ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2018р. Справа №914/251/18

місто Львів

За позовом: приватного підприємства "Честер Плюс", адреса: 81121, Львівська область, Пустомитівський район, село Муроване, вулиця Вокзальна, 20;
до відповідача:Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, адреса: 79000, місто Львів, вулиця Коперника, 4;
третя особа:товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Віп-Ойл", адреса: 79031, місто Львів, вулиця Стрийська, 93/61;
предмет позову: визнання недійсним та скасування пунктів 1 та 2 рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.04.2017, №13 р/к у справі №2-01-48/2016.
СуддяОСОБА_1
Секретар судового засіданняОСОБА_2
Представники:
позивача:ОСОБА_3 довіреність від 14.05.2018,
відповідача:ОСОБА_4 довіреність №13/08-1260 від 11.07.2017,
третьої особи:ОСОБА_3 довіреність від 01.03.2018.
Судові процедури.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов приватного підприємства "Честер Плюс" до Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування пунктів 1 та 2 рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.04.2017 №13р/к у справі №2-01-48/2016. Ухвалою від 15.02.2018 провадження у справі було відкрито, підготовче засідання призначено на 07.03.2018.

В підготовче засідання 07.03.2018 з'явились представники позивача, відповідача та третьої особи. Надали усні пояснення по справі. У зв'язку з необхідністю надання позивачу та третій особі часу для подання відповіді на відзив та пояснення, суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 28.03.2018.

В підготовче засідання 28.03.2018 з'явились представники позивача, відповідача та третьої особи. З огляду на бажання сторін подати додаткові докази та необхідність надання відповідачеві часу для подання заперечення на відповідь, беручи до уваги клопотання сторін про продовження строку підготовчого провадження, суд ухвалив продовжити підготовче провадження на 30 днів та відкласти підготовче засідання на 02.05.2018.

В підготовче засідання 02.05.2018 з'явилися представник третьої особи та відповідача, представник позивача не з'явився, причин неявки не повідомив суду, хоч був обізнаний про час та місце судового засідання. Зважаючи на відсутність позивача, суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 15.05.2018. В підготовче засідання 15.05.2018 з'явились представники позивача, відповідача та третьої особи.

З огляду на виконання завдань підготовчого провадження, вирішення всіх заявлених учасниками справи клопотань, суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 30.05.2018.

Зважаючи на зазначене, судом забезпечено достатні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав та виконано всі завдання підготовчого провадження для розгляду справи по суті.

Аргументи сторін.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач неправомірно прийняв рішення №13 р/к від 11.04.2017 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції", яким визнав вчинення позивачем порушення, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів відкритих торгів на закупівлю палива рідинного та газу, олив мастильних (оливи та мастила для потреб технічних служб) код 19.20.2, та які проводилися відокремленим підрозділом Західна електроенергетична система Державного підприємства Національна енергетична компанія "Укренерго" та наклав на позивача штраф у розмірі 25'000,00 грн. за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції. При цьому позивач посилався на таке:

1. Схожість в оформленні учасниками торгів їхніх конкурсних пропозицій за відсутності доказів антиконкурентної узгодженої поведінки учасників торгів у ході їх проведення не свідчить про наявність попередньої змови та про спрямованість цих дій на усунення або недопущення конкуренції, спотворення результатів торгів.

2. Рішення від 11.04.2017 позивач не отримував у квітні 2017 року, хоч відповідачем представлено копію повідомлення про вручення поштового відправлення. Зазначена в повідомленні особа не працює на підприємстві. З інформації, розміщеної на сайті публічного акціонерного товариства "Укрпошта" вбачається, що отримання поштового відправлення відбулось 21.04.2017 о 20:00 год. Ця обставина виключає можливість приватного підприємства "Честер Плюс" отримати таке відправлення, адже робочий день у працівників підприємства закінчується о 18:00 год., а робочий день поштового відділення, яке здійснювало доставку кореспонденції, триває до 17:30 год. Відділенням поштового зв'язку повідомлено, що відповідне поштове відправлення №405 не було вручено приватному підприємству "Честер Плюс". У липні 2017 року приватне підприємство "Честер Плюс" було залучене третьою особою у справі №914/1195/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Віп-Ойл" до Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.04.2017 №13 р/к у справі №2-01-48/2016. Оскільки оспорюване рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України офіційно не надходило на адресу приватного підприємства "Честер Плюс", підприємство 04.12.2017 звернулося до Адміністративної колегії Львівського територіального відділення Антимонопольного комітету України з клопотанням про отримання копії оспорюваного рішення. І лише 09.02.2018 Львівське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України листом №13/05-161 надало засвідчену копію відповідного рішення.

