ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Черкаси справа № 925/145/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Кадусі Н.В., за участю представників сторін: позивача - Святецької І.Ю. за довіреністю, відповідача - не з'явились, третьої особи - не з'явились, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аграріко» до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестджерело» про визнання права оренди землі і визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2018 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Аграріко», звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (далі - відповідач) про визнання права користування земельною ділянкою площею 7,8795 га, кадастровий номер :01:001:0971 на умовах Договору оренди землі від 29.07.2013 року та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 29.07.2013 року наступного змісту:

«Додаткова угода

до договору оренди землі від 29 липня 2013 року

м. Черкаси«______»__________________ 2018

Орендодавець (уповноважена ним особа):

Головне управлінняДержгеокадастру у Черкаській області (, юридична адреса: 18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131), в особі виконуючого обов'язки начальника Головного управління В.Г. Коваленко, з одного боку, та

Первісний орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестджерело» (, юридична адреса: 20910, Черкаська обл., Чигиринський район, с. Рацеве, вул. Портова, буд. 9), в особі директора Охай Олександра Олександровича, який діє на підставі Статуту (надалі - «Первісний Орендар»), з другого боку, та

Новий орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграріко» (, юридична адреса: 02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 2А оф. 510), в особі директора Пластун Оксани Яківни, яка діє на підставі Статуту (надалі - «Новий Орендар») з третього боку,

керуючись нормами Земельного кодексу України, ст. 7, ст. 30 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV, п. 33 Договору оренди землі від 29.07.2013 р., уклали дану Додаткову угоду про заміну сторони договору (надалі- «Додаткова угода») до Договору оренди землі від 29.07.2013 року про нижченаведене:

1. Сторони погодилися замінити одну із Сторін Договору оренди землі від 29.07.2013, укладеного між Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області та ТОВ «Інвестджерело», а саме передати Новому Орендарю усі права та обов'язки Первісного Орендаря за Договором оренди землі від 29.07.2013.

2. Після підписання Сторонами цієї Додаткової угоди Новий Орендар стає стороною Договору оренди землі від 29.07.2013 р. і є правонаступником Первісного Орендаря відносно його прав та обов'язків за Договором оренди землі від 29.07.2013 р. в повному обсязі.

3. Дана Додаткова угода вступає в дію з моменту її підписання Сторонами і скріплення їх підписів печатками та діє до закінчення терміну дії Договору оренди землі від 29.07.2013 відповідно до його умов.

4. Дана Додаткова угода є невід'ємною частиною Договору оренди землі від 29.07.2013.

5. Дана Додаткова угода складена у чотирьох примірниках українською мовою, по одному для кожної зі Сторін».

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 23.02.2018 року позовна заява прийнята до розгляду, по ній порушено провадження у справі № 925/145/18, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.03.2018 року до справи залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестджерело» (далі - третя особа, ТОВ «Інвестджерело»).

Третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестджерело» 05.03.2018 подала письмові пояснення за вх. № 9718/18 у яких обставини, викладені у позовній заяві підтвердила, позов підтримала та просила суд його задовольнити (а. с. 37-39).

Відповідач 20.03.2018 року подав письмовий відзив на позовну заяву за вх. № 7713/18, у якому проти позову заперечував з підстав необґрунтованості і безпідставності позовних вимог. Відповідач, зокрема, зазначив, що третьою особою в порушення вимог п. п. 4.4.4. Договору купівлі продажу від 18.05.2017 року, за яким останній був продавцем, не подано до Головного управління Держгеокадастру клопотання про дострокове розірвання договору оренди землі від 29.07.2013 року та на день розгляду справи згідно даних Державного земельного кадастру ТОВ «Інвестджерело» залишається орендарем спірної земельної ділянки, а позивачем не дотримано визначеного у ст. 123 Земельного кодексу України порядку надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, тому в задоволенні позовних вимог просив відмовити (а. с. 44-46).

В судовому засіданні 17.05.2018 року справу № 925/145/18 призначено до розгляду по суті.

