РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.05.2018Справа № 910/15386/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., при секретарі судового засідання Коноплянко Л.В., розглянувши в спрощеного позовного провадження господарську справу

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (01004, м.Київ, вул.Велика Васильківська, буд. 15/2, )

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" (03150, м.Київ, вул. Велика Васильківська, буд.102, )

про відшкодування шкоди 49 264,39 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Беляєв Ю.Л. за дов.

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Пред'явлені вимоги про стягнення в порядку регресу суми 48 088,95 грн. виплаченого страхового відшкодування, 308,30 грн. 3% річних, 867,14 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем, як страховиком виплачено страхувальнику страхове відшкодування, внаслідок чого позивачем в порядку статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2017 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 10.10.2017.

10.10.2017 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої у зв'язку з частковою оплатою боргу, просить стягнути з відповідача 8915,36 грн. відшкодування, 308,30 грн. 3% річних, 867,14 грн. інфляційних втрат. Заява судом прийнята до розгляду.

У судовому засіданні 10.10.2017 представник позивача подав заяву про виправлення помилки в позовній заяві, та заяву про долучення документів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 14.11.2017 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якій вказує, що на звернення позивача ПАТ «СК «Євроінс Україна» було виплачено 39 173,59 грн. відшкодування , спірною суму є різниця між фактично понесеними витратами без урахування коефіцієнту фізичного зносу замінених під час відновлення автомобіля деталей, та розрахованою відповідачем сумою коштів, необхідних для відновлення, з урахуванням зносу замінених деталей. Стверджує про ненадання позивачем відповідної оцінки пошкодженого автомобіля та заявляє, що відповідно до Дослідження ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» від 03.12.2016, коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу КІА Sportage, державний номер НОМЕР_1, склав 0,21, що не було враховано позивачем при визначенні суми відшкодування.

04.12.2017 позивач подав пояснення на відзив, в якому зазначає, що згідно протоколу огляду № 1622 від 23.12.2016 оцінювачем ТОВ «Укравтолізинг» не виявлено корозійного руйнування та пошкодження автомобіля та визначено нульовий коефіцієнт фізичного зносу, при цьому надане відповідчаем Дослідження від 03.12.2016 проводилось без огляду пошкодженого транспортноо засобу, що не відповідає Методиці товарознавчої експертизита оцінки колісних транспортних засобів. Пояснює, що ремонтна калькуляціє відповідача № 13348 від 13.09.2017, проведена у системі Audateх на суму 39 173,59 грн.. яка була виплачена позивачу, не є належним доказом визначення вартості відновлювального ремонту, оскільки відповідна калькуляція проведена не суб'єктом оціночної діяльності.

Ухвалами суду від 05.12.2017 судом у справі було призначено автотоварознавчу експертизу, мотиви чого наведені у відповідній ухвалі суду; та зупинено провадження у справі № 910/15386/17 до повернення матеріалів справи з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз разом з висновком експерта.

14.12.2017 позивачем подано суду для долучення до справи докази фактичного виконання відновлювальних робіт автомобіля КІА Sportage, державний номер НОМЕР_1.

29.03.2018 до Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи № 910/15386/17 без виконання експертизи.

Ухвалою суду 02.04.2018 поновлено провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 26.04.2018.

У судовому засіданні 26.04.2018 представник позивача подав додаткові пояснення по справі.

Ухвалою суду від 26.04.2018 розгляд справи відкладено на 29.05.2018.

У судовому засіданні 29.05.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав, участь свого представника у засіданні суду 29.05.2018 не забезпечив, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала суду від 26.04.2018 отримана відповідачем 02.05.2018.

В судовому засіданні 29.05.2018 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.11.2015 між позивачем (страховиком) та ОСОБА_4 (страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, програма «Комфорт» частина А (далі - Договір), відповідно до якого позивач застрахував КІА Sportage, державний номер НОМЕР_1, на строк з 21.12.2015 по 20.12.2016.