Заперечення відповідача.

Відповідач проти позову заперечив з таких підстав:

1. Позивач пропустив встановлений законом строк подання скарги на рішення органів Антимонопольного комітету України. Зокрема, рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.04.2017 №13 р/к отримане приватним підприємством "Честер Плюс" 26.04.2017, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Як убачається з книги для запису рекомендованих поштових відправлень і повідомлень відділу поштового зв'язку Муроване (форма 8), поштове відправлення №405 вручене особі, що засвідчила своє прізвище у такій книзі.

2. Аналіз відомостей щодо закупівлі засвідчив факт порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Пояснення третьої особи.

Третя особа подала до суду пояснення, в яких підтримує позовні вимоги позивача, обґрунтовуючи свою позицію рішенням Господарського суду Львівської області від 07.08.2017 у справі №914/1195/17, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 02.11.2017 та постановою Верховного Суду від 24.04.2018. Зокрема, цим рішенням:

- визнано недійсним пункт 1 рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №13 р/к від 11.04.2017 у частині визнання вчинення товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Віп-Ойл" порушення, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів відкритих торгів на закупівлю "Паливо рідинне та газ; оливи мастильні (Оливи та мастила для потреб технічних служб), код 19.20.2", що проводилися державним підприємством Національна енергетична компанія "Укренерго";

- визнано недійсним пункт 3 рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №13 р/к від 11.04.2017 в частині накладення на товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія ВІП-ОЙЛ" штрафу у розмірі 45'000,00 грн., за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що вказане у пункті 1 резолютивної частини рішення.

Обставини справи.

11 квітня 2017 року Львівським обласним відділенням Антимонопольного комітету України прийнято рішення №13р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" (надалі Рішення від 11.04.2017). Цим рішенням визнано, що приватне підприємство "Честер Плюс" (позивач у справі) і товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Віп-Ойл" (третя особа у справі) узгодили поведінку на відкритих торгах на закупівлю "Паливо рідинне та газ; оливи мастильні (Оливи та мастила для потреб технічних служб), код 19.20.2", що проводилися Державним підприємством Національна енергетична компанія "Укренерго" (відокремлений підрозділ Західної електроенергетичної системи). Таким чином, ці суб'єкти господарювання вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 4 частини 2 статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів. За вчинення вказаного порушення законодавства про захист економічної конкуренції на позивача та третю особу було накладено штраф у розмірі 25'000,00 грн. та 45'000,00 грн, відповідно.

Зазначене рішення мотивоване тим, що:

- позивач і третя особа подібно оформили реєстри документів: подібні за змістом та формою, відступами, вимірюваннями, хоча замовник не надавав зразків чи шаблонів цих документів;

- в один і той самий день 13.05.2014, з послідовними порядковими номерами позивач і третя особа отримали банківські гарантії публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк";

- в один і той самий день 12.05.2014, з послідовними порядковими номерами позивач і третя особа отримали довідки про відкриття рахунків в національній та іноземних валютах публічного акціонерного товариства "ВІЕс Банк", а також наявна спільність подібності розписів (розписок) про отримання позивачем і третьою особою довідок про відкриття рахунків в національній та іноземних валютах публічного акціонерного товариства "ВІЕс Банк";

- в один і той самий день з послідовними порядковими номерами позивач і третя особа отримали довідки ГУ МВС України у Львівській області про непритягнення до кримінальної відповідальності, а також, у журналі реєстрації отримання довідок про непритягнення до кримінальної відповідальності ГУ МВС України у Львівській області містяться одні і ті ж самі підписи їх отримання як щодо позивача так і щодо третьої особи;

- в один і той самий день 06.05.2014, з послідовними порядковими номерами та майже в один і той самий час позивач і третя особа отримали інформаційні довідки з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, а також інформаційні довідки з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство для учасників 13.05.2014 отримала одна і та ж особа: ОСОБА_5;

- позивач і третя особа отримали довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців з однаковою серією, з послідовним порядковим номером, в один і той самий день 08.05.2014 та майже в один і той самий час;

- позивач і третя особа надали підтверджуючі документи в складі документації закупівлі, якими засвідчили поставку товарів від одних і тих самих постачальників товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградпостач" та товариства з обмеженою відповідальністю "РУ НВП Агрінол";

- поштове відправлення у справі №2-01-48/2016 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції для позивача 14.02.2017 отримав директор підприємства третьої особи ОСОБА_6

Відповідач визнав, що вищенаведені відомості у своїй сукупності вказують на те, що позивач і третя особа на стадії підготовки своїх пропозицій на закупівлю були обізнані щодо конкурсних пропозицій один одного, що дозволило їм забезпечити перемогу у закупівлі третьої особи, а позивач брав участь у торгах як технічна кандидатура.

