ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

05.06.2018м. ДніпроСправа № 904/891/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 23 536,20 грн. за користування вагонами та зберігання вантажу

Суддя Назаренко Н.Г.

За участю секретаря судового засідання Клевець К.В.

Представники:

Від позивача ОСОБА_1 - представник за довіреністю б/н від 26.10.2017р.

Від відповідача ОСОБА_2 - представник за довіреністю № 14/11300 від 12.12.2017р.

СУТЬ CПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулось до господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" про стягнення 23 536,20 грн. за користування вагонами та зберігання вантажу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № ПР/М-14-2/12-14757/НЮдч від 02.06.2014 про експлуатацію під'їзної колії Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ, яка примикає до станції Інгулець Придніпровської залізниці".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2018 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 27.03.2018.

22.03.2018 відповідач надав відзив на позов, в якому проти позову заперечив та зазначив, що позивач у доданому до позову розрахунку посилається на інші накладні (ніж ті на які він посилається у позовній заяві), у кількості 58 штук, жодна з яких не співпадає з наведеними у позовній заяві. Крім того, до позову надано лише 48 накладних. Жодна з доданих до позову накладних за номером не співпадає із зазначеними в тексті позову.

Також відповідач зауважив, що визначенню загальної суми плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, які підлягають стягненню, передує визначення окремої самостійної вимоги за кожний вагон. Однак позивачем не здійснено розрахунку окремої самостійної вимоги за кожний вагон.

Крім того, відповідач звертає увагу суду на те, що ні в тексті позову, ні в жодному з додатків не надано розрахунок ціни позову у сумі - 23 536,20 грн.

У відзиві на позов, позивач вказує, що при обчисленні формули, наведеної в додатку № 7, похідне становить не 1 575,50 грн. без ПДВ, як зазначено позивачем, а 1 140,87 грн. (5,9*2,302*42*2). Крім того, зазначений в розрахунку (додаток7) вагон № 60985349 відсутній в переліку порожніх вагонів, які були прийняті до перевезення на адресу відповідача у вересні 2017 року, а отже він не може враховуватись при визначенні загальної суми збору за зберігання вантажу.

У судовому засіданні 27.03.2018 підготовче судове засідання відкладено на 30.04.2018.

06.04.2018 позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що сума позову складається з плати за користування вагонами по відомостям плати ф.ГУ-46 №№ 15099684, 15099685, 15099686, 16099688, 16099690, 09109703 та збору за зберігання вантажу по накопичувальній картці ф.ФДУ-92 № 15099028 на загальну суму 23 536,20 грн.

Також позивач пояснив, що в вересні 2017 року на адресу ПрАТ «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГЗК» за накладними №№ 41882176, 41882135, 41882275, 41882408. 41882192, 41882184, 41882325, 41882424, 41882317, 41882390, 41882457, 41882143, 41882341, 41882374, 41882226, 41882382, 41882242, 41882440, 41882200, 41882283, 41882465, 41882168, 41882432, 41882234, 41882218, 41882267, 41882259, 41882150, 41882416, 41884115, 41884180, 41884222, 41884107, 41884081, 41884198, 41884206, 41884099, 41884214, 41884149, 41884164, 41884131, 41884156, 41884248, 41884271, 41884230, 41884073, 41884065, 41884172, 41907577, 41907510, 41907544, 41907536, 41907494, 41907585, 41907569, 41907593, 41907486, 41882358 прийняті до перевезення 58 порожніх власних вагонів.

На шляху прямування через зайнятість колій станції призначення Інгулець вагонами, які прибули на адресу ПрАТ «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГЗК» та своєчасно не забиралися ним на підїзну колію, що заважало залізниці виконувати технологічні операції з вантажами на коліях станції, за наказами про затримку вагонів № 1051 від 03.09.2017, № 1059 від 08.09.2017, № 1065 від 09.09.2017 затримувалися порожні власні вагони, які прямували на адресу ПрАТ «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГЗК».