В засіданнях суду позивач в особі свого представника позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, підтримала і просила суд позов задовольнити повністю. Відповідач в особі свого представника позов не визнала і просила відмовити у його задоволенні повністю з підстав, викладених у письмовому відзиві. В засідання суду 17.05.2017 відповідач і третя особа явку своїх представників не забезпечили, хоч належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, їх неявка не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Згідно з частинами 1, 3 п. 2 статті 202 ГПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників відповідача і третьої особи за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ст.ст. 233, 240 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє в повному обсязі з таких підстав.

29.07.2013 року між Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області, як орендодавцем, та третьою особою - ТОВ «Інвестджерело», як орендарем, було укладено Договір оренди землі (далі - Договір оренди, а. с. 12 - 14), відповідно до п.п. 1, 2, 3 якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогоспораського призначення державної власності для надання послуг у сільському господарстві, яка знаходиться за межами населеного пункту в адміністративних межах Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, кадастровий номер земельної ділянки № :01:001:0971, площею 7,8795 га (угіддя під господарськими будівлями і дворами). Цільове призначення земельної ділянки: для надання послуг у сільському господарстві. На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна та інфраструктури: комплекс будівель та споруд.

Сторони погодили усі істотні умови договору, зокрема щодо строку дії договору, орендної плати, умов використання земельної ділянки, умов і строків передачі земельної ділянки в оренду, умов повернення земельної ділянки, обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки, умов передачі в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, права і обов'язки сторін, щодо ризику знищення або пошкодження об'єкта оренди чи його частини, страхування об'єкта, зміни умов договору і припинення його дії, відповідальності сторін за невиконання або неналежне виконання договору.

Відповідно до п. 7 Договору оренди, строк дії договору оренди становить 49 років із переважним правом орендаря його поновлення на новий строк.

Відповідно до п. 33 Договору оренди, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, у разі недосягнення згоди щодо зміни договору спір розв'язується у судовому порядку.

У п. 37 Договору оренди сторони погодили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку (частину земельної ділянки) до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Договір оренди землі підписаний представниками обох сторін, скріплений їхніми печатками, набрав чинності після його підписання та державної реєстрації права оренди.

Невід'ємними частинами зазначеного договору оренди є: схема розміщення земельної ділянки (а. с. 14 зворот), кадастровий план земельної ділянки (а. с. 15), акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а. с. 15 зворот), акт приймання - передачі об'єкта оренди (а. с. 16).

Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017 від 20.11.2017 року та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за номером 104611322 від 22.11.2017 року вбачається, що земельна ділянка за кадастровим № :01:001:0971 за цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення, площею 7,8795, яка знаходиться в адміністративних межах Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, є державною формою власності, зареєстрована 16.10.2012 року відділом Держземагентства у Чигиринському районі, знаходиться в оренді у товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестджерело», право оренди зареєстроване Реєстраційною службою Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області 27.03.2014 року, строком дії на 49 років (а. с. 17-22).

18.05.2017 між третьою особою - товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестджерело» та позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю «Аграріко» було укладено договір купівлі-продажу комплексу (далі - Договір купівлі-продажу, а.с. 23-26), за умовами якого, ТОВ «Інвестджерело», як продавець, з однієї сторони, продає а товариство з обмеженою відповідальністю «Аграріко», як покупець, з другої сторони, купує Комплекс, загальною площею 15 384,3 кв. м., що знаходиться за адресою: 20910, Черкаська область, Чигиринський район, с. Рацеве, вул. Портова, буд. 9. Перелік будівель та споруд, з яких складається Комплекс, наведено у пункті 1.4 Договору купівлі-продажу у кількості 46 найменувань.

Відповідно до п. 1.2, 1.3 Договору купівлі-продажу, будівлі та споруди, що відчужуються, розташовані на земельній ділянці площею 7,8795 га, цільове призначення - для надання послуг у сільському господарстві, кадастровий номер № :01:001:0971, що знаходиться в оренді згідно Договору оренди землі від 29.07.2013 року, право оренди земельної ділянки зареєстроване 27.03.2014 року державним реєстратором Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області Ржевською А.В. за індексним номером 11972691. Будівлі та споруди належать продавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.12.2011 року серії САЕ № 104251.