03.12.2016 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась на проспекті Перемоги у м.Києві автомобіль марки КІА Sportage, державний номер НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою про ДТП № 323388 Управлінням патрульної поліції у м.Києві від 03.12.2016.

Згідно постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 11.01.2017 у справі № 761/44362/16-п,з урахуванням постанови суду від 22.09.2017 про виправлення описки, дана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм автомобіля марки Лексус, державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України.

Згідно протоколу огляду транспортного засобу № 1622 від 22.12.2017 було визначено характер та перелік пошкоджень автомобіля КІА Sportage, державний номер НОМЕР_1 в результаті ДТП 03.12.2016.

Відповідно до Звіту ТОВ «Укравтолізинг» № 1622 про оцінку автомобіля, складеного 23.12.2016, визначено, що вартість відновлювального ремонту, завданого власникові транспортного засобу КІА Sportage, державний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження в ДТП склала 53 454,35 грн.

Відповідно до рахунку-фактури ПАТ УАК» № 2 від 08.12.2016, вартість матеріалів, необхідних для ремонту автомобіля та ремонтних робіт склала 49 009,60грн.

У рахунку -фактурі № від 10.01.2017, в результаті визначення прихованих недоліків, вартість запчастин додатково склала 429,35 грн.

Згідно Актів виконаних робіт ПАТ «УАК» № від 04.01.2017 на суму 47 470,22 грн., № від 17.01.2017 на суму 3318,61 грн., вартість фактично виконаних ремонтних робіт становить 50 831,83 грн.

Позивачем на підставі страхових актів № 3.16.1306-1 від 16.12.2016, № 3.16.1306-2 від 13.01.2017 за платіжними дорученнями № ЦО03428 від 16.12.2016 на суму 47 659,60 грн., № ЦО00061 від 13.01.2017 на суму 429,35 грн. було виплачено страхове відшкодування, враховуючи 1350 грн. безумовної франшизи по договору, всього у розмірі 48088,95 грн.

З полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0952866 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль марки Лексус, державний номер НОМЕР_2, яким під час ДТП 03.12.2016 керувала ОСОБА_6 був застрахований у відповідача - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна".

У відповідності до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до позивача перейшло у межах фактично здійсненої страхової виплати право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Як передбачено п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, виходячи з аналізу зазначених норм, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за цими вимогами - до відповідача.

Матерілами справи та поясненнями сторін встановлено, що 22.02.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою № 751/16.1306 про виплату страхового відшкодування за полісом АК/0952866 по ДТП 03.12.2016 у сумі 48 088,95 грн.

05.10.2017 відповідач на підставі страхового акту № 1183-20/17-82 від 05.10.2017 згідно проведеного на його замовлення ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» Дослідження з визначення коефіцієнту фізичного зносу колісного транспортного засобу КІА Sportage, державний номер НОМЕР_1, що склав 0,21, визначив вартість відновлювального ремонту у сумі 39 173,59 грн. та здійснив перерахунок відшкодування у вказаному розмірі позивачу за платіжним дорученням № 3016 від 05.10.2017 на суму 39 173,59 грн., копія якого долучена до справи.

З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, позивач стверджує про понесення ним фактичних витрат у розмірі 48 088,95 грн., підтверджує отримання 39 173,65 грн. відшкодування, та просить стягнути з відповідача 8915,36 грн., що залишились невиплаченими.

Положеннями статті 29 та пункту 32.7 статті 32 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, виконання обов'язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Пунктами 1.6 та 8.2 Методики № 142/5/2092 визначено, що відновлювальний ремонт передбачає здійснення комплексу операцій через заміну складових частин або відновлення справності/роботоздатності ТЗ за формулою визначення вартості ремонту урахуванням коефіцієнта фізичного зносу ТЗ.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ПрАТ "СК "Перша") відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справах № 910/3650/16 і № 910/32969/15 та у постановах Верховного Суду від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16, від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 12.03.2018 у справі № 910/5001/17.

Отже, пред'явлення особою, яка має право на отримання відшкодування замість потерпілого - ТзДВ "Експрес Страхування " до страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності - ПрАТ "СК "Євроінс Україна" вимоги про виплату страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірним.