Щодо оприлюднення Рішення від 11.04.2017.

У судовому засіданні 30.05.2018 представник позивача та третьої особи підтвердив ту обставину, що позивач і третя особа отримували поштові відправлення відповідача по справі №2-01-48/2016 та були обізнані про розгляд відповідачем цієї справи 11.04.2017.

Копію Рішення від 11.04.2017 було відправлено позивачу 19.04.2017, а отримано за місцем знаходження позивача 26.04.2017 уповноваженою особою Хома, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 69). З інформації, що міститься на веб-сайті публічного акціонерного товариства "Укрпошта", вбачається, що отримання поштової кореспонденції відбулось 21.04.2017.

Відповідачем було оприлюднено Рішення від 11.04.2017 на веб-сайті Антимонопольного комітету України 24.04.2017. Зазначена обставина позивачем та третьою особою не спростовувалася.

Позивач 17.11.2017 звернувся до керівника відділення поштового зв'язку Муроване Поштамту-Центру поштового зв'язку №1 м. Львів Львівської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" з листом про розшук рекомендованого листа №405, відправленого відповідачем позивачу 19.04.2017 і його вручення позивачу або повідомлення про особу, що отримала таке поштове відправлення та надання копії документа про право отримання поштових повідомлень (а.с. 116).

Керівником відділення поштового зв'язку 23.11.2017 позивачу було надіслано лист (а.с. 119), з якого вбачається, що 21.04.2017 у відділення поштового зв'язку надійшов рекомендований лист 405, адресований позивачу. Листоноша ОСОБА_7, порушивши поштові правила, вручила цей лист не уповноваженій особі прибиральниці Хомі як простий лист без розписки у формі 8.

Позивачем 12.12.2017 було надіслано Львівській дирекції УДППЗ "Укрпошта" звернення (а.с. 121-122), у якому позивач просить, серед іншого, розшукати рекомендований лист №405, надати відомості про особу, що отримала поштове відправлення №405, надати копію документу, що уповноважує таку особу на отримання відповідних поштових відправлень від імені позивача. Публічне акціонерне товариство "Укрпошта" листом №12-04-396 від 19.12.2017 (а.с. 123) повідомило позивача про те, що згідно з інформацією, отриманою від відділення поштового зв'язку Муроване, відправлення №405 не було вручено уповноваженій на отримання кореспонденції та поштових відправлень позивачем особі, а було вручено прибиральниці Хомі. Зважаючи на зазначене, а також відсутність у формі 8 підпису уповноваженої позивачем особи на отримання кореспонденції та поштових відправлень, Львівська дирекція ПАТ "Укрпошта" не може підтвердити вручення поштового відправлення №405.

Як вбачається з інформації, що міститься в книзі для запису рекомендованих поштових відправлень і повідомлень відділення поштового зв'язку Муроване (форма 8) (а.с. 145), поштове відправлення з відділення поштового зв'язку Львів-5 отримано особою з прізвищем Хома, від імені, ймовірно, приватного підприємства "Честер Плюс" 21 квітня 2017 року.

Зі списку працівників приватного підприємства "Честер Плюс" станом на 26.04.2017 (вих. №17/11 від 17.11.2017) (а.с. 127), долученого позивачем до матеріалів справи, вбачається, що особа з прізвищем Хома відсутня у переліку працівників приватного підприємства "Честер Плюс".

Позивач 04.12.2017 звернувся з клопотанням (а.с. 124) до відповідача, у якому просив надати позивачу Рішення від 11.04.2017. Листом від 08.02.2018 (а.с. 125) позивач повідомив відповідача про оплату позивачем витрат за копіювання та друк відповідного рішення. Відповідач 09.02.2018 повторно надіслав позивачу засвідчену копію Рішення від 11.04.2017, що підтверджується листом №13/05-161 від 09.02.2018 (а.с. 126).

Судове провадження №914/1195/17.

