ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2018р. справа № 905/129/18

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю представників:
від позивача: від відповідача: ОСОБА_5С, представник, дов. № 1781 від 26.10.2017р. не з»явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м. Родинське, Донецька область
на рішення господарського суду Донецької області
від28.02.2018р. (складено та підписано 02.03.2018р. у м. Харкові)
по справі№905/129/18 (суддя Зекунов Е.В.)
за позовом до відповідача проПублічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Дніпро Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м. Родинське, Донецька область стягнення штрафу за неправильно визначену масу вантажу у розмірі 71 160,00 грн

В С Т А Н О В И В:

15.01.2018р. позивач, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» м.Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Дніпро, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м.Родинське, Донецька область про стягнення штрафу за неправильно визначену масу вантажу у розмірі 71160, 00 грн. (а.с.3-5).

Рішенням господарського суду Донецької області від 28.02.2018р. у справі №905/129/18 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Київ, в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Дніпро до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м. Родинське, Донецька область про стягнення штрафу за неправильно визначену масу вантажу у розмірі 71 160,00грн. задоволені повністю.

Стягнуто з Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м.Родинське, Донецька область на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Дніпро штраф у розмірі 71160,00 грн. та судовий збір в сумі 1762 грн. (а.с.118-120).

Судове рішення мотивоване доведеністю матеріалами справи факту неправильного зазначення маси вантажу відправником в накладній №52171246 від 28.09.2017р. у пятикратному розмірі провізної плати, яка дорівнює сумі 71160,00 грн., виходячи із провізної плати 7116 грн. за кожний вагон, відтак сума штрафу за неправильно визначену масу вантажу підлягала стягненню саме у розмірі 71160 грн.

Суд першої інстанції зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували намагання оскаржити відомості, викладені в комерційному акті.

Відповідач, Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська», м.Родинське, Донецька область не погодився із прийнятим судовим рішенням та звернувся із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення господарського суду Донецької області від 28.02.2018р. у даній справі та прийняті нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю (а.с. 143-145).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що вантажовідправником було правильно вказані усі дані маси у залізничній накладній №52171246 від 28.09.2017р. та завантажено вагон №67666933 брутто 92900, нетто - 69000, тара 23900 кг, вагон №65489262 брутто 91200, нетто 68000, тара 23200 кг. Факт правильного завантаження підтверджується звітом контрольного зважування та відправлення вантажу з відміткою в накладній тієї маси, яка була навантажена.

Посилання перевізника на неправильність заповнення накладної можуть бути спростовні тим, що прийнявши вантаж до перевезення він набув договір застави та визнав масу, зазначену в накладній частиною опису предмета застави.

Також апелянт посилається на те, що суд першої інстанції вказав на відсутність доказів, які б свідчили про намагання оскаржити відомості, вказані у комерційному акті, але апелянт не знав про складання комерційного акту №453603/130/240 від 29.09.2017р., тому і намагання оскаржити викладені в ньому відомості було неможливо.

Апелянт посилається на невідповідність відомостей у накладній, в якій зазначено номера актів загальної форми, в яких зафіксовано порушення стосовно невірно зазначеної маси у вагонах, а також розбіжності між актами загальної форми та комерційним актом стосовно того, що у вказаних документах різни дані щодо зазначення різниці ваги.

Скаржник посилається на заявлене клопотання про зменшення суми штрафу згідно до ст. 118, 122 Статуту залізниць України, в якому просив зменшити розмір штрафу з 71160,00 грн. до 14 232,00 грн., апелянт просив суд врахувати інтереси відповідача, які полягають у збереженні підприємством свого матеріального та фінансового становища.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 17.04.2018р. по справі №905/129/18 відкрито апеляційне провадження (головуючий суддя Радіонова О.О., судді Стойка О.В., Чернота Л.Ф.) за апеляційною скаргою Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м. Родинське, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 28.02.2018р. по справі №905/129/18.

03.05.2018р. через канцелярію суду від відповідача надійшла заява про слухання справи без участі його представника (а.с.165).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 04.05.2018р. по справі №905/129/18 апеляційну скаргу Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м. Родинське, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 28.02.2018р. по справі №905/129/18 призначено до розгляду на 05.06.2018р. о 09-15 год.

08.05.2018р. через канцелярію суду від Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Дніпро надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін (а.с.170).