Відповідно до пунктів 7.38, 7.39 Методики № 142/5/2092 при визначені розміру коефіцієнта зносу ТЗ береться за основу строк експлуатації останнього (5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки).

При цьому суд зазначає, що значення коефіцієнту фізичного зносу (ЕЗ) застрахованого позивачем легкового автомобіля марки КІА Sportage, державний номер НОМЕР_1, 2013 року випуску, приймається таким, що дорівнює нулю, оскільки на момент настання дорожньо-транспортної пригоди (03.12.2016) строк експлуатації вказаного транспортного засобу не перевищував граничного строку, визначеного пунктом 7.38 Методики № 142/5/2092.

Таким чином, визначення позивачем розміру відшкодування у сумі 48 008, 95 грн., з урахуванням 1350,00 грн. франшизи за договором, на підставі наданих та долучених до матеріалів справи документів, у т.ч. Звіту № 162 від 23.12.2016 є правомірним.

Надане відповідачем Дослідження від 10.03.2017 не приймається судом в якості належного доказу у справі визначення коефіцієнту фізичного зносу та вартості ремонтних робіт пошкодженого в ДТП 03.12.2016 автомобіля страхувальника позивача, оскільки огляд автомобіля оцінювачем не проводився, оцінка майна здійснена після виконання ремонтних робіт.

Матеріалами справи встановлено, що огляд пошкодженого автомобіля було проведено експертом 22.12.2016, винна особа ОСОБА_7 повідомлялось про огляд (накладна поштового відправлення № 3527099 від 19.12.2016).

Все викладене в сукупності спростовує викладені у відзиві на позовну заяву доводи відповідача.

За таких обставин, суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 8 915, 36 грн., що залишись неоплаченою.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України 867,14 грн. інфляційних втрат, 308,30 грн. 3% річних за період з 01.06.2017 по 17.08.2017, суд відзначає наступне.

Позивач звернувся до відповідача із заявою № 16.1306 від 22.02.2017 (вих.. № 751/16.1306) (отримана відповідачем 02.03.2017 у відповідності до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення), в якій просив сплатити страхове відшкодування в розмірі 48 088,95 грн.

Часткову оплату на суму 39 173,59 грн. відповідачем перераховано на рахунок ТДВ «Експрес страхування» за платіжним дорученням № 3016 від 05.10.2017.

Доказів оплати відповідачем суми 8915,36 грн., у т.ч. у визначені строки, суду не надано, підстав звільнення від обов'язку їх сплати відповідачем належними засобами доказування не доведено.

Чинним цивільним законодавством не визначений строк виконання одним страховиком зобов'язання по відшкодуванню іншому страховику шкоди, однак, цей строк пов'язаний з моментом пред'явлення відповідною особою (в даному випадку страховиком) зворотної вимоги до відповідача.

Зокрема, приписами ч. 2 ст. 530 ЦК України передбачено, що у разі, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк з дня пред'явлення вимоги.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, правовідносини, в яких страховик у разі настання страхового випадку зобов'язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов'язанням, а правовідносини з відшкодування шкоди в порядку регресу, які склалися між сторонами у справі, також є грошовим зобов'язанням, судом встановлено, що відповідач отримавши вимогу позивача 02.03.2016, однак не виплативши суму страхового відшкодування у визначений ст. 530 ЦК України строк, здійснив прострочення зобов'язання, що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на суму відшкодування шкоди в порядку регресу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 126, 233, 236-240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" (03150, м.Київ, вул. Велика Васильківська, буд.102, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (01004, м.Київ, вул.Велика Васильківська, буд. 15/2, ) 8 915 (вісім тисяч дев'ятсот п'ятнадцять) грн. 36 коп. відшкодування, 308 (триста вісім) грн. 30 коп. 3% річних, 867 (вісімсот шістдесят сім) грн. 14 коп. інфляційних втрат, 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп.судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 01.06.2018

Суддя О.М.Ярмак