Передача будівель та споруд здійснюється сторонами за актом приймання-передачі в день підписання та нотаріального посвідчення цього договору (п. п. 2.3. Договору купівлі-продажу).

Відповідно до ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності на будівлі та споруди у покупця виникає з моменту державної реєстрації права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п. п. 3.2 Договору).

Відповідно до п. п. 4.4.4. Договору купівлі-продажу, продавець зобов'язаний в день підписання цього договору подати клопотання про дострокове розірвання Договору оренди землі від 29.07.2013 року та відмовитися від оренди земельної ділянки, на якій розташовані відчужувані споруди та яка є предметом зазначеного договору оренди землі.

Відповідно до п.п. 4.3.3. Договору купівлі-продажу, покупець зобов'язаний протягом 5 (п'яти) робочих днів після підписання цього договору звертатися до уповноважених органів з клопотанням про укладення договору оренди землі на земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0971, на якій розташовані будівлі і споруди.

Сторони погодили усі істотні умови даного договору, договір підписаний представниками обох сторін, скріплений печатками юридичних осіб та нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. 18.05.2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 1100.

У відповідності до Договору купівлі-продажу сторони підписали Акт приймання - передачі комплексу від 18.05.2017 року, згідно з яким продавець передав, а покупець прийняв будівлі та споруди, визначені п. п. 1.4. Договору купівлі продажу у кількості 46 найменувань, загальною площею 17248,7 кв. м., що знаходяться за адресою: 20910, Черкаська область, Чигиринський район, с. Рацеве, вул. Портова, буд. 9 (а. с. 27-28).

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 87452929, сформованого 18.05.2017 року приватним нотаріусом за заявою представника позивача, вбачається, що об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 254, що складається із комплексу будівель і споруд у кількості 46 найменувань, який знаходиться за адресою: 20910, Черкаська область, Чигиринський район, с. Рацеве, вул. Портова, буд. 9, належить на праві приватної власності позивачу - товариству з обмеженою відповідальністю «Аграріко» відповідно до договору купівлі-продажу від 18.05.2017 року (а. с. 30).

03.07.2017 року третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестджерело» звернулась до відповідача із заявою про заміну сторони в Договорі оренди землі від 29.07.2013 року, зареєстрованого в Реєстраційній службі Чигиринського району управління юстиції Черкаської області 27.03.2014 року із товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестджерело» на товариство з обмеженою відповідальністю «Аграріко» (а.с. 41).

03.08.2017 року листом за вих. № 7132/2-17 відповідач повідомив третю особу, що згідно встановленого у ст. 123 Земельного кодексу порядку надання земельних ділянок у користування, позивачу - товариству з обмеженою відповідальністю «Аграріко» необхідно звернутися до Головного управління Держгеокадастру із відповідним клопотанням та матеріалами (а. с. 42).

На виконання умов Договору купівлі-продажу та відповідно до ч.3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» позивач звернувся до відповідача з листом від 15.09.2017 № 73/09-2017 (згідно штрих-коду № 32-12322/0/1-17 від 07.11.2017 року) із пропозицією укласти Додаткову угоду до Договору оренди землі від 29.07.2013 року щодо заміни сторони договору - орендаря із товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестджерело» на товариство з обмеженою відповідальністю «Аграріко» з переходом до останнього усіх прав та обов'язків попереднього орендаря. До листа додав проект відповідної Додаткової угоди до договору оренди землі від 29.07.2013 року, підписаний ним і первісним орендарем - ТОВ «Інвестджерело», копію Договору купівлі-продажу комплексу від 18.05.2017 року (а. с. 31-33).

11.12.2017 року листом № 10634/2-17 відповідач повідомив позивача, що в порушення вимог п.п. 4.4.4 Договору купівлі-продажу комплексу від 18.05.2017 року третя особа не подала клопотання про дострокове розірвання Договору оренди землі від 29.07.2013 року, тому для набуття позивачем права оренди такої земельної ділянки необхідно звернутися із відповідним клопотанням та матеріалами у порядку ст. 123 Земельного кодексу України.

Як вбачається із вищезазначеного, станом на день розгляду справи, Договір оренди землі від 29.07.2013 року є чинним, орендарем за цим договором є товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестджерело».

Таким чином, предметом спору у справі, що розглядається, є вимога позивача про визнання його орендарем земельної ділянки на умовах і підставах, передбачених Договору оренди землі від 29.07.2013 року, укладеним відповідачем та третьою особою у зв'язку з набуттям ним права власності на комплекс будівель і споруд, розташованих на ній, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з третьою особою.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 1, 6 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, зміна правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання наявності або відсутності прав, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин, іншими способами, передбаченими законом.

Спірні правовідносини сторін, а відповідно, їх цивільні права та обов'язки, виникли з актів цивільного законодавства, за правовою природою віднесені до зобов'язань найму (оренди) земельної ділянки, загальні положення про найм (оренду) визначені параграфом 1 глави 58, про найм (оренду) земельної ділянки, як окремий вид зобов'язань, параграфом 3 глави 58 ЦК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов'язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України. Крім того, спірні правовідносини перебувають у сфері дії Цивільного, Земельного і Податкового кодексів України, Закону України «Про оренду землі», які з урахуванням предмету спору, є спеціальними нормативними актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України та ст. 1 Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Нормами Цивільного кодексу України встановлено, що:

до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) (ч. 1 ст. 377);

відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч. 2 ст. 792).

Нормами Земельного кодексу України у відповідній редакції встановлено, що:

до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом (п. а ч. 1 ст.17);

громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (абз. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 116);

у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти (ч.ч. 1, 2 ст. 120);

передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124);

право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ч. 1 ст. 125);

право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126);

підставами припинення права користування земельною ділянкою, зокрема, є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці (п.п. «а», «е» ч. 1 ст. 141);

захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання прав (п. а ч. 3 ст. 152).

Нормами Закону України «Про оренду землі», в редакції, що діяла з 08.08.2012 року, було встановлено, що:

відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ч. 1 ст. 2);

орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою (ч. 1 ст. 5);

орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ч.ч. 1, 5 ст. 6);

до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда (ч. 3 ст. 7);

договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці (абз. 7 ч. 1 ст. 31).

Згідно з п. 3.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.11 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», у разі встановлення факту правомірного набуття особою права на нерухоме майно за наявності у попереднього власника належно оформленого права на земельну ділянку, на якій воно розміщене, необхідно враховувати, що така особа набула права на відповідну земельну ділянку. З виникненням прав власності на будівлю чи споруду у юридичної особи виникає право одержати земельну ділянку в користування, а розглянути таке питання та прийняти відповідне рішення в строки, встановлені законом, зобов'язаний відповідний повноважний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування.

У відповідності до правової позиції, що викладена в постанові Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року у справі N 6-2цс15, ч. 1 ст. 120 ЗК України визначає, що при переході права власності на будівлю і споруду до набувача нерухомого майна право власності на земельну ділянку, на якій розташовані будівля або споруда, може переходити на підставі цивільно-правових угод між власниками земельної ділянки і набувачем будівель або споруд (договори купівлі-продажу, дарування, міни тощо). При цьому, за відсутності цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об'єкт нерухомості, як і у справі, яка переглядається, слід застосовувати положення ч. 3 ст. 120 ЗК України з огляду на та, що результати аналізу змісту норм ст. 120 ЗК України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені.

Також, як зазначено в постанові Верховного Суду України від 13.06.2016 року у справі № 6-253цс16, постанові від 12.10.2016 року у справі № 6-2225цс16, судова палата у цивільних справах вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні ст. 120 Земельного кодексу України, дійшла висновку, що норми ст. 377 Цивільного кодексу України та ст. 120 Земельного кодексу України закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

З аналізу наведених норм законодавства, судової практики та відповідно до викладених обставин справи слідує, що з 18.05.2017 року припинився договір оренди землі від 29.07.2013 року для третьої особи, право користування земельною ділянкою, яка є об'єктом цього договору, перейшло до позивача. Разом з набуттям права користування земельною ділянкою для фактичної реалізації цього права до позивача, як орендаря, перейшло зобов'язання здійснити його державну реєстрацію і сплачувати орендну плату. Відтак, в силу передбачених законом обставин суб'єктивному праву позивача кореспондується обов'язок відповідача змінити умови землекористування, визначені договорами оренди землі від 29.07.2013 року, в частині заміни особи орендаря на позивача, що ним безпідставно не визнається.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене суд позов визнає обґрунтованим, доказаним і задовольняє повністю, заперечення відповідача відхиляє через їх необґрунтованість.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 3524,00 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграріко», ідентифікаційний код юридичної особи 37118607, місцезнаходження: 02002, М. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 2-А, офіс № 510 право користування земельною ділянкою площею 7,8795 га, кадастровий номер :01:001:0971 на умовах Договору оренди землі від 29.07.2013, зареєстрованого у Державному земельному кадастрі 27.03.2014 року.

Визнати укладеною між ТОВ «Аграріко» (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 2-а, оф. 510, ) та Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області (вул. Смілянська, 131, м. Черкаси, 18000, код ЕДРПОУ 39765890) Додаткову угоду до Договору оренди землі від 29.07.2013 в наступній редакції:

«Додаткова угода

до договору оренди землі від 29 липня 2013 року

м. Черкаси«______»__________________ 2018

Орендодавець (уповноважена ним особа): Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області (, юридична адреса: 18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131), з однієї сторони, та

Первісний орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестджерело» (, юридична адреса: 20910, Черкаська обл., Чигиринський район, с. Рацеве, вул. Портова, буд. 9), в особі директора Охай Олександра Олександровича, який діє на підставі Статуту (надалі - «Первісний Орендар»), з другої сторони, та

Новий орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграріко» (, юридична адреса: 02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 2А оф. 510), в особі директора Пластун Оксани Яківни, яка діє на підставі Статуту (надалі - «Новий Орендар») з третьої сторони,

керуючись нормами Земельного кодексу України, ст. 7, ст. 30 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV, п. 33 Договору оренди землі від 29.07.2013 р., уклали дану Додаткову угоду про заміну сторони договору (надалі- «Додаткова угода») до Договору оренди землі від 29.07.2013 року про нижченаведене:

Сторони погодилися замінити одну із Сторін Договору оренди землі від 29.07.2013, укладеного між Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області та ТОВ «Інвестджерело», а саме передати Новому Орендарю усі права та обов'язки Первісного Орендаря за Договором оренди землі від 29.07.2013.

Після підписання Сторонами цієї Додаткової угоди Новий Орендар стає стороною Договору оренди землі від 29.07.2013 р. і є правонаступником Первісного Орендаря відносно його прав та обов'язків за Договором оренди землі від 29.07.2013 р. в повному обсязі.

Дана Додаткова угода вступає в дію з моменту її підписання Сторонами і скріплення їх підписів печатками та діє до закінчення терміну дії Договору оренди землі від 29.07.2013 відповідно до його умов.

Дана Додаткова угода є невід'ємною частиною Договору оренди землі від 29.07.2013

Дана Додаткова угода складена у чотирьох примірниках українською мовою, по одному для кожної зі Сторін».

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (вул. Смілянська, 131, м. Черкаси, 18000, код ЕДРПОУ 39765890) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграріко» (вул. Євгена Сверстюка, буд. 2-А, офіс № 510, м. Київ, 02002, ) судові витрати в розмірі 3524,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 04.06.2018 року.

Суддя В.М. Грачов