ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2018м. ДніпроСправа № 904/1331/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудовська І.А. за участю секретаря судового засідання Кандиби Н.В.

У справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКА ДРУК", м. Львів

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРФЛЕКС", м. Дніпро

про стягнення 42 007,78 грн.

Представники:

від позивача: Бойко Л.В. довіреність №06/04-2018 від 15.05.2018р.

від відповідача: Відерко Ю.О. довіреність №86 від 02.05.2018р.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НІКА ДРУК" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРФЛЕКС" (далі - відповідач) про стягнення 28 974,90 грн. - основного боргу, 4340,41 грн. - пені, 8692,47 грн. - штрафу та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань щодо оплати поставленого товару по Договору поставки від 09.03.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2018 р. відкрито провадження у справі № 904/1331/18, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02.05.2018 р.

Ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 02.05.2018 р. та 17.05.2018 р. розгляд підготовчого засідання відкладено на 17.05.2018 р. та на 07.06.2018 р.

В підготовче засідання 07.06.2018 р. представники сторін надали письмову згоду про початок розгляду по суті (в порядку ч. 6 ст. 183 ГПК України). Суд дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи в порядку п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України закрив підготовче провадження та розглядав справу 07.06.2018 р. по суті.

Представник позивача до суду надав заяву про уточнення позовних вимог у справі у зв'язку із частковим задоволенням вимог позивача відповідачем після пред'явлення позову, згідно заяви відповідачем сплачено позивачу суму основного боргу в розмірі 28 974,90 грн., тому в судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволення позовних вимог у частині пені та штрафу.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти нарахування позивачем пені та штрафу, з підстав викладених у відзиві на позов.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 07.06.2018 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

09.03.2017 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "НІКА ДРУК" (продавець, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРФЛЕКС" (покупець) укладений Договір поставки (далі - Договір), на умовах п. 1.1. якого продавець зобов'язується передати у власність покупцеві товар (надалі іменується по тексту Договору "продукція та/або товар"), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити його вартість.

Конкретне найменування, одиниці виміру загальна кількість, ціна та загальна сума продукції, яка підлягає поставці за цим Договором, визначається у видаткових накладних на виконання Договору (п. 1.2. Договору).

Згідно п. 2.2. Договору продавець продає покупцю за договірними цінами у національній валюті України. Ціна за одиницю продукції, що поставляється за цим Договором, визначається сторонами у видаткових накладних.

У відповідності до п. 2.3. Договору розрахунки здійснюються покупцем в день отримання товару на підставі видаткової накладної, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця в національній валюті України - гривні.

На виконання умов Договору 06.04.2017 р. позивачем поставлено відповідачу товар, а саме фото полімерних пластин на загальну суму 33 974,90 грн.

Факт прийняття відповідачем товару підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № 40618 від 06.04.2017 р., копія якої долучена до матеріалів справи (а.с. 10).

Відповідач свої зобов'язання за Договором виконав частково, внаслідок чого у нього утворився борг перед позивачем зі сплати товару на суму 28 974,90 грн., що й стало підставою для звернення позивача з позовом за захистом свого порушеного права та причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України, який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 Господарського кодексу України).

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного процесуального кодексу України).

Позивач у позові просить стягнути з відповідача основний борг у розмірі 28 974,90 грн.

В процесі розгляду даної справи відповідачем станом на 19.04.2018 р. проведено погашення боргу за поставлений товар у сумі 28 974,90 грн. Дана обставина підтверджується наявною у матеріалах справи банківською випискою за особовим рахунком 9745Н за 19.04.2018 р. - а.с. 66 (тобто після подачі позову до суду 30.03.2018 р.)

Вище викладене дає суду підстави для висновку, що в частині стягнення з відповідача боргу в сумі 28 974,90 грн. між сторонами відсутній предмет спору, а тому провадження в цій частині підлягає закриттю в порядку п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Водночас, порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки. Договірна неустойка встановлюється за згодою сторін, тобто її розмір та умови застосування визначаються виключно на їх власний розсуд.

Відповідно до статті 549 названого Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 6.2. Договору передбачено, що у разі порушення строку оплати замовленої та погодженої партії товару, покупець зобов'язується сплатити продавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за поставлену партію продукції за кожний розпочатий день (добу) прострочення. Датою яка береться за основу відліку розрахунків по даному Договору, є дата виписки видаткової накладної.

Згідно п. 6.2.1. Договору незважаючи на будь-які інші штрафні санкції у разі порушення строку оплати замовленої та погодженої партії товару покупцем на 90 (дев'яносто) календарних днів, покупець зобов'язується сплатити продавцеві штраф в розмірі 30 % вартості поставленого та неоплаченого товару/продукції. Датою яка береться за основу відліку розрахунків по даному Договору є дата виписки видаткової накладної.

На підставі п.п. 6.2. 6.2.1. Договору, позивачем здійснено нарахування: пені за період з 07.04.2017 р. по 07.10.2017 р. на суму 4340,41 грн. та штрафу на суму 8692,47 грн.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру пені та штрафу, суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ч.1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 4340,41 грн. - пені, 8692,47 грн. - штрафу.

Судовий збір, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Закрити провадження в частині в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 28 974,90 грн. відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРФЛЕКС" (49000, м. Дніпро, вул. Чичеріна, 74; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКА ДРУК" (79020, м. Львів, проспект Чорновола, 67-Г; ) 4340,41 грн. (чотири тисячі триста сорок грн. 41 коп.) - пені, 8692,47 грн. (вісім тисяч шістсот дев'яносто дві грн. 47 коп.) - штрафу, 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.) - судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.А. Рудовська

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК

України " 11 " червня 2018 р.