Третя особа оскаржила Рішення від 11.04.2017 у частині, що стосувалося її, до Господарського суду Львівської області (справа №914/1195/17). Приватне підприємство "Честер Плюс" було залучене до розгляду справи №914/1195/17 третьою особою без самостійних вимог на стороні позивача. Провадження у цій справі відкрито 16.06.2017. В результаті розгляду зазначеної справи рішенням Господарського суду Львівської області від 07.08.2017:

- визнано недійсним пункт 1 рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №13 р/к від 11.04.2017 у частині визнання вчинення товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Віп-Ойл" порушення, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів відкритих торгів на закупівлю "Паливо рідинне та газ; оливи мастильні (Оливи та мастила для потреб технічних служб), код 19.20.2", що проводилися Державним підприємством Національна енергетична компанія "Укренерго";

- визнано недійсним пункт 3 рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №13 р/к від 11.04.2017 в частині накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія ВІП-ОЙЛ" штрафу у розмірі 45'000,00 грн., за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що вказане у пункті 1 резолютивної частини рішення.

З тексту рішення Господарського суду Львівської області від 07.08.2017 вбачається, що представник приватного підприємства "Честер Плюс" був присутній у судовому засіданні 24.07.2017 та в той же ж день подав до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Представниками позивача та третьої особи не заперечується той факт, що позивач отримував текст Рішення від 11.04.2017 від третьої особи, в ході розгляду судом справи №914/1195/17.

При ухваленні рішення суд виходив з такого.

Частиною 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

При вирішенні цього спору суд враховує судову практику Верховного Суду. Так, в постанові від 13.02.2018 у справі №922/4646/16 Верховний Суд зробив висновок, що строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України є присічними та відновленню не підлягають. Закінчення присічного строку, незалежно від причини його пропуску заінтересованою особою, є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України та його органів безвідносно до інших обставин справи.

Щодо тверджень позивача про неотримання ним рішення органу Антимонопольного комітету України у квітні 2017 року, то суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. Таким чином, положення законодавства встановлюють такі способи надання рішень органів Антимонопольного комітету України для виконання як:

- надсилання,

- вручення під розписку,

- доведення до відома в інший спосіб.

Як установлено судом, 19.04.2017 відповідач скерував Рішення від 11.04.2017 (поштове відправлення №405) на адресу позивача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань: 81121, село Муроване, вулиця Вокзальна, 20. Як убачається з повідомлення про вручення поштового відправлення №405, яке повернулось на адресу відповідача після вручення поштового відправлення, таке одержано позивачем 26.04.2017. Таким чином, у відповідача не було підстав сумніватись у тому, що Рішення від 11.04.2017 отримано позивачем. Зважаючи на це, цілком очевидними є причини неопублікування відповідачем Рішення від 11.04.2017 в офіційних друкованих органах.

На доведення того, що особа з прізвищем Хома, яка отримала поштове відправлення, відсутня в штаті працівників позивача, останній подав список працівників підприємства позивача станом на 26.04.2017. Водночас, позивач у своїх поясненнях заперечив можливість отримання поштового відправлення особою Хомою 21.04.2017 о 20:00 (зважаючи на графік роботи підприємства позивача та відділення поштового зв'язку), однак не долучив до матеріалів справи список працівників підприємства станом на 21.04.2017.

При цьому той факт, що згідно з графіком роботи відділення поштового зв'язку Муроване, таке працює до 17:30, не свідчить про неможливість вручення працівниками відділення поштового зв'язку (зокрема, листоношами) кореспонденції після такого часу. Одночасно встановлення на підприємстві графіку роботи до 18:00 год. не означає, що після 18:00 год. в приміщенні підприємства обов'язково відсутні будь-які працівники, зокрема прибиральники, охоронці тощо. Додатково необхідно зазначити, що публічне акціонерне товариство "Укрпошта" у своїх поясненнях надало інформацію, що поштове відправлення отримано прибиральницею підприємства позивача Хомою, хоч і за відсутності в останньої довіреності від позивача на отримання кореспонденції.

Попри надання відповідачем доказів отримання позивачем Рішення від 11.04.2017, суд звертає увагу на суперечність інформації, яка міститься в таких доказах. Як установлено судом, у повідомленні про вручення датою отримання адресатом рішення є 26.04.2017, а в книзі для запису рекомендованих поштових відправлень і повідомлень відділення поштового зв'язку Муроване (форма 8) 21.04.2017. Враховуючи представлені позивачем інші докази в сукупності ставлять під обґрунтований сумнів факт отримання повноважною особою позивача Рішення від 11.04.2017 в квітні 2017.

