ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2018 Справа № 917/203/18

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" вул. І.Приходька, 139, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

до Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради пров. Г.Бреста, 35А, м. Кременчук, Полтавська область, 39602

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 великих платників податків Державної фіскальної служби України, 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11Г

про зобов'язання зареєструвати податкові накладні

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

представник відповідача: ОСОБА_4О

представник третьої особи: не з'явився

Публічне акціонерне товариство "Крюківський вагонобудівний завод" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради про зобов'язання зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, починаючи за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 та з 01.01.2017 по 31.07.2017 включно, для включення позивачем до податкового кредиту суми податку на додану вартість у розмірі 698 863,11 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення його права, у зв'язку з невиконанням відповідачем виконання договірного зобов'язання.

В підтвердження вказаних обставин позивач додав до позову копію договору № 2065 від 01.03.2015 року з додатками, копії рахунків на оплату та актів виконаних робіт, складених відповідно до умов договору за спірний період, копії платіжних доручень за спірний період, копії претензії та підтвердження її направлення на адресу Відповідача; копію відповіді на претензію, копія звернення до Державної фіскальної служби України та офісу великих платників податків ДФС, копію заяви до Головного державного ревізора -інспектора офісу великих платників податків ДФС, копію податкової консультації ДФС, копію додатку 8 до податкової декларації з податку на додану вартість.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 01.03.2018 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі на 13.03.2018, запропонувати відповідачу: протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов, після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк до 5 днів з моменту отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу: подати суду відповідь на відзив, оформлену згідно з вимогами ст. 166 ГПК України, з додатками, передбаченими ч. 6 ст. 165 ГПК України в строк до 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

В судовому засіданні 13.03.2018р. представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості підготувати відзив.

В судовому засіданні 13.03.2018р. оголошена перерва до 27.03.2018р.

21.03.2018 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позов (вх. № 2958 від 23.01.2018), в якому відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що законодавством передбачено інший спосіб захисту його прав, позивач має право сформувати податковий кредит без отримання податкової накладної на підставі рахунку, у відповідача відсутня вина з нереєстрації податкових накладних.

В підтвердження вказаних обставин позивач додав до відзиву лист ДФС, витяги щодо сум податків, копії договорів про організацію взаєморозрахунків, копії постанови та ухвали суду по справі № 816/418/16.

Від позивача 21.03.2018р. надійшли пояснення щодо заявленого позову, відповідь на відзив, клопотання про залучення до матеріалів справи доказів звернення позивача до відповідача щодо реєстрації податкових накладних, клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача, ОСОБА_1 великих платників податків Державної фіскальної служби України.

В судовому засіданні 27.03.2018р. оголошена перерва до 03.04.2018р.

Після перерви, 03.04.2018р. відповідачем надані заперечення на відзив та заперечення на клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача, ОСОБА_1 великих платників податків Державної фіскальної служби України.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 03.04.2018 суд залучив до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 великих платників податків Державної фіскальної служби України, відклав підготовче засідання на 19.04.2018.

19.04.2018 позивач та відповідач надали суду докази направлення на адресу третьої особи документів, які надавалися суду і відсутні у третьої особи.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 19.04.2018 суд відклав підготовче засідання на 15.05.2018 - 11 год. 30 хв.

19.04.2018 від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про зупинення розгляду справи до моменту розгляду скарги та прийняття відповідного рішення органами Державної фіскальної служби України відносно допущених відповідачем помилок при зазначені обов'язкових реквізитів податкових накладних тощо.

14.05.2018 від відповідача через канцелярію суду надійшли заперечення на клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

У задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі № 917/203/18 суд відмовив (обгрунтування наведене в ухвалі від 15.05.2018р.).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 15.05.2018 суд закрив підготовче провадження у справі №917/203/18, призначив справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 24.05.2018 р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 24.05.2018 суд відклав розгляд справи на 05.06.2018, викликав учасників справи в судове засідання.

У судовому засіданні 05.06.2018р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами по справі.

У судовому засіданні 05.06.2018р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Між Публічним акціонерним товариством «Крюківський вагонобудівний завод» м. Кременчук (далі - Позивач) та Комунальним підприємством «Кременчукводоканал» м. Кременчук (далі - Відповідач) було укладено Договір № 2065 від 01.03.2015 року на послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення (далі -Договір).

У відповідності до умов п. 1,1. Договору Відповідач зобов'язується надати Позивачу послуги з централізованого постачання холодної питної води та централізованого водовідведення, для його господарсько-питних потреб і технологічних потреб та прийняти від Позивача каналізаційні стоки, а Позивач зобов'язується розрахуватись за вищезазначені послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, які визначені цим договором.

Згідно п.2.1. та п.2.2 Договору Відповідач надає послуги Позивачу відповідно до встановленного ліміту та до діючих тарифів.

Відповідно до п.3.1 Договору Позивач розраховується з Відповідачем у грошовій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Відповідача.

