ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
"30" травня 2018 р. Справа № 922/393/18
судді Пушай В.І. у справі № 922/393/18 за позовом Харківської міської ради, м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека №277", м. Харків про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 251 365, 32 грн., щодо постанови Харківського апеляційного господарського суду від 30.05.2018 р.
Відповідно до статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) Для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) Жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Відповідач в обґрунтування клопотання про призначення експертизи посилається зокрема на те, що в наданих позивачем розрахунках нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки та розрахунках неотриманого відповідачем доходу у вигляді орендної плати неправильно, з порушенням державних стандартів, норм, правил та інших нормативно-правових актів застосовано певні локальні коефіцієнтів, норм, прибутку та капіталізації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а для перевірки правильності їх застосування необхідні спеціальні знання. На нашу думку вбачається, що господарський суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі правомірно зазначив про необхідність призначення у справі судової експертизи з огляду на те, що наведені відповідачем суду в обгрунтування клопотання про призначення експертизи доводи свідчать про необхідність з"ясування обставин, що мають значення для справи, з урахуванням того, що суду для перевірки розрахунків позивача щодо визначення розміру орендної плати за земельну ділянку по просп. Московському, 99 у м. Харків необхідно встановити правильність нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка повинна відповідати вимогам встановлених Методикою нормативної грошової оцінки земель населених пунктів затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 № 213, а також вимогам, передбаченим Порядком нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 №18/15/21/11 та рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 № 1209/13 “Про затвердження “Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова на 01.01.2013 року”, що зумовлює необхідність встановити обставини щодо правильності застосування коефіцієнтів “Км”, “Км2”, коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, коефіцієнту місцерозташування земельної ділянки, норм, прибутку та капіталізації нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки по просп. Московському, 99 у м. Харків, які не пов"язані зі сферою права і потребують спеціальних знань у сфері земелеустрою.
З матеріалів справи вбачається, що стосовно наведених коефіцієнтів існують значні розбіжності у вихідних даних сторін, які використовуються при визначенні значень цих коефіцієнтів і такі дані стосуються спеціальних знань у галузі землеустрою та земельно-оціночної діяльності, а тому правильність їх застосування може бути перевірена лише відповідними експертами.
При цьому повинні врахувуватися приписи статей 15, 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ч. 2 статті 20 Закону України «Про оцінку земель»,п. 2-1 Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 р., якими передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки. Проте, з наданих матеріалів не вбачається, що позивач здійснив розрахунок нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки з використанням даних витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, який повинен видаватися територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки і в якому повинні бути зазначені розмір земельної ділянки та нормативна грошова оцінка такої ділянки.
До того ж, в разі наявності у іншої сторони сумніву щодо його достовірності, дані такого витягу, повинні перевірятися судом за допомогою спеціальних знань відповідних експертів.
Механізм нормативної грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення та населених пунктів, передбачений Порядком нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 р. № 18/15/21/11.
Пунктом 3.3 даного Порядку визначено формулу, за якою встановлюється нормативна грошова оцінка одного квадратного метра земельної ділянки населених пунктів.
При цьому, зазначена оцінка залежить, зокрема і від коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо) та інших коефіцієнтів.
Законодавство не надає витягам з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок та розрахункам нормативної грошової оцінки земельної ділянки, виконаним органом місцевого самоврядування статусу правових актів, що потребують скасування та визнання недійсними у судовому порядку, таким чином, за наявності відповідних заперечень сторони про необґрунтованість наведених у цих витягах з технічної документації чи у виконаних органом місцевого самоврядування розрахунках даних про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, ці дані можуть бути перевірені судами.
Позивач посилається на те, що визначення значень певних локальних коефіцієнтів потребує лише здійснення розрахункових операцій щодо будь-якої земельної ділянки, оскільки відповідні вихідні дані для їх обчислення закладені в комп’ютерну програму, яка на їх основі автоматично визначає значення коефіцієнтів.
Проте, зазначені доводи є безпідставними, оскільки обов’язковість застосування саме зазначеної комп’ютерної програми при визначенні локальних коефіцієнтів не встановлена нормативно-правовими актами, а тому не може свідчити про безспірну достовірність відповідних вихідних даних, які використовуються при визначенні значень локальних коефіцієнтів щодо певної земельної ділянки і які визначаються лише певними спеціалістами. До того ж, деякі з наведених факторів як-то складність Інженерно-геологічних умов, регіональні фактори місцерозташування земельної ділянки та інші, є змінними протягом певного часу.
Нормативно-правовими актами не встановлено твердих значень локальних коефіцієнтів щодо спірної земельної ділянки, оскільки такі значення визначаються на підставі певних факторів(вихідних даних).
При визначенні питань, які поставлено експерту судом першої інстанції враховано Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 (у редакції наказу Міністерства юстиції України №1950/5 від 26.12.2012) , в яких зазначено орієнтовні питання, які можуть бути поставлені перед експертом з урахуванням необхідності у спеціальних знаннях при вирішенні справ.
Тобто спірним у даній справі є питання щодо застосування у наданому позивачем розрахунку орендної плати та нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки певних локальних коефіцієнтів норм, прибутку та капіталізації нормативної грошової оцінки щодо цієї земельної ділянки, при визначенні яких використовуються певні фактори(вихідні дани), перевірити правильність застосування яких позивачем в своєму розрахунку може лише експерт. Це питання стосується саме спеціальних знань в галузі землеустрою та оціночно-земельної галузі знань, а не виключно проведення лише розрахункових операцій, як на це необґрунтовано посилається скаржник в апеляційній скарзі, у зв’язку з чим, враховуючи наведені відповідачем питання, з урахуванням положень Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 (у редакції наказу Міністерства юстиції України №1950/5 від 26.12.2012), комплексна судова експертиза з питань землеустрою та оціночно-земельну експертиза, може мати значення у дослідженні всіх доказів у цій справі.
Суддя Пушай В.І.