ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.06.2018 Справа № 917/995/15

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т.М., розглянувши матеріали

скарги (вхід. № 309 від 12.06.2018р.) Публічного акціонерного товариства "Полтавський дослідний механічний завод"

на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1

щодо відкриття виконавчого провадження про стягнення на користь держави виконавчого збору

у справі

за позовом Першого заступника прокурора Полтавської області

в інтересах держави в особі:

Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"

Міністерства фінансів України

до Публічного акціонерного товариства "Полтавський дослідний механічний завод"

про звернення стягнення на предмет іпотеки

встановив:

Публічне акціонерне товариство "Полтавський дослідний механічний завод" у скарзі прохає: 1) визнати неправомірними дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 щодо прийняття постанови від 11.05.2018р. про відкриття виконавчого провадження № 56361487 ;

2) визнати неправомірними дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 щодо прийняття рішення про стягнення з ПАТ "Полтавський дослідний механічний завод" на користь держави виконавчого збору у розмірі 1859492,51 грн.;

3) визнати недійсною постанову Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 від 11.05.2018р. про відкриття виконавчого провадження № 56361487.

Як свідчать додані до скарги докази, оспорювана постанова від 11.05.2018р. про відкриття виконавчого провадження № 56361487 стосується відкриття виконавчого провадження по стягненню на користь держави виконавчого збору.

05 жовтня 2016р. набрав чинності Закон України від 02.06.2016р. № 1404-VIII "Про виконавче провадження".

Згідно з п. 5 ст. 3 Закону України від 02.06.2016р. № 1404-VIII "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Частиною 2 ст. 74 Закону України від 02.06.2016р. № 1404-VIII "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, з 05 жовтня 2016р. Законом України від 02.06.2016р. № 1404-VIII чітко встановлено юрисдикцію судів щодо розгляду скарг на дії органу державної виконавчої служби в частині виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору. Розгляд таких скарг віднесено до підвідомчості відповідного адміністративного суду.

В п.6 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України № 5 від 21.05.2012р. "Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" вказано, що судам необхідно враховувати, що для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

Прийнята державним виконавцем постанова про стягнення виконавчого збору на боржника, не виконана самостійно, є підставою для її примусового виконання.

За змістом пункту 5 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору є виконавчими документами.

В п.6 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України № 5 від 21.05.2012р. зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

За змістом ст. 339 ГПК України господарськими судами розглядаються скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів.

За положеннями пункту 5 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є самостійним виконавчим документом.

За частиною 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду.

Отже, дана скарга на дії державного виконавця щодо стягнення з боржника виконавчого збору не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

З огляду на викладене, суд відмовляє у відкритті провадження за даною скаргою.

При цьому суд роз"яснює, що скарга на дії державного виконавця щодо стягнення з боржника виконавчого збору у даному випадку відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 339, 175, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою.

Додаток (на адресу скаржника): скарга (вхід. № 309 від 12.06.2018р.) та додані до неї документи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання (ст.ст.175, 235, 255 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Безрук Т.М.