Згідно п.3.4 Договору розрахунковим періодом оплати послуг, є умовний місяць: з 23 по 23 число наступного місяця. Зняття показів засобів обліку здійснюється щомісяця самим Позивачем. Позивач не пізніше 24 числа звітного місяця повинен подавати Відповідачу інформацію про спожиті послуги централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення по кожному об'єкту, де вказуються попередні та поточні покази засобів обліку та інше.

Додатковою угодою № 1 до Договору, підписаною з протоколом розбіжностей Сторонами змінено порядок розрахунків, а саме:

«Розрахунковим періодом оплати послуг, є один умовний місяць : з 23 по 23 число, Позивач розраховується за надані послуги з водопостачання та водовідведення попередньою оплатою в розмірі 50 % від об'ємів водопостачання та водовідведення минулого місяця з остаточним розрахунком по закінченню розрахункового періоду».

П.3.8 Договору передбачено, що фактом прийняття-передачі послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення є акт виконаних робіт, який Позивач отримує разом з рахунком за надані послуги.

На виконання умов договору Позивачем за послуги з водопостачання та водовідведення, на підставі виставлених рахунків Відповідача, сплачено 4 313 433,60 грн.( за період з 01.01.2016р. по 31.07.2017р.) з урахуванням сум податку на додану вартість, яка складає - 698 863,11 грн.

Відповідно до п.3.5 Договору, Відповідач зобов'язаний надати Позивачу податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умов її реєстрації в порядку, передбаченому чинним законодавством України, скріпленну електронним підписом уповноваженої особи й зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних. Податкову накладну в електронній формі Відповідач надає Позивачу не пізніше 15-ти календарних днів з моменту її складання.

Позивач вказує, що в порушення договірних зобов'язань, Відповідач у встановлений договором строк не склав податкові накладні в електронній формі з дотриманням її реєстрації, як цього вимагає чинне законодавство, і за цих підстав Позивач не має можливості включити суми податку на додану вартість до податкового кредиту, оскільки відсутні податкові накладні.

Відповідно до ст.19 Господарського-процесуального Кодексу України та умов Договору Позивачем пред'явлена відповідачу претензія від 26.09.2017р. №1-37 юр з вимогою зареєструвати податкові накладні в ЄРПН.

27.10.2017 року на адресу Позивача надійшла відповідь на претензію, якою Позивачу відмовлено в вимозі зареєструвати податкові накладні.

Позивач звернувся за роз'ясненнями до Державної фіскальної служби України, лист № 55.1-23/883 від 07.11.2017 року.

15.01.2018 року ОСОБА_3 №151/6/99-99-15-03-02-15/1ПК надано податкову консультацію щодо оподаткування податку на додану вартість, в якій зазначено, що факт формування податкового кредиту отримувачем (Позивачем) послуг, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, на підставі рахунку, виставленого постачальником таких послуг, не звільняє такого постачальника (Відповідача) від обов'язку зареєструвати в ЄРПН податкову накладну, складену за операцією з постачання таких послуг.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з вимогами щодо зобов'язання Комунального підприємства «Кременчукводоканал» зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, починаючи за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, та з 01.01.2017 року по 31.07.2017 року включно, для включення Позивачем до податкового кредиту суми податку на додану вартість в розмірі - 698 863,11 грн.

Заперечуючи проти позову відповідач вказує, що:

- чинним законодавством передбачено право покупця на оскарження дій (бездіяльності) постачальника у випадку його відмови зареєструвати податкову накладну в ЄРПН конкретний спосіб захисту прав покупця, передбачений ПК України у разі порушення своїх зобов'язань продавцем - це подача заяви із скаргою на постачальника одночасно з декларацією за звітний податковий період;

- рахунки, надані позивачу у відповідності до умов договору, містять всі необхідну інформацію (загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця - КП «Кременчукводоканал», вартість яких визначається за приладами обліку (показники зазначаються) передбачену вимогами п.п. «а» п.201.11 ст.201 ПК України, що надає право та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної;

- КП «Кременчукводоканал» відсутня вина з не реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а Позивач наділений правом у відповідності до умов ст.201 Ш України нарахувати суми податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної на підставі рахунків, про які йдеться вище, тобто Відповідач ніяким чином не порушував права та законні інтереси Відповідача, а відтак іідсутні підстави задоволення позову ПАТ «Кременчуцький вагонобудівний завод».

При вирішенні спору, суд виходив з наступного.

За приписами частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

В статті 193 ГК України зазначається, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пунктом 3.5 Договору сторони узгодили, що Відповідач зобов'язаний надати Позивачу податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умов її реєстрації в порядку, передбаченому чинним законодавством України, скріпленну електронним підписом уповноваженої особи й зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних. Податкову накладну в електронній формі Відповідач надає Позивачу не пізніше 15-ти календарних днів з моменту її складання.