За цим фактом станцією затримки Красний ОСОБА_3 у порядку передбаченому п. 9,10 Правил користування вагонами та контейнерами, складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а №48 від 03.09.2017, № 49 від 08.09.2017, № 50 від 09.09.2017, акти загальної форми ГУ-23 №№ 48, 49, 50 та представнику вантажоодержувача своєчасно вручені повідомлення про затримку вагонів на підходах до станції призначення з вини ПрАТ «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГЗК».

Позивач також звертає увагу суду на те, що порядок нарахування збору за зберігання вантажу визначений в п. п. 8, 9 Правил збереження вантажів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000№ 644 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 866/5087. Цими пунктами Правил визначено, що факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми, збір зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується не залежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). Термін безоплатного зберігання 24 години при затримці вагонів обчислюється з моменту затримки.

Збір за зберігання вантажів є регульованим тарифом, визначеним вп.п. 2.1. п. 2 Розділу ІІІ Тарифного керівництва №1, де чітко вказано: Збір за зберігання рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн. за добу. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Позивач вказує у запереченнях на відзив на те, що по накопичувальній картці ф. ФДУ-92 № 15099028 розраховано збір за зберігання рухомого складу в кількості 58 вагонів в сумі 1 890,60 грн. (в т.ч. ПДВ 325,10 грн.), а саме: 5,9 грн. )ставка збору за зберігання рухомого складу) * 2,302 (коефіцієнт)*58 вагонів (перелічені в графі 2 додатку 7 розрахунку збору за зберігання вантажу) * 2 доби = 1 575,50грн., (ПДВ 315,10 - грн., разом з ПДВ 1 980,60 грн.).

Позивач зауважує, що в графі 9 додатку 7 розрахунку збору за зберігання помилково зазначено 42 вагони, при цьому розрахунок зроблено вірно за 58 вагонів.

Крім того відповідач зазначив, що в графі 2 додатку 7 зазначено 58 вагонів, один з яких № 60985348, який прибував на адресу відповідача за накладною № 41884230 (в розрахунку помилково зазначено номер вагону 60985349).

Відповідач 26.04.2018 надав заперечення на відповідь на відзив в якому вказав, що у позовній заяві підставою для пред'явлення позову стало нарахування на Відповідача плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу ( власних коштів), які прямували на його адресу та були затримані на станції Інгулець та на підходах до самої станції - на станції Мусіївка. В позові зазначено, що фактом затримки вагонів на станції Мусіївка були складені акти про затримку вагонів форми ГУ-23а № 41 від 04.09.17, № 43 від 09.09.17. Зазначені акти були складені на підставі наказів про затримку вагонів № 1055 від 04.09.17, № 1058 від 08.09.17, № 10645 від 09.09.17.

В той же час і Відповіді на відзив Позивач вже зазначає, що підставою для пред'явлення позову стало нарахування Відповідачеві плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу за фактом затримки вагонів не на станції Мусіївка, а на станції ОСОБА_3. Також у Відповіді на відзив Позивач посилається на зовсім інші, ніж у позовній заяві акти про затримку вагонів формиГУ-23а (№ 48 від 03.09.17, №49 від 08.09.17, №50 від 09.09.17) та накази про затримку вагонів ( №1051 від 03.09.17, №1059 від 08.09.17, №1065 від 09.09.17).

Отже у Відповіді на відзив Позивачем зазначається інша підстава позову ніж в самій позовній заяві.

Також, в позовній заяві Позивач зазначив, що в вересні 2017 р. за накладними № 41954124, 41954116, 41954132, 41950072, 41950023, 41966649, 41966656, 41966631, 419665656, 41966706, 41966615, 41966623, 41966698, 46142865, 46142832, 46142618, 46142352, 46142568, 46142071, 46141990, 46153425, 46153383, 46153375, 461553367, 46153235, 46153219, 46153201, 46153193, 46153185, 46142733, 46152948, 46152906, 46152880, 46127114, 46127254, 46127239, 46127098, 46127064, 46127296, 46127270, 46127247, 46127122, 46127106, НОМЕР_1, 46133898 на адресу ПРАТ" ІНГЗК" були прийняті до перевезення порожні власні вагони. Вказані вагони і були затримані на станції Мусіївка та за час їх затримки була нарахована плата за користування та збір за зберігання.

Проте у Відповіді на відзив Позивач вже зазначає, що зазначені вище накладні не мають ніякого відношення до даного позову.

Таким чином, Позивач, зазначаючи у Відповіді на відзив, що вказані в якості підстави позову залізничні накладні насправді не мають до позову жодного відношення, та також зазначаючи в якості підстави позову інші накази та акти про затримку, фактично сам підтверджує, що позовна заява є безпідставною.

02.05.2018 Відповідач надав до суду заяву про зупинення провадження у справі в якій зазначив, що ухвалою Верховного Суду від 29.03.2018р. у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 904/7360/17 за позовом ПАТ " Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" до ПАТ "Південний ГЗК" про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу Справу № 904/7360/17 було передано на розгляд об'єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах.

Як вбачається з тексту ухвали Верховного Суду від 29.03.2018р., однією з підстав для пред'явлення позову у справі № 904/7360/17, стало нарахування на Відповідача - ПАТ "Південний ГЗК" збору за зберігання вантажу (власних вагонів), які прямували на його адресу та були затриманні на підходах. Також з ухвали вбачається, що збір за зберігання вантажу був нарахований саме за зберігання власних порожніх вагонів.

Тобто, як у справі № 904/891/18, так і у справі № 904/7360/17 предметом розгляду є подібні правовідносини, а саме: стягнення нарахованого на вантажоодержувача збору за зберігання вантажу (власних порожніх вагонів).

Суд розгляд клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі відклав до наступного судового засідання.

Ухвалою від 02.05.2018 продовжено підготовче провадження на 30 днів до 06.06.2018 та у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 22.05.2018

14.05.2018 позивач надав до суду клопотання в якому просив долучити до матеріалів справи уточнену позовну заяву, в якій, у зв'язку з допущенням технічних помилок у позовній заяві № НЮС-01/54 від 21.02.2018, просив стягнути з Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" 23 536,20 грн. з яких плата за користування вагонами в сумі 21645,60 грн. та збору за зберігання вантажу в сумі 1890,60 грн., та судовий збір в сумі 1762 грн.

Ухвалою суду від 22.05.2018 відкладено підготовче засідання на 05.06.2018.

У судовому засіданні 05.06.2018 позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач надав до суду доповнення до відзиву, в яких зазначив, що надані позивачем в якості доказу підстави нарахування плати за користування та збору за зберігання акти загальної форми №№ 1223, 1224, 1238, 1270, 1271, 1275, 1282, 1284 та 1286 підписані представниками відповідача з застереженнями.

Із застережень вбачається, що на час затримки вагонів на станції Інгулець за актами №№ 1223, 1224, 1238, 1270, 1271, 1275, 1282, 1284 та 1286 відповідачем пред'явлені станції до перевезення вагони, які не забирались станцією. На час складання актів пред'явлені відповідачем вагони не були прийняті залізницею, про що зроблені застереження в самих актах.

Також відповідач вказує на те, що в застереженнях зазначено, що залізницею пред'являлись відповідачеві вагони у кількості, що перевищує заплановану.

Таким чином, затримка вагонів, які відображені в актах загальної форми №№ 1223, 1224, 1238, 1270, 1271, 1275, 1282, 1284 та 1286, на станції Інгулець відбувалась не з причин, що залежать від відповідача, а з причин, що залежать від позивача.

Відповідач підтримав клопотання про зупинення провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі на підставі наступного.

Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, обєднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Як вбачається з роздруківки Єдиного державного реєстру судових рішень справа № 904/7360/