ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 червня 2018 р. Справа №903/842/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Поларт-Інвест", м. Луцьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестконд", м. Рівне

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Омілісанто Україна", м. Луцьк

про усунення перешкод в користуванні майном

Суддя Шум М.С.

секретар судового засідання Легерко В.Б.

За участю представників сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: Красовський В.Б., довіреність №б/н від 09.12.2017р.

від третьої особи: н/з

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Поларт-Інвест" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестконд", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Омілісанто Україна" про усунення перешкод в користуванні майном, а саме просять забов'язати від подача звільнити незаконно займане приміщення спец'обєкт (адмінкорпус) (літера А-3) загальною площею 1432,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Володимирська, 57-а, і належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Поларт-Інвест".

Ухвалою суду від 07.05.2018р. розгляд справи по суті призначено на 05.06.2018р..

Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити з підстав наведених у відзиві.

В судове засідання представник позивача не з'явився, проте позивач був належним чином повідомлений про дату і час останнього, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки(а.с.207).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача в судове засідання не з'явився, ухвали суду неодноразово направлялися ТОВ "Омілісанто Україна" на адресу зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 43001, Волинська обл., м. Луцьк, вул. ВОЛОДИМИРСЬКА, буд. 57А, проте останні поверталися з позначкою відділення зв'язку «за закінченням терміну зберігання».

Беручи до уваги приписи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, господарський суд, заслухавши пояснення представника відповідача, -

встановив:

Відповідно до рішення господарського суду Волинської області від 16.01.2014р. у справі №5004/2042/11 в рахунок погашення заборгованості ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» перед ПАТ «Промінвестбанк» за кредитним договором №4-4 від 27.01.2006р. в сумі 45 380 000,61 грн. - звернуто стягнення на нерухоме майно (спірні об'єкти), що є предметом іпотеки згідно Договору іпотеки №236, укладеного 27.01.2006р. ПАТ «Промінвестбанк» та ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер», а саме:

1) будівля складу сировини (літ.В-1), загальною площею 303,8 кв.м.;

2) вагова (літ.Р-1), загальною площею 83,7 кв.м.;

3) будівля котельні (літ.Б-2), загальною площею 570,9 кв.м.;

4) будівля роздрібного цеху (літ.Д-1), загальною площею 748,2 кв.м.;

5) будівля компресорної (повітр.), (літ.С-1), загальною площею 252,0 кв.м.;

6) гараж (літ.Д), загальною площею 42,2 кв.м.;

7) будівля нового бісквітного цеху (літ.Б-2), загальною площею 2474,4 кв.м.;

8) будівля механічної майстерні (літ.И 1-1), загальною площею 443,9 кв.м.;

9) будівля складу сировини (літ.М-2), загальною площею 331,6 кв.м.;

10) будівля гаража (літ.К-1), загальною площею 65,7 кв.м.;

11) газорозподільчий пункт ГРП (літ.И-1), загальною площею 21,1 кв.м.;

12) будівля трансформаторної (літ.Л-1), загальною площею 52,2 кв.м.;

13) будівля центрального складу (літ.Н-1), загальною площею 825,2 кв.м.;

14) будівля бісквітного цеху (літ.И 2-1), загальною площею 457,5 кв.м.;

15) будівля цукеркового і карамельного цеху (літ.М-2), загальною площею 3887,4 кв.м.;

16) спецоб'єкт (адмінкорпус) (літ.А-3), загальною площею 1432,5 кв.м.,

які розташовані по вул.Володимирській, 57-А у м.Луцьку і право власності на які зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «Поларт-Інвест» - шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з початковою ціною 18 057 988 грн.(арк.справи 92-98).

Відповідно до судових наказів №5004/2042/11-1 від 03.02.2014р. та №5004/2042/11-3 від 06.01.2016р., виданих на виконання рішення - Державною виконавчою службою України відкрито виконавчі провадження №42221135 та №50234657 з примусового виконання зазначених наказів, останнє приєднано до зведеного виконавчого провадження №49184625.

Позивач стверджує, що вони є одноосібним власником спірного майна(спецоб'єкт (адмінкорпус) (літ.А-3), загальною площею 1432,5 кв.м.) на підставі свідоцтва про право власності №665-4 від 22.09.2011р. та інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно(дата формування незазначена).

Проте матеріали справи свідчать, що 24.01.2017р. за ТОВ "Вестконд" зареєстровано право власності на спецоб'єкт (адмінкорпус) (літ.А-3), загальною площею 1432,5 кв.м., що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №78760776 від 24.01.2017р. та інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно(сформовано 04.12.2017р.).

З матеріалів справи вбачається, що господарський суд Волинської області ухвалою у справі №5004/2042/11 від 09.03.2017р. - замінив стягувача у виконавчому провадженні №42221135 з ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-ін-вестиційний банк» (ПАТ «Промінвестбанк») на його правонаступника ТОВ «Вестконд».

Відповідно до ст.1 ГПК України, юридичні особи мають право звертатися до господарських судів за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі примусове виконання обов'язку в натурі та відновлення становища, яке існувало до порушення. (ч.ч.1, 2 ст.16 ЦК України).

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у Порядку, передбаченому цим Законом.

У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а саме право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З даним позовом ТОВ «Поларт-Інвест» звернулося до суду 03.11.2017р., але як вбачається з офіційної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на цю дату вказана юридична особа не була власником об'єкту нерухомості звільнити яке воно вимагає.

З огляду на те, що з 24.01.2017р. ТОВ «Вестконд» є одноосібним власником спец'об'єкту (адмінкорпусу) (літера А-3) загальною площею 1432,5 кв.м., що знаходиться за адресою м. Луцьк, вул. Володимирська, 57-а, вимоги позивача у даній справі є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу суду, оскільки власник набуває всіх правомочностей власника (володіння, користування і розпорядження) одночасно із набуттям власності.

Доказів на підтвердження права власності ТОВ «Поларт-Інвест» на спец'об'єкт (адмінкорпус) (літера А-3) загальною площею 1432,5 кв.м., що знаходиться за адресою м. Луцьк, вул. Володимирська, 57-а, на час звернення з позовом до суду, позивачем не надано.

Також позивачем жодним чином не доведено факту зайняття відповідачем спірного об'єкту без достатньої правової підстави, утруднення чи перешкоджання господарській діяльності ТОВ «Поларт-Інвест».

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявні в матеріалах справи документи, докази та пояснення сторін, господарський суд, оцінюючи подані сторонами докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному й об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, позбавлені фактичного та правового обґрунтування, а також такі, що не відповідають, як матеріалам справи, так і нормам чинного законодавства, у зв'язку з чим прийшов висновку, що право чи інтерес позивача не порушені, у зв'язку з чим відмовляє в позові з підстав необґрунтованості позовних вимог.

Керуючись ст.73-79, 86, 129, 130, 185, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

В позові відмовити.

Повний текст рішення складено

11.06.2018

Суддя М. С. Шум