Відповідно до пункту 201.1, абзаців першого, другого пункту 201.10 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку на додану вартість зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку на додану вартість, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) - (п.п.201.7. Податкового кодексу України).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (п.п. 201.10. Податкового кодексу України).

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Протягом 15 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою контролюючий орган зобов'язаний провести документальну позапланову перевірку зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією. …

Відповідно до пункту 78.1. Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: п.п. 78.1.9. щодо платника податку подано скаргу: про … порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування у разі ненадання таким платником податків пояснень та документального підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначається інформація зі скарги.

Згідно з п.п. 201.11. Податкового кодексу України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є рахунок, який виставляється платнику податку за … інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами.

Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 N21, згідно з п. 10 якого додатками до декларації є: заява про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування (Д8) (додаток 8).

У разі … порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця за формою згідно з (Д8) (додаток 8). Копії документів, передбачених пунктом 201.10 статті 201 розділу V Кодексу, подаються до контролюючого органу за місцем обліку платника податків у строки, передбачені для подання податкової декларації.

У своєму листі від 13.01.2014 N448/6/99-99-19-04-02-15 Міністерства доходів і зборів України вказало, що у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Суд виходить з того, що відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Водночас на позивача покладений обов'язок доведення обставин щодо наявності правових підстав для покладення на відповідача зобов"язання щодо вчинення певних дій, в даному випадку - зареєструвати податкові накладні.

З огляду на зміст заявлених позивачем вимог - зареєструвати податкові накладні - суд зазначає, що відносини щодо податку на додану вартість здійснюється державою в податкових правовідносинах між позивачем та державою, а об`єкт дослідження зводиться до з`ясування дотримання відповідачем вимог податкового законодавства щодо належного (своєчасного) оформлення податкових накладних, їх офіційної реєстрації та наявності чи відсутності у позивача можливості відшкодувати податковий кредит.

Тобто об`єкт дослідження не знаходиться в площині цивільно-правових (господарсько-правових) відносин.

Виходячи з положень статей 173, 174 Господарського кодексу України, суд відхиляє доводи позивача про те, що відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є порушенням з боку відповідача правил здійснення господарської діяльності - невиконанням господарського зобов'язання, адже обов'язок зі складання та реєстрації податкових декларацій виникає у відповідача саме на підставі податкового законодавства. Водночас зазначення сторонами у Договорі про обов'язок відповідача надати замовнику податкову накладну не має наслідком зміну характеру відповідних правовідносин з податкових на господарські.

Разом з тим Суд враховує, що відповідно до положень абзацу 15 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України порушення відповідачем порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних не позбавляє позивача права на включення спірної суми до податкового кредиту, а обумовлює її нарахування необхідністю додання до податкової декларації за звітний податковий період заяви зі скаргою на відповідача з доданням певного пакету документів.

Зі змісту абзацу п'ятнадцятого зазначеної норми вбачається, що порушення відповідачем порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних не позбавляло покупця права на включення спірної суми до податкового кредиту, а зумовлювало її нарахування необхідністю додання до податкової декларації за звітний податковий період заяви із скаргою на такого постачальника з доданням певного пакету документів.

Отже, дізнавшись про те, що відповідач не зареєстрував податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, починаючи за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, та з 01.01.2017 року по 31.07.2017 року включно, позивач мав передбачену законодавством можливість здійснити заходи, передбачені податковим законодавством, з метою недопущення негативних наслідків своєї господарської діяльності у зв'язку з незарахуванням сплачених ним за поставлений товар грошових коштів до податкового кредиту ПДВ.

Судом враховано, що у зв"язку з тим, що відповідач не зареєстрував у встановлений законом термін податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, він звернувся у відповідності до абз.24 п.201.10. ст.201 ПКУ до органів Державної фіскальної служби У країни та подав декларацію за звітний період разом зі скаргою на відповідача, оскільки він порушив граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних.

З огляду на викладене, враховуючи те, що умовами договору № 2065 від 01.03.2015 року (положення, зокрема п.3.5, якого визначено позивачем як підставу позову) передбачене виконання зобов"язання з оплати послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення, суд дійшов висновку, що передбачене п.3.5 зобов"язання щодо надання податкової накладної, складеної в електронній формі з дотриманням умов її реєстрації не пов'язане з виконанням ним своїх зобов'язань щодо оплати послуг, оскільки виникає в разі невиконання продавцем приписів податкового законодавства.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Ч.2, 3 ст.80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст.74 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини, рішення якого згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнаються джерелом права в України, неодноразово вказував, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (справа "Трофимчук проти України" від 28 жовтня 2010 року).

За даних обставин, з огляду на предмет договору, наявність передбаченого приписами податкового законодавства механізму впливу на ситуацію, яка склалася, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові по справі № 917/799/17 від 10.05.2018р.

Судові витрати, згідно ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.06.2018 р.

Суддя Киричук О.А.