ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2018м. ДніпроСправа № 904/1877/18
за позовом Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 4 649, 59 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача не зявився;

від відповідача - не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Запоріжкокс" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення суми 4 649, 59 грн. вартості недостачі вантажу, виявленої у вагоні №67862839.

Ухвалою суду від 10.05.2018 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач проти позову заперечує, 30.05.2018 надав відзив, за змістом якого, посилаючись на приписи статті 31 Статуту залізниць України та пунктів 5, 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, відповідач зазначає, що відправник не вжив належних заходів щодо забезпечення збереження вантажу під час перевезення.

31.05.2018 позивачем надано відповідь на відзив, за змістом якої позивач зазначає, що

обовязок забезпечення збереження вантажу під час перевезення покладається на відповідача, а відтак наслідки нестачі вантажу у вигляді відшкодування матеріальної шкоди позивачу на суму втраченого вантажу покладається на відповідача.

Позивач та відповідач не направили уповноважених представників в судове засідання 31.05.2018, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення учасникам справи.

Стаття 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 31.05.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2017 між позивачем - Приватним акціонерним товариством ЗАПОРІЖКОКС (покупцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю ІНКОСТІЛ ГРУП (постачальником) укладено договір поставки №17/133 (далі - Договір).

Згідно п.1 Договору ТОВ ІНКОСТІЛ ГРУП зобов'язується передати, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити вугільну продукцію вугільний концентрат з відповідними показниками якості.

За змістом пункту 2.1 Договору сторони дійшли згоди, що ціна, об'єм та строки поставки вугільної продукції вказуються в специфікаціях, які підписуються сторонами, скріплюються печатками сторін та є невід'ємною частиною Договору.

Згідно п.3.1 Договору, ціна вугільної продукції, яка постачається згідно договору в період з II кварталу 2017 р. по І квартал 2018 р. (з 01 квітня 2017 р. - 31 березня 2018р. включно), фіксується щомісяця в специфікаціях к Договору та в подальшому може бути змінена в окремих специфікаціях або додаткових угодах до Договору.

Відповідно до п.2 Специфікації від 31.10.2017 ТОВ «ІНКОСТІЛ ГРУП» зобов'язується передати позивачу вугільного концентрату марки К групи К1 0-100 ООО «ОФ Свято-Варваринская» ТУ У 05.1-1:2017 у кількості 26 010 т.

13.11.2017 в межах Договору та Специфікації від 31.10.2017 на адресу Приватного акціонерного товариства «ЗАПОРІЖКОКС» (вантажоодержувача) направлена партія концентрату вугільного (марка К, група К1) в вагонах за залізничною накладною №52884632

Згідно залізничної накладної №52884632 маса вантажу у вагоні №67862839 становить 67 000 кг, тара - 21 600 кг.

16.11.2017 на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці складено комерційний акт № 460005/1849 про наявність нестачі вантажу.

Комерційним актом №460005/1858 від 20.11.2017 зафіксовано, що вагон №56543267 вантажопідйомністю 69 т прибув поїздом №2009. Вагон у технічному стані справний.

Разом з тим, комерційним актом №460005/1858 від 20.11.2017 визначено, що на підставі акту загальної форми № 37467 від 15.11.2017 ст. Запоріжжя-Ліве проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача №085, держповірка 08.11.2017р. приймальником поїздів ОСОБА_1 прийомоздавальником заводу ОСОБА_2, слідчим Заводського ВП Ніколаєвою Е.В., в присутності ДСЗМ ОСОБА_3 Згідно перевізного документу у вагоні №67862839 значиться вага: тара 21 600 кг, нетто 67 000 кг. Фактично виявилася вага брутто 87 100 кг, тара з документу 21 600 кг, нетто 65 500 кг, що менше ваги за документом на 1 500 кг. В комерційному відношенні навантаження у вагоні на рівні бортів, розрівняне. Вантаж маркований катком-ущільнювачем і поперечними смугами, що відповідає перевізному документу. Над 7-ми люками порушене маркування, виїмка розміром 150x280x100см кожна. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люка закриті, течі вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися.

ТОВ ІНКОСТІЛ ГРУП надано позивачу рахунок на оплату №34003 від 13.11.2017 на суму 7 295 945, 82 грн. (сума з ПДВ) щодо оплати вартості концентрату вугільного (марка К, група К1) загальною кількістю 1 302, 4 т.

Вищезазначений рахунок позивачем оплачено у повному обсязі, що підтверджується відповідними банківськими виписками: № 119547 від 19.12.2017 р. на суму 3 466 016,82 грн.; № 119599 від 20.12.2017 р. на суму 3 818 299,42 грн.; №119601 від 20.12.2017 р. на суму 11 629,58 грн.

Згідно з п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. Норма недостачі (природної втрати) для вугілля становить 1% маси, зазначеної у перевізному документі.

З урахуванням викладеного, загальна недостача партії вугілля у вагоні №67862839 складає 4 649,59 грн. (вартість недостачі з ПДВ), у тому числі:

1 500 кг (виявлена недостача) - 670 кг (норма недостачі) = 830 кг.

Згідно з розрахунком вартість вугілля, якого недостає, складає:

4 668,27 грн. (ціна за тону, без ПДВ, згідно рахунку № 34003 від 13.11.2017 р.) х 0,83 розмір недостачі) = 3 874,66 грн. (вартість недостачі без ПДВ);

3 874,66 грн. (вартість недостачі без ПДВ) + 774,93 грн. (розмір ПДВ) = 4 649,59 грн. вартість недостачі з ПДВ).

Пунктом 2 ст. 308 Господарського кодексу України передбачено, що відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Відповідно до ст. 314 Господарського кодексу України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (п. 2 ст. 924 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу або інших актів цивільного законодавства.

Залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству (ст. 110 Статуту залізниць України).

Згідно зі ст. 31 Статуту залізниць України, яка передбачає, що залізниця зобов'язана надавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а в необхідних випадках - продезінфіковані вагони і контейнери.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 року № 644, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, на піввагони тощо) приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагону, а під час приймання зазначених вагонів зауважень, щодо неповноти навантаження продукції не було заявлено представниками Придніпровської залізниці, тобто недостача виникла під час перевезення залізницею товару внаслідок чого наявна вина Відповідача.

Відповідно до вимог ст. 105 Статуту залізниць України визначено, що залізниці, вантажовідправники несуть матеріальну відповідальність за перевезення.

У відповідності до вимог ст. 114 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: за втрату чи недостачу, у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Враховуючи викладене, перевіривши здійснений позивачем розрахунок вартості недостачі вантажу, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача його вартості у розмірі 4 649, 59 грн., визнано правомірними, а отже такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Заперечення відповідача, відхиляються судом, з огляду на визначену у встановленому законом порядку недостачу вантажу, обовязок зберігання якого під час перевезення покладається на залізницю, в той час як підстави звільнення залізниці від відповідальності за недостачу вантажу, передбачені ст. 111 Статуту залізниць України, відсутні.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5; код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49600, м. Дніпро, проспект Д.Яворницького, будинок 108; код 40081237) на користь Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" (69600, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 4, код 00191224) суму 4 649,59 грн. вартості недостачі вантажу, 1 762, 00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України

Повне рішення складено 05.06.2018

Суддя ОСОБА_4