи-підприємця Щура Михайла Пилиповича (АДРЕСА_1; код НОМЕР_1) 14 020 (чотирнадцять тисяч двадцять) грн. 00 коп. основного боргу, 3 886 (три тисячі вісімсот вісімдесят шість) грн. 32 кой. інфляційних втрат, 876 (вісімсот сімдесят шість) грн. 00 коп. 3% річних, 2 789 (дві тисячі сімсот вісімдесят дев'ять) грн. 89 коп. пені та 1 268 (одна тисяча двісті шістдесят вісім) три. 64 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 11.06.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна