УХВАЛА

06 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 922/6220/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Строма" Корольова В.В.

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.04.2018

у справі за заявою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Строма"

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

У процедурі банкрутства до господарського суду від ліквідатора, арбітражного керуючого Корольова В.В. надійшла заява (вх.№ 4019 від 12.02.2018), про стягнення з ПАТ "Райффайзен банк Аваль" на користь арбітражного керуючого Корольова В.В. оплати основної грошової винагороди в сумі 43149,98 грн та відшкодування витрат в сумі 16637,85 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.03.2018 вказану заяву задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Райффайзен банк Аваль" на користь арбітражного керуючого Корольова В.В. оплату основної грошової винагороди в сумі 43149,98 грн. за період з 13.09.2016 по 06.06.2017. В іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.04.2018 у справі №922/6220/15 апеляційну скаргу ПАТ "Райффайзен банк Аваль" задоволено. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.03.2018 у справі №922/6220/15 скасовано в частині стягнення з ПАТ "Райффайзен банк Аваль" на користь арбітражного керуючого Корольова В.В. оплати основної грошової винагороди в сумі 43149,98 грн за період з 13.09.2016 по 06.06.2017, прийнято в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні заяви ліквідатора, арбітражного керуючого Корольова В.В. (вх.№ 4019 від 12.02.2018), про стягнення з ПАТ "Райффайзен банк Аваль" на користь арбітражного керуючого Корольова В.В. оплати основної грошової винагороди в сумі 43149,98 грн.

21.05.2018 ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Строма" Корольов В.В. (далі за текстом - Ліквідатор, Скаржник) звернувся безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою від 21.05.2018 №107-6220/15 на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.04.2018 у справі №922/6220/15, з проханням скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови про стягнення з ПАТ "Райффайзен банк Аваль" на користь арбітражного керуючого Корольова В.В. оплати основної грошової винагороди в сумі 43149,98 грн за період з 13.09.2016 по 06.06.2017, а ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Разом з тим, 21.05.2018 через Харківський апеляційний господарський суд Ліквідатор звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з аналогічною касаційною скаргою від 21.05.2018 №107-6220/15 на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.04.2018 у справі №922/6220/15.

На підставі п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ, супровідним листом № 13-53/007262 від 31.05.2018 Харківський апеляційний господарський суд направив вказану касаційну скаргу разом з 19-м томом справи №922/6220/15 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Відповідно протоколів передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.05.2018 та від 07.06.2018 на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г., - передано вказану касаційну скаргу.

Дослідивши матеріали касаційної скарги Ліквідатора, колегія суддів дійшла до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

За змістом положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

П. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 287 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017), учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на: ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пунктом 11 Розділу X Прикінцеві та Перехідні положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції №4212-VI від 22.12.2011) передбачено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.02.2016 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Строма".

Відтак, провадження у даній справі про банкрутство повинно здійснюватись у редакції Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011 року №4212-VI.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що з моменту порушення щодо боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, і спеціальні норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Частиною 3 статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Наведений перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.

Така правова позиція щодо порядку застосування положень ч. 3 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" викладена у постановах Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі №916/2019/13, від 18.11.2015 у справі №910/15007/14, від 27.01.2016 у справі №Б11/009-12, від 27.01.2016 у справі №922/4908/13, від 07.12.2016 у справі №922/952/13-г та від 25.05.2017 у справі №925/2063/13.

Відтак, можливість касаційного оскарження судового рішення апеляційної інстанції, прийнятого за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції про затвердження нарахованої грошової винагороди та витрат ліквідатора, зокрема, про їх стягнення, згідно положень ч. 3 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачена.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Строма" Корольова В.В. на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.04.2018 у справі №922/6220/15, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 234, 235, 287, п. 1 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, ч.3 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Строма" Корольова В.В. на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.04.2018 у справі №922/6220/15.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко