РІШЕННЯ

13 червня 2018 року Справа № 913/160/18

Провадження №26/913/160/18

Суддя Господарського суду Луганської області Масловський С.В., розглянувши матеріали позовної заяви б/н від 29.03.2018

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" (місцезнаходження: 18002, м. Черкаси, вул. Гоголя, 137, оф. 15)

до відповідача ОСОБА_1 заклад "Луганський національний університет імені ОСОБА_2" відокремлений підрозділ "Рубіжанський політехнічний коледж імені ОСОБА_3 Луганського національного університету імені ОСОБА_2" (місцезнаходження: 93000, м. Рубіжне, Луганська область, провулок Клубний, будинок 12)

про стягнення 74550,00 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до державного закладу "Луганський національний університет імені ОСОБА_2" відокремленого підрозділу "Рубіжанський політехнічний коледж імені ОСОБА_4 Луганського національного університету імені ОСОБА_2", в якому просить суд стягнути заборгованість в сумі 74550,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань по оплаті поставленого природного газу за січень 2018 року за договором поставки природного газу №С/195-17 від 20.04.2017.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 05.04.2018 на підставі п. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" б/н від 29.03.2018 залишено без руху, оскільки позивачем до позовної заяви не додано підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ухвали від 05.04.2018 товариству з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" надано строк протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви; розяснено товариству з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв", що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається згідно з п.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

16.04.2018 на адресу Господарського суду Луганської області від товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" надійшла заява №13/041 від 13.04.2018, в якій позивач усунув недоліки позовної заяви, а саме: письмово підтвердив, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення 74550,00 грн, що відповідно до п. 1.ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначається, як малозначна справа.

Відповідно до ч.1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України малозначні справи розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 17.04.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення представників сторін та без проведення судового засідання у зв'язку з відсутністю клопотання позивача про повідомлення та про призначення судового засідання .

26.04.2018 та 02.05.2018 від відповідача через канцелярію Господарського суду Луганської області надійшли відзиви на позовну заяву, в яких відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Розглянувши наявні матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суду Луганської області,-

ВСТАНОВИВ:

20.04.2017 між товариством з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв", як постачальником, та державним закладом "Луганський національний університет імені ОСОБА_2" в особі відокремленого підрозділу "Рубіжанський політехнічний коледж імені ОСОБА_3 Луганського національного університету імені ОСОБА_2", як споживачем, укладено договір поставки природного газу №С/195-17, відповідно до якого постачальник зобовязується поставити споживачу у 2017 році товар: газове паливо, в обсягах і порядку, передбачених цим договором, а споживач зобовязується прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених даним договором (п.1.1).

Умовами договору сторони погодили, що постачальник передає споживачу газ в обсягах 140000 куб. м. Постачання газу здійснюється для потужностей споживача за наступною адресою: 93003, Україна, Луганська область, м. Рубіжне, провулок Клубний, будинок 12 (п.1.2.); зміна обсягів постачання/споживання газу визначається в додаткових угодах до даного договору (п.1.2.2.); загальна вартість даного договору складає 937860,00 грн (п. 2.1.); місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу, що визначено у п. 2.1. договору, на кількість газу, реалізованого у відповідному місяці. Загальна вартість газу за цим договором визначається, як сума місячних вартостей газу (п.2.2.); зміна ціни природного газу визначається в додаткових угодах до даного договору, погоджується сторонами до 20-го числа місяця, що передує місяцю поставки та не може бути змінена після даного терміну, крім випадку передбаченого п. 2.6. з обовязком оформленням додаткової угоди (п.2.4.); споживач зобовязується забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього договору (п.5.1.2.) договір набирає чинності з моменту його підписання, разом з тим сторони домовились, що відповідно до ст. 631 ЦК України умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами до його укладення, тобто з 18 березня 2017 і діє до 31.12.2017, а в частині не виконаних зобовязань до їх повного виконання.

Додатковою угодою №3 від 27.09.2017 сторони внесли зміни до п.2.1. договору, та виклали його в наступній редакції: « З 01.09.2017 ціна природного газу становить 6754,15 грн за 1000 куб.м. крім того ПДВ 1350,83 грн, всього з ПДВ 8104,98 грн.»

Додатковою угодою №4 від 06.10.2017 сторони внесли зміни до п.2.1. договору, та виклали його в наступній редакції: « З 01.10.2017 ціна природного газу становить 7425,00 грн за 1000 куб.м. крім того ПДВ 1485,00 грн, всього з ПДВ 8910,00 грн.»

Додатковою угодою №6 від 06.10.2017 сторони внесли зміни до п.2.1. договору, та виклали його в наступній редакції: « З 01.11.2017 ціна природного газу становить 7975,00 грн за 1000 куб.м. крім того ПДВ 1595,00 грн, всього з ПДВ 9570,00 грн.»

Додатковою угодою №7 від 18.12.2017 сторони внесли зміни до п.2.1. договору, та виклали його в наступній редакції: « З 01.12.2017 ціна природного газу становить 8250,00 грн за 1000 куб.м. крім того ПДВ 1650,00 грн, всього з ПДВ 9900,00 грн.»,

Додатковою угодою б/н від 29.12.2017 сторони внесли зміни до п.10. договору, та виклали його в наступній редакції: « Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.03.2018. Термін поставки з 20.04.2017 до 31.03.2018. Дія договору може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у п. 2.1. договору, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку»,

Додатковою угодою №8 від 09.01.2018 сторони внесли зміни до п.2.1. договору, та виклали його в наступній редакції: « загальна вартість даного договору складає 65172,00 грн, у тому числі: на 2018 рік сума договору становить 109362,00 грн, у т.ч. ПДВ 18227,00 грн, на 2017 рік сума договору становить 546810,00 грн, у т.ч. ПДВ 91135,00 грн. З 01.01.2018 ціна природного газу становить 8875,00 грн за 1000 куб.м. крім того ПДВ 1775,00 грн, всього з ПДВ 10650,00 грн.»

Позивачем до позовної заяви додано акт приймання передачі природного газу №РН-0000273 на загальну суму 74550,00 грн, який підписаний повноважними представниками позивача та відповідача, засвідчений печатками сторін, належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах справи.

27.02.2018 відповідач листом №01-4/132 повідомив, що сплатити заборгованість за спожити газ можливо тільки за рішенням суду.

У відзивах на позовну заяву, які надійшли 26.04.2018 та 02.05.2018 відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивач на виконання умов договору поставки природного газу №С/195-17 від 20.04.2017 поставив відповідачу у січні 2018 року природний газ на загальну суму 74550,00 грн, а відповідач його прийняв, що підтверджується актом приймання передачі природного газу, який підписаний представниками сторін без будь яких претензій, зауважень, засвідчений печатками сторін, належним чином засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи. Відповідач свій обов'язок щодо оплати поставленого природного газу відповідно до п.5.1.2. договору не виконав. Станом на момент розгляду справи доказів протилежного суду надано не було.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми основної заборгованості за поставлений природний газ є законною, обґрунтованою, доведеною належним та допустимими доказами, та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме в сумі 74550,00 грн.

Позивачем разом із позовною заявою додано попередній розрахунок суми судових витрат, в який входять витрати по сплаті судового збору та витрати повязані із забезпеченням явки представника позивача на судове засідання по справі, до яких входять: вартість дороги м. Черкаси м. Харків м. Черкаси в сумі 920,00 грн, вартість доби проживання представника позивача в м. Харкові в сумі 700,00 грн та добові витрати на відрядження представника позивача в сумі 372,10 грн/день.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Враховуючи те, що ухвалою Господарського суду Луганської області від 17.04.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін та те, що позивачем не подано доказів на підтвердження понесення судових витрат у звязку із розглядом справи №913/160/18 крім судового збору, суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про стягнення судових витрат в частині витрат повязаних із забезпеченням явки представника позивача в судове засідання по справі 913/160/18.

Відповідно до ст. 129 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача в розмірі 1762,00 грн.

Враховуючи вище викладене та керуючись ст. ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного закладу "Луганський національний університет імені ОСОБА_2" (, місцезнаходження: 92703, Луганська обл., Старобільський район, місто Старобільськ, площа Гоголя, будинок 1) в особі відокремленого підрозділу "Рубіжанський політехнічний коледж імені ОСОБА_3 Луганського національного університету імені ОСОБА_2" (, місцезнаходження: 93000, м. Рубіжне, Луганська область, провулок Клубний, будинок 12) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" (, місцезнаходження: 18002, м. Черкаси, вул. Гоголя, буд. 137) основну заборгованість в сумі 74550 (сімдесят чотири тисячі пятсот пятдесят) грн 00 коп. та судовий збір в сумі 1762 ( одна тисяча сімсот шістдесят дві ) грн 00 коп.

3. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 ГПК України.

У той же час згідно пункту 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 13.06.2018

Суддя С.В. Масловський