Разом з тим, незаперечним є факт виконання відповідачем покладених на нього обов'язків зі скерування Рішення від 11.04.2017 позивачу. З урахуванням наведеного суд проаналізує подальшу поведінку позивача в частині отримання та ознайомлення з Рішенням від 11.04.2017.

Суд звертає увагу на той факт, що позивач був обізнаний про розгляд Львівським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України справи №2-01-48/2016 про порушення ним законодавства про захист економічної конкуренції. Зокрема, позивач підтвердив факт отримання ним поштових відправлень від відповідача впродовж розгляду справи №2-01-48/2016, зокрема й поштового відправлення 14.02.2017 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також обізнаність про засідання відповідача 11.04.2018, за результатами якого було прийнято Рішення від 11.04.2017. Окрім того, відповідно до частини 2 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Антимонопольного комітету України оприлюднюють рішення за результатом розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України протягом 10 робочих днів з дня його прийняття. Положення статті 40 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлюють права осіб, що беруть участь у розгляді справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Зокрема, такі особи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи (крім інформації з обмеженим доступом, а також інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які беруть (брали) участь у справі, або перешкодити подальшому розгляду справи); наводити докази, подавати клопотання, усні й письмові пояснення (заперечення), пропозиції щодо питань, які виносяться на експертизу; одержувати копії рішень у справі (витяги з них, крім інформації з обмеженим доступом, а також інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі); оскаржувати рішення в порядку, визначеному законом. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм правами.

Зважаючи на зазначене, позивач мав змогу та достатньо часу для того, щоб поцікавитися долею цієї справи та з'ясувати наявність рішення за результатами її розгляду, ознайомитись з ним в органі Антимонопольного комітету України або на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України. Зазначене твердження не означає, що у позивача існував обов'язок таким чином діяти, проте оцінюється судом в сукупності з іншими доказами.

Зрештою, позивача було залучено третьою особою до участі в судовому процесі №914/1195/17 про визнання недійсним та скасування Рішення від 11.04.2017 третьою особою. При цьому позивач з'являвся в судові засідання, подавав суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, подавав суду письмові пояснення, в яких висловлював свою позицію щодо необґрунтованості, неправомірності рішення органу Антимонопольного комітету України, яке є предметом спору у даній справі. Зазначене беззаперечно свідчить про те, що позивач отримав Рішення від 11.04.2017 станом під час розгляду справи №914/1195/17. Необхідно звернути увагу, що рішення у справі №914/1195/17 було ухвалено 07.08.2017, а дії щодо розшуку поштового відправлення позивач розпочав 17.11.2017, тобто більш ніж через 3 місяці та після прийняття судом апеляційної інстанції постанови від 02.11.2017.

Необхідно звернути увагу на те, що позивач трактує поняття "одержання рішення органу Антимонопольного комітету України" надто формально. Закон України "Про захист економічної конкуренції" пов'язує з моментом одержання рішення не лише його оскарження, але й необхідність його виконання. Таким чином, якщо вважати, що одержання такого рішення є отримання його паперової версії винятково від органу антимонопольного комітету поштою, то в разі небажання сторони виконувати таке рішення, вона може уникати отримання рішення, відстрочуючи в такий спосіб встановлений законодавством строк його оскарження та необхідність його виконання.

Стаття 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлює двомісячний строк для оскарження рішення органу антимонопольного комітету, який обчислюється з моменту одержання такого рішення. Як установлено судом, позивач одержав текст Рішення від 11.04.2018 принаймні в ході розгляду судом справи №914/1195/17. Зважаючи на вищезазначені обставини у сукупності, керуючись принципом розумності, закріпленим пунктом 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України, принципом верховенства права, закріпленим пунктом 1 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про пропущення двомісячного строку на оскарження позивачем Рішення від 11.04.2017.

Строк на оскарження рішення органів Антимонопольного комітету України, передбачений частиною 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" не підлягає відновленню, не може бути зупиненим, зміненим (продовженим), перерваним. Зі спливом такого строку припиняється субєктивне право учасника справи право на оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України.

Враховуючи ту обставину, що закінчення присічного строку, незалежно від причини його пропуску заінтересованою особою, є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України та його органів безвідносно до інших обставин справи, суд не здійснює аналізу інших обставин справи.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, позивачем не доведено обґрунтованості позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Судові витрати залишаються за позивачем.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 81, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08.06.2018.

Суддя Рим Т.Я.