ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2018 р.Справа № 922/189/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Слановій М.Ю.

розглянувши заяву представника відповідача ТОВ "Дрімлайт" про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на послуги адвоката по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "С - Инвест", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрімлайт", м. Харків
про за участю: визнання недійсним договору
представника позивача - ОСОБА_1, за довіреністю №№ 278 від 03.11.2017 року;

представника відповідача - ОСОБА_2, за довіреністю від 01.06.2018 року.;

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходилась справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Инвест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрімлайт" про визнання недійсним договору № 144 від 03.12.2007 року.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.05.2018 року в задоволенні позову було відмовлено повністю.

Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні 21.05.2018 року до закінчення судових дебатів, представником відповідача було подано заяву про вирішення питання про судові витрати по справі в частині витрат відповідача на правову допомогу після ухвалення рішення по суті позовних вимог через поважність причин неможливості подання відповідачем в повному обсязі доказів, що підтверджують розмір понесених витрат.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 24.05.2018 року відповідачем було надано докази на підтвердження розміру понесених судових витрат та детальний розрахунок судових витрат.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.05.2018 року заяву відповідача про винесення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правову допомогу було призначено до розгляду у судовому засіданні на 04.06.2018 року.

Представник позивача в судовому засіданні 04.06.2018 року проти заяви відповідача щодо стягнення 92043,00 грн. на послуги адвоката заперечував та просив суд зменшити їх розмір.

Представник відповідача в судовому засіданні 04.06.2018 року підтримав заяву про винесення додаткового рішення та просив суд стягнути з позивача 92043,00 грн. витрат на правову допомогу.

Суд, розглянувши вищезазначену заяву представника відповідача про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 92043,00 грн., зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на послуги адвоката, відповідачем було надано до суду:

- договір № 02/03 про надання професійної правничої допомоги адвоката від 02.03.2018 року;

- копію платіжного доручення № 167 від 23.05.2018 року про перерахування грошових коштів в розмірі 92043,00 грн. на розрахунковий рахунок адвоката ОСОБА_3;

- копію звіту про виконані роботи від 22.05.2018 року із зазначенням загальної вартості витраченого часу та загальної вартості наданих послуг;

- копії актів приймання-передачі виконаних робіт із зазначенням витрат часу та вартості послуг на загальну суму 92043,00 грн., які підписані обома сторонами.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно зі ст. 126 ГПК України, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже чинним законодавством передбачено обов`язок сторони, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката доводити неспівмірність цих витрат.

В даному випадку позивач надав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в якому зазначив зокрема про те, що спір про визнання недійсним договору є немайновим, акти прийому-передачі, надані відповідачем, підписані з порушенням строків, визначених у договорі та документи, направлені відповідачем на адресу позивача не засвідчені належним чином.

Суд зауважує, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру" встановлено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тобто, суд зобов'язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов'язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04, п. 268).

Суд також приймає до уваги те, що оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

В даному випадку, дослідивши докази, що були подані представником відповідача під час розгляду справи № 922/189/18, судом встановлено, що останнім було подано відзив на позов, який було складено на чотирьох аркушах та який не є складним за своїм змістом; клопотання про долучення доказів на одному аркуші із копією адвокатського запиту та відповіддю на запит.

Крім того, саме представником відповідача під час розгляду справи подавались клопотання про продовження процесуального строку, відкладення розгляду справи та оголошення перерви у судовому засіданні з метою подання нових доказів та заперечень. Проте відповідачем були надані лише заперечення та будь-яких додаткових доказів на підтвердження своєї позиції надано не було.

В ході розгляду справи представником відповідача також подавалось клопотання про витребування доказів на двох аркушах, яке було задоволено судом частково та повторне клопотання про витребування доказів, в задоволенні якого судом було відмовлено.

Також представником відповідача подавалось клопотання про надання дозволу подати додаткові пояснення, яке було задоволено судом, проте відповідачем додаткові пояснення так і не були подані.

Отже, як вбачається із заяв (відзив, заперечення, клопотання), поданих представником відповідача вони не є складними за своїм правовим змістом та не потребують тривалого аналізу судового практики, як то зазначено в акті приймання-передачі виконаних послуг від 16.03.2018 року (22 години та 23100,00 грн.), оскільки відповідач у своєму відзиві посилається лише на постанову пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року та постанову Верховного суду України від 10.02.2009 року.

Будь-якої іншої судової практики на підтвердження своєї правової позиції відповідачем надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вищезазначені обставини у їх сукупності свідчать про те, що витрати на послуги адвоката, заявлені до стягнення відповідачем є завищеними та не неспіврозмірними зі складністю справи (яка є немайновим спором), витраченим часом (враховуючи кількість документів та об`єм поданих доказів), об`ємом наданих послуг та тривалістю розгляду справи (оскільки саме за клопотаннями представника відповідача розгляд справи неоднократно відкладався).

Враховуючи вищенаведені обставини, приймаючи до уваги клопотання позивача про зменшення розміру витрат на послуги адвоката, суд дійшов висновку про неспівмірність витрат, заявлених відповідачем до стягнення з позивача та вважає за необхідне задовольнити заяву відповідача частково та винести додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача 25000,00 грн. витрат на послуги адвоката.

Керуючись статтями 129, 221, 244 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені заяви представника ТОВ "Дрімлайт" про стягнення витрат на правову допомогу відмовити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Инвест" (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 4-А, офіс 72, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрімлайт" (61057, м. Харків. провулок Театральний, буд. 11/13, ) 25000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

В частині стягнення 67043,00 грн. в задоволенні заяви відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Додаткове рішення підписано 08.06.2018 року.

Суддя ОСОБА_4
922/451/18