ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2018м. ДніпроСправа № 904/1938/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудовська І.А. за участю секретаря судового засідання Кандиби Н.В.

У справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЩЬОЛКОВО АГРОХІМ УКРАЇНА", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "НАСІННЕВЕ", м. Дніпро

про стягнення 877 331, 39 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 10/А/Б від 14.05.2018 р. адвокат

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність №1 від 04.07.2016р.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЩЬОЛКОВО АГРОХІМ УКРАЇНА" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "НАСІННЕВЕ" (далі - відповідач) про стягнення 729 251,91 грн. - основного боргу, 107 849,36 грн. - пені, 40 230,12 грн. інфляційних, витрат по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу адвокатського бюро (адвоката).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань щодо оплати поставленого товару по Договору поставки № 30/03/2017-НАС від 30.03.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2018 р. відкрито провадження у справі № 904/1938/18, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 22.05.2018 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2018 р. розгляд справи відкладено на 07.06.2018 р.

Представник позивача у судових засіданнях підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 07.06.2018 р. заперечував проти позову відзив на позов не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 07.06.2018 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.03.2017 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЩЬОЛКОВО АГРОХІМ УКРАЇНА" (постачальник) та Приватним акціонерним товариством "НАСІННЕВЕ" (покупець) укладений Договір поставки № 30/03/2017-НАС (далі - Договір), на умовах п. 1.1. якого постачальник зобовязаний передати у власність покупця продукцію для сільгоспвиробництва (надалі - товар, або товари) відповідно до умов Договору, а покупець зобовязаний прийняти такий товар та оплатити його на встановлених даним Договором умовах.

Найменування, асортимент (номенклатура) товару, походження товару (країна та рік виробництва), його кількість, ціна (вартість) товару та код товару згідно УКТ ЗЕД визначаються у Специфікаціях до Договору, кожна з яких складається на окрему партію товару, що поставляється за даним Договором, і є невідємною частиною Договору (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору загальна вартість/ціна товару за цим Договором (ціна Договору) складає суму вартості/ціни партії товару за всіма Специфікаціями до цього Договору.

Згідно п. 4.3. Договору у разі, коли ціна (вартість) товару має еквівалент у іноземній валюті за відповідною Специфікацією, то якщо інше не визначено сторонами у Специфікації, оплата товару за Специфікацією здійснюється покупцем в наступному порядку:

4.3.1. оплата у розмірі 30 % ціни (вартості) товару, передбаченої у відповідній Специфікації, здійснюється на умовах попереднього оплати (авансу) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом пяти банківських днів з дати отримання покупцем наданого постачальником рахунку на оплату.

Постачальник зобовязується виставити та надати покупцю рахунок в день підписання сторонами відповідної Специфікації. Ціна зазначена у рахунку, дійсна протягом пяти банківських днів з дати отримання такого рахунку покупцем, не залежно від зміни офіційного курсу продажу іноземної валюти до гривні, встановленого Національним Банком України. Рахунок дійсний протягом пяти банківських днів з дати отримання такого рахунку покупцем, не залежно від строку, зазначеному у такому рахунку.

Покупець вважається таким, що виконав грошові зобовязання по оплаті товару (дата оплати), з дати списання грошових коштів з поточного рахунку платника (покупця або третьої особи, що не є стороною за цим Договором, згідно п. 4.5. Договору).

4.3.2. оплата решти 70 % ціни (вартості) товару, передбаченої у відповідній Специфікації (з урахуванням п. 4.2.1.1. Договору), здійснюється на умовах відстрочення шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку покупця на поточний рахунок постачальника у строк/термін, визначений сторонами у відповідній Специфікації.

Покупець вважається таким, що виконав грошові зобовязання по оплаті товару (дата оплати), з дати списання грошових коштів з поточного рахунку платника (покупця або третьої особи, що не є стороною за цим Договором, згідно п. 4.5. Договору).

Пунктом 6.2.2. Договору передбачено, що покупець зобовязаний прийняти товар та здійснити відповідні розрахунки згідно з умовами даного Договору.

Відповідно до Додатку №1 від 30.03.2017 р. до Договору відповідач зобовязаний оплатити загальну вартість товару, зазначену в Специфікації а терміни, які визначені в "Графік оплати товару покупцем": 1. авансовий платіж 270 410,62 грн. (30 % від ціни товару), згідно умов п. 4.3.1 Договору; 2. відстрочений платіж 630 958,10 грн. (70 % від ціни товару) не пізніше 15 жовтня 2017 р.

Згідно Додатку № 2 від 30.03.2017 р. до Договору відповідач зобовязаний оплатити загальну вартість товару, зазначену в Специфікації а терміни, які визначені в "Графік оплати товару покупцем": 1. авансовий платіж 42 125,92 грн. (30 % від ціни товару), згідно умов п. 4.3.1 Договору; 2. відстрочений платіж 98 293,81 грн. (70 % від ціни товару) не пізніше 15 жовтня 2017 р.

На виконання умов Договору позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 1 041 788,45 грн., що підтверджується видатковими накладними: № 283 від 05.04.2017 р. на суму 774 444,00 грн.; № 358 від 12.04.2017 р. на суму 126 924,72 грн.; № 647 від 19.05.2017 р. на суму 140 419,73 грн., копії яких долучено до матеріалів справи.

Відповідач свої зобов'язання за Договором виконав частково, внаслідок чого у нього утворився борг перед позивачем зі сплати товару на суму 729 251,91 грн., що й стало підставою для звернення позивача з позовом за захистом свого порушеного права та причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України, який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 Господарського кодексу України).

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного процесуального кодексу України).

На момент розгляду справи основний борг відповідача складає 729 251,91 грн., докази погашення якого в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Водночас, порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до статті 549 названого Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно п. 9.4. Договору у разі прострочення терміну (строку) оплати товару згідно п. 4.3.2 або п. 4.4.2. Договору покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період порушення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

На підставі п. 9.4. Договору, позивачем здійснено нарахування пені за період з 16.10.2017 р. по 13.04.2018 р. на суму 107 849,36 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача інфляційних за період з 16.10.2017 р. по 31.03.2018 р. в сумі 40 230,12 грн.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру пені та інфляційних, суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ч.1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 729 251,19 грн. - основного боргу, 107 849,36 грн. - пені, 40 230,12 грн. інфляційних.

Судовий збір, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "НАСІННЕВЕ" (49005, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 12, каб. № 15; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЩЬОЛКОВО АГРОХІМ УКРАЇНА" (09083, м. Київ, проспект Науки, буд. 119Б; ) 729 251,91 грн. (сімсот двадцять дев'ять тисяч двісті п'ятдесят одна грн. 91 коп.) - основного боргу, 107 849,36 грн. (сто сім тисяч вісімсот сорок дев'ять грн. 36 коп.) - пені, 40 230,12 грн. (сорок тисяч двісті тридцять грн. 12 коп.) - інфляційних, 13 159,97 грн. (тринадцять тисяч сто п'ятдесят дев'ять грн. 97 коп.) - судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_3

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК

України "12 " червня 2018 р.