В зазначеному відзиві позивач вказує на те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки до залізничної накладної №5271246 відомості стосовно маси вантажу вносились саме вантажовідправником (відповідачем). Правильність внесених відомостей до залізничної накладної №52171246 підтверджена ЕЦП представника відповідача в графі 55 вказаного документу.

Стосовно штрафу та його зменшення позивач вказує на правильність та відповідність його заявлення, оскільки сам штраф за невірно зазначену масу вантажу та його розмір встановлений ст. ст. 188, 122 Статуту залізниць України.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України судом під час розгляду даної справи було здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та складено протокол судового засідання.

Позивач у судове засідання з"явився, підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу та просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідач (Апелянт) у судове засідання не з"явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, на адресу суду надіслав заяву про слухання справи без участі представника апелянта.

Враховуючи те, що явка сторін у судове засідання не визнавалася обов»язковою, суд апеляційної інстанції вважав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали господарської справи, апеляційні скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» м. Київ, є юридичною особою (ідентифікаційний код 40075815), що підтверджено випискою з ЄДРПОУ (а.с.23).

Регіональна філія «Придніпровська залізниця» м. Дніпро є відокремленим підрозділом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (), що підтверджено витягом з Положення про Регіональну філію (а.с.24).

Відповідач, Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська», м.Родинське, Донецька область є юридичною особою (), що підтверджується витягом Статутом підприємства та Випискою з ЄДРПОУ (а.с. 37-44).

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2017р. зі станції Родинська Донецької залізниці відповідач, ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» (вантажовідправник) відправив вантаж на станцію Основа Південної залізниці, за залізничною накладною №52171246 від 29.09.2017р., зокрема, у вагонах №67666933, 65489262 вантаж вугілля камяне (а.с.9).

При оформленні зазначеної залізничної накладної №52171246 від 29.09.2017р., у вагоні №67666933 відповідачем було вказано масу вантажу 69000 кг, у вагоні №65489262 68000 кг.

Як свідчить розділ 26 та 28 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на статичних електронних вагах, заводський номер №540.

На проміжній станції Синельникове-1 Придніпровської залізниці під час перевезення було проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагонах №67666933, №65489262 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній №52171246 від 20.09.2017р. та за результатами якої складено Комерційний акт №453603/130/24 від 29.09.2017р. (а.с.13-14).

Факт перевищення заявленої маси вантажу було відображено у Комерційному акті №453603/130/24 від 29.09.2017р. на підставі Актів загальної форми №2729, 2527 від 29.09.2017. (а.с.15-17).

Проведено контрольне зважування вантажу на справних вагонних 150 т тензометричних вагах ст. Синельникове 1 заводський №010, що повірених 22.05.2017р.

За результатами виявлено, що у вагоні №67666933 вага брутто складає 97950 кг, тара за документом - 23900 кг, нетто 74 050 кг, що більше документа на 5050 кг, у вагоні №65489262 вага брутто складає 97400 кг, тара за документом - 23200 кг, нетто 74200 кг, що більше документа на 6200 кг і вище вантажопідємноті на 5200 кг.

У розділі Д комерційного акту також відображено, що навантаження вантажу в обох вагонах нижче бортів, шапкоподібне, без виїмок і поглиблень. Вагони технічно справні, маркування не порушено.

Акт підписано заст. ДС ОСОБА_6, ДЗС ОСОБА_7, агент. ком. ОСОБА_8

Згідно Технічного паспорту №6 від 23.09.2015р. вагонних ваг станції Синельникове-1 Придніпровської залізниці, відміткою 29.09.2017р., у паспорті підтверджено, що перевантаження складає у вагоні № 67666933 +5050 та у вагоні №65489262 +6200 (а.с.18-20).

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 08.07.2002 р. за №565/6853, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Суд встановив, що комерційний акт №453603/130/24 від 29.09.2017р. підписаний належними особами у відповідності до п.10 Правил складання актів.

Відповідно до п.12 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 08.07.2002 р. за № 565/6853, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акту, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі Є комерційного акту попутної станції вносить відмітку такого змісту: Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акту не виявлено. Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

При невідповідності відомостей, вказаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній №52171245 від 20.09.2017., засвідчено належним доказом комерційним актом №453603/130/24 від 29.09.2017р.

