ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 907/389/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий - Стратієнко Л.В.,

судді: Баранець О.М., Ткач І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу квартирно-експлуатаційного відділу міста Мукачеве

на рішення Господарського суду Закарпатської області

(суддя - Пригара Л.І.)

від 25.05.2017

та постанову Львівського апеляційного господарського суду

(головуючий - Данко Л.С., судді - Галушко Н.А., Орищин Г.В.)

від 16.08.2017

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут"

до квартирно-експлуатаційного відділу міста Мукачеве

про стягнення 79 979,27 грн

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ТОВ "Закарпатгаз Збут" звернулось до Господарського суду Закарпатської області із позовом про стягнення із квартирно-експлуатаційного відділу міста Мукачеве 79 979, 27 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов укладеного між сторонами договору № 114108С7RMBB056 від 04.05.2016 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів в частині споживання відповідачем у грудні 2016 року газу в обсязі, що перевищує погоджений сторонами обсяг за умовами договору та додаткових угод до нього, у зв'язку з чим відповідачеві на підставі п. 6.2.3. договору зараховано 79 979,27 грн штрафу.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 25.05.2017 позов задоволено. Стягнуто з квартирно-експлуатаційного відділу міста Мукачево на користь ТОВ "Закарпатгаз Збут" штраф в сумі 79 979,27 грн за перевищення обсягу постачання газу, а також 1 600,00 грн судового збору.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.08.2017 рішення Господарського суду Закарпатської області від 25.05.2017 залишено без змін.

Задовольняючи позов господарські суди дійшли висновків про обґрунтованість позовних вимог, нарахування позивачем відповідачу штрафу за перевищення обсягу споживання газу в сумі 79 979,27 грн узгоджується із умовами договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів та вимогами Цивільного і Господарських кодексів України.

Квартирно-експлуатаційний відділ міста Мукачеве подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані рішення і прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Підставами для скасування судових рішень відповідач зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанції. Стверджує, що вимоги позивача є надуманими, оскільки квартирно-експлуатаційний відділ міста Мукачеве виконав в повному обсязі свої зобов'язання за договором № 114108С7RMBB056 від 04.05.2016.

У відзиві на касаційну скаргу позивач вважає рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду обґрунтованими, прийнятими із дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Посилається на встановлені судами обставини перевищення обсягу споживання газу у грудні 2016 року, що є підставою стягнення із відповідача штрафу за п. 6.2.3. договору № 114108С7RMBB056 від 04.05.2016.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї і перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 204 Цивільного кодексу України договори укладені між сторонами по справі, як цивільно-правові правочини є правомірними на час розгляду справи, оскільки їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов'язання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

В силу ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На підставі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст. ст. 230, 232 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому в договорі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з пунктом 10 розділу ІІ Правил постачання природного газу затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 споживання підтвердженого обсягу природного газу протягом розрахункового періоду здійснюється, як правило, рівномірно, виходячи з добової норми, якщо інший режим споживання не передбачено в укладеному договорі постачання природного газу. Споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання.

В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні заходи з боку постачальника, передбачені цим розділом та розділом VI цих Правил, у тому числі примусове обмеження (припинення) газопостачання. Обсяг споживання природного газу споживачем у розрахунковому періоді не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Допускається відхилення споживання обсягу природного газу протягом розрахункового періоду в розмірі ±5% від підтвердженого обсягу природного газу.

Як встановлено господарськими судами 04.05.2016 між ТОВ "Закарпатгаз Збут" як постачальником та квартирно-експлуатаційним відділом міста Мукачеве як споживачем укладено договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 114108С7RMBB056. Відповідно до умов вищезазначеного договору, постачальник зобов'язався передати у власність споживачу у 2016 році природний газ, а споживач зобов'язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором. Договір укладено строком дії до 31.12.2016, а в частині розрахунків - до його повного виконання.

Умовами п. 1.3. договору сторони погодили місячні обсяги постачання газу у 2016 році, зокрема, у грудні 285,547 тис. куб.м.

Місячний обсяг відбору (споживання) газу споживачем не повинен перевищувати підтверджений обсяг газу більш ніж на ±5% (п. 2.4. договору).

Згідно пункту 2.9. договору, фактичний обсяг поставленого (спожитого) природного газу визначається шляхом підписання акту приймання передачі природного газу за розрахунковий період.

Додатковою угодою № 1 від 04.05.2016, № 2 від 26.10.2016, № 3 від 01.12.2016 до договору № 114108С7RMBB056 від 04.05.2016 сторони змінили умови договору, зокрема: в частині погодження помісячного розподілу обсягу газу, а саме: на грудень 2016 року - 261,300 тис. куб.м.; в частині ціни газу 8 807,32 грн.

У пункті 6.2.3. договору передбачено відповідальність споживача за перевищення обсягу постачання газу. Вказано, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого споживачу (відповідачу) газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому відповідачем), споживач (відповідач) сплачує постачальнику (позивачу) штраф за перевищення обсягу постачання газу за формулою визначеною у договорі: В = (Vф - Vп) х Ц х К, де Vф обсяг фактично поставленого газу споживачу протягом розрахункового періоду за договором; Vп підтверджений обсяг газу на розрахунковий період; Ц вартість газу за договором; К коефіцієнт, який дорівнює 0,1. Розрахунковим періодом вважається 1 (один) календарний місяць з 07.00 год. 1-го дня місяця до 07.00 год. першого дня наступного місяця включно (п. 4.1. договору).

Господарськими судами встановлено, що позивач поставив відповідачу у грудні 2016 року за договором № 114108С7RMBB056 від 04.05.2016 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів 352,110 тис. куб.м. газу на загальну суму 3 101 144,02 грн, що підтверджується актами приймання передачі природного газу (а.с. 23-28). Вказаний обсяг газу не заперечується сторонами у справі.

Враховуючи умови п. 1.3. договору № 114108С7RMBB056 від 04.05.2016 відповідачем було перевищено обсяг споживання газу у грудні 2016 року на 90,810 тис. куб.м. від запланованих обсягів за договором, що є підставою нарахування позивачем відповідачу штрафу на підставі п. 6.2.3. договору.

Зважаючи на вищевикладені положення законодавства та договору, позивачем обґрунтовано нараховано відповідачу штраф за перевищення обсягу постачання газу в сумі 79 979,27 грн. Умови договору № 114108С7RMBB056 від 04.05.2016 щодо нарахування штрафу за перевищення обсягу постачання газу узгоджуються із нормами Правил постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496.

Господарськими судами вчинено необхідні дії із перевірки розрахунку штрафу доданого до позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд вважає обґрунтованим висновок місцевого та апеляційного господарських судів про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Аргументи касаційної скарги, що вимоги позивача є надуманими, оскільки квартирно-експлуатаційний відділ міста Мукачеве виконав в повному обсязі свої зобов'язання за договором № 114108С7RMBB056 від 04.05.2016, спростовуються встановленими судами обставинами справи та не звільняють відповідача від штрафних санкцій за порушення взятих на себе зобов'язань.

За таких обставин постанова суду апеляційної інстанції та рішення першої інстанції прийняті з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування немає.

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно з ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись п. 13 ст. 8, ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

касаційну скаргу квартирно-експлуатаційного відділу міста Мукачеве залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Закарпатської області від 25.05.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16.08.2017 у справі за № 907/389/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді О. Баранець

І. Ткач