ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

08.06.2018

Справа № 910/5817/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна компанія "АРІЯ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ФОРВАРДІНГ"

про стягнення 69 957,54 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники: без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна компанія "АРІЯ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" про стягнення 69957,54 грн. на підставі Договору про надання послуг № 01/04-17 від 01.04.2017, з яких: 48780,00 грн. основного боргу, 5956,84 грн. інфляційних втрат, 1467,41 грн. 3% річних, 13753,29 грн. пені.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач на виконання умов Договору про надання послуг № 01/04-17 від 01.04.2017 (далі – Договір) надав відповідачу послуги будівельною технікою на суму 48780,00 грн., що підтверджується актом надання послуг № 7 від 30.04.2017, тоді як відповідач надані послуги не оплатив, у зв'язку з чим у останнього виникла прострочена заборгованість за наведеним договором.

Ухвалою Господарського суд міста Києва від 15.05.2018 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна компанія "АРІЯ" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/5817/18, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

31.05.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд розглянути справу в загальному провадженні за участі сторін, позовні вимоги визнати безпідставними та протиправними, надані позивачем докази визнати неналежними та недопустимими, застосувати позовну давність до вимог позивача про сплату послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом (автопослуг) на суму 12600,00 грн. (разом з ПДВ), а також щодо нарахованих на цю суму штрафних санкцій та виплат згідно зі ст. 625 ЦК України, застосувати позовну давність до вимог позивача про стягнення пені в сумі 13753, 29 грн., у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Заперечуючи позовні вимоги, відповідач вказав на те, що позивачем надані до суду копії Договору та Акту надання послуг № 7 від 30.04.2017 (далі – Акт), оригінали яких відсутні у відповідача. Оскільки сторінки 1, 2 Договору не засвідчені підписами і печатками сторін, не прошиті разом із Договором та не містять відповідного засвідчувального напису, крім того, Акт в порушення п. 5.1 Договору скріплений лише печаткою позивача та не засвідчений печаткою відповідача, а також викликає сумніви автентичність підпису від імені директора відповідача на останній сторінці Договору та в Акті, то, на думку позивача, наведені Договір та Акт є недостовірними доказами.

За результатами надання господарським судом правової оцінки заявленому відповідачем у прохальній частині відзиву на позовну заяву клопотання про розгляд справи в загальному провадженні за участі сторін, господарський суд дійшов наступного висновку.

Вказане клопотання відповідача розцінюється судом як заява відповідача із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Положеннями ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п’ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Приписами ч. 4 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України визначено наступне. Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Наведені положення Господарського процесуального кодексу України, які підлягають застосуванню судом при вирішенні питання щодо обґрунтованості заявленого відповідачем клопотання проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням ціни заявленого позову та обраного позивачем способу захисту порушеного права, дозволяють господарському суду дійти висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявленого відповідачем клопотання про розгляд справи в загальному провадженні.

З огляду на викладене вище, господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення заявленого відповідачем клопотання про розгляд справи в загальному провадженні без задоволення.

Водночас, суд враховує, що у прохальній частині відзиву на позовну заяву відповідач просив суд розглянути справу за участі сторін.

Згідно з частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву.

Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що відповідач заявив відповідне клопотання у строк для подання відзиву, що відповідає приписам ч. 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 6 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи наведені приписи ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, які підлягають застосуванню судом при розгляді заявленого відповідачем клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого відповідачем клопотання про розгляд справи за участі сторін, а, отже, про доцільність та правомірність проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін для повного та всебічного встановлення обставин даної справи.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Частиною 6 статті 91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу,

Зважаючи на доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, та врахувавши наведені приписи ст.ст. 74, 91 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про витребування у позивача оригіналів доданих до позовної заяви документів, копії яких додано до позовної заяви, зокрема, Договору про надання послуг № 01/04-17 від 01.04.2017 та Акту надання послуг № 7 від 30.04.2017.

Керуючись ст.ст. 12, 74, 91, 232, 234, 235, 250, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Судове засідання призначити на 03.07.18 о 11:50 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 21.

2. Викликати сторони у судове засідання, визнати їх явку обов’язковою. Сторонам направити у судове засідання своїх представників з наданням документів, що підтверджують повноваження представників, для залучення до матеріалів справи (ст.ст. 56 - 61 ГПК України).

3. Зобов’язати позивача надати оригінали доданих до позовної заяви документів, копії яких додано до позовної заяви, зокрема, Договору про надання послуг № 01/04-17 від 01.04.2017 та Акту надання послуг № 7 від 30.04.2017.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.06.2018.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Гумега