Комерційний акт №453603/130/24 від 29.09.2017р. підписаний належними особами у відповідності до п.10 Правил складання актів.

Як вказує у позовній заяві позивач, при проходженні вагону через станцію Синельникове 1 Придніпровської залізниці, ним було проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, у зв'язку з чим позивачем нарахований штраф у розмірі 71160, 00 грн, внаслідок чого він звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача вказаної суми штрафу.

Згідно ч. 1 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (ч. 2 ст. 236 ГПК України).

Обґрунтованим є рішення ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що є підстави для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147-VIII, що набрав чинності 15.12.2017р., Закону України Про залізничний транспорт, Статутом залізниць України, Правилами складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. №334, Правилами оформлення перевізних документів, Правилами приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Як встановлено ч.3 ст. 909 ЦК України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч.5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України (далі Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Статут визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1, розділом 4 "Правил оформлення перевізних документів", які затверджені наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №863/5084 (далі - Правила № 863/5084 від 24.11.2000 ), а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи "Маса вантажу, визначена відправником, кг" та "Спосіб визначення маси" заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 "Правила приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000. за № 861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 "Правила оформлення перевізних документів", які затверджені наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 р. за № 863/5084, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

В силу приписів частин 1 і 2 статті 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній; залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Пунктом 22 "Правила видачі вантажів", які затверджені наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083, передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Статтею 37 Статуту залізниць визначено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях.

Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах.

Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами.

Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом.

Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо).

Маса вантажів визначається відправником.

Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

За вимогами п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 86/5082, загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом.

До розрахункових способів визначення маси вантажу належать: за трафаретом (підсумовування маси вантажу, зазначеної на кожному вантажному місці), за стандартом (множення суми стандартної маси вантажного місця на кількість місць вантажу), за заміром висоти наливу (з подальшим визначенням густини та об'єму вантажу за таблицею калібрування цистерн, розробленою заводом - виробником цистерни).

За домовленістю відправника, залізниці та одержувача вантажу можуть бути встановлені інші способи визначення маси вантажу.

Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов'язаний зазначити в накладній.

Як свідчать п.26, 28 накладної №52171245 від 20.09.2017р., зважування вантажу здійснено на статичних вагонних вагах №540 вантажовідправником.

Як свідчать п.26, 28 накладних №47248604 від 08.10.2017р., №47248562 від 08.10.2017р., що складені на станції Синельниково 1 Придніпровської залізниці, зважування вантажу здійснено на статичних вагонних вагах №540 вантажовідправником. (а.с. 10-11).

Стосовно посилання скаржника на розходження відомостей між накладною та комерційним актом, в якому зафіксована розбіжність щодо маси у вагонах, судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

У комерційному акті №453603/130/24 від 29.09.2017р. міститься посилання на акти загальної форми №2729, №2527 від 29.09.2017р. на підставі яких був проведений комерційний огляд.

В акті загальної форми №2729 від 29.09.2017р. міститься посилання на накладну №52171246 від 28.09.2017р. та вказуються номера вагонів №67666933, №65489262.

Актом зафіксовано, що не вірно вказана маса вантажу у документі проти маси вантажу, завантажений фактично у вагоні №67666933 згідно документів тара 23900 кг, нетто 69000 кг, фактично виявилось вага брутто 97950 кг, тара у документі 23900 кг, нетто 74050 кг, що більше документа і вантажопідємності на 5050 кг, у вагоні №65489262 згідно документа тара 23200 кг, тара 23200 кг, нетто 68000 кг, фактично виявилося брутто 97400 кг, тара у документі 23200 кг, нетто 74200 кг, що більше документа на 6200 кг і вантажопідємності на 5200 кг.

Акт складений та підписаний агентами комерційними Андрієвською та ОСОБА_8 (а.с. 15).

Акт загальної форми №2430 від 29.09.2017 складений на перегоні Чаплине, виявлено навантаження нижче бортів на 0,2 м, шапкоподібне (а.с. 17).

Пунктом 22 Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

В акті загальної форми №2527 від 29/09/2017р. та комерційному акті наявні розходження щодо маси вантажу, проте в акті загальної форми №2527 від 29.09.2017р. залізницею зазначено про перевантаження +4300 кг +4500 кг, далі вказується що при зважуванні на справних 150-тонних вагах станції Синельникове 1 виявилося що у вагоні №67666933 виявилася вага більше на 5050 кг, у вагоні №65489262 вага більше на 6200 кг, у той час в комерційному акті зазначений результат зважування, вагон відчеплено для контрольного зважування в нерухомому стані (статичні ваги) і лише за результатами статичних вагів складено комерційний акт.

Акт складений та підписаний агентом комерційним ОСОБА_8, ОВР Мільнов, ВОХР Лисенко (а.с. 16).

Відповідно до п. 4 Правил складання актів „У разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона.

Підставою для покладання на відправника відповідальності, згідно ст. 122 Статуту, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу, є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст.129 Статуту.

Статтею 24 Статуту передбачено, що вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно з п. 5.5, розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 за №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 № 863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України.

Згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту; при цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до частини 1 ст. 118 Статуту залізниць України, за пред»явлення вантажу, який заборонено до перевезення або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п»ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту залізниць України слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

В той же час, позивачем нараховано та предявлено до стягнення з відповідача штраф в сумі 71160,00 грн., що розраховано за кожним вагоном із провізної плати у розмірі 7 116,00 грн.

Суд апеляційної інстанції вважає неправильним висновок суду першої інстанції щодо розрахунку позивачем суми штрафу за кожним вагоном із провізної плати, оскільки за аналізом ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України, п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України за №644 від 21.11.2000р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000р. №863/5084, відповідальність у вигляді штрафу встановлена за сам факт неправильного зазначення певних відомостей у накладній, незалежно від кількості допущених порушень у ній при складанні.

Відтак, відповідачем допущено невірне вказання маси вантажу у графі 24 "маса вантажу, зазначена відправником" у залізничних накладних №47248604 №47248562 від 08.10.2017р., і саме неправильно вказано саме ці відомості, тому виходити із її (маси) складових є безпідставним.

Розмір провізної плати, згідно наданих перевізних документів, визначений у сумі 7 116,00грн.

З огляду на зазначене, штраф за допущене порушення у накладній №52171246 від 20.09.2017р. у п'ятикратному розмірі провізної плати дорівнює сумі 35 580,00 грн., виходячи із провізної плати 7116,00 грн.

Відповідно до положень ст. ст. 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи, що факт неправильного визначення відповідачем маси вантажу відносно вагонів №65489262, №67666933 встановлений належними у розумінні ст. ст. 73,74 ГПК України доказами: згадуваним комерційним актом №453603/130/24 від 29.09.2017р. актами загальної форми №№№2729, 2527, 2430 згідно приписів ст.129 Статуту залізниць України, достовірність яких відповідачем не спростована, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо правомірності стягнення штрафу за допущене порушення у накладній №52171246 від 20.09.2017р., проте не погоджується щодо правильності самого розрахунку, в якому сума провізної плати помножується на кількість вагонів, згідно до яких була вказана недостовірна інформація щодо ваги, оскільки штраф встановлено за сам факт неправильного зазначення певних відомостей у накладній у п'ятикратному розмірі провізної плати, яка дорівнює сумі 35 580,00 грн.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 12.04.2018 року у справі 904/10497/16.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга повинна бути задоволена частково, а оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню частково щодо розміру штрафу за невірно зазначену масу вантажу.

Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283, 284 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м. Родинське, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 28.02.2018р. у справі №905/129/18 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 28.02.2018р. у справі №905/129/18 скасувати частково.

Резолютивну частину рішення господарського суду Донецької області від 28.02.2018р. у справі №905/129/18 викласти наступним чином:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення штрафу у сумі 71160 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м.Родинське, Донецька область (85310, Донецька область, м. Покровськ, м. Родинське, вул.Перемоги, б.9, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Дніпро (49602, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, б.108, ) штраф за невірно зазначену масу вантажу у розмірі 35 580 грн. та витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 881 грн.00 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Дніпро на користь Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м.Родинське, Донецька область судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1321, 50 грн.

В іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 28.02.2018р. у справі №905/129/18 залишити без змін.

Господарському суду Донецької області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Донецький апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 07 червня 2018 року.

Головуючий О.О. Радіонова

Судді: О.В. Стойка

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.: 1. Позивачу;1. Відповідачу; 1 у справу; 1. ДАГС; 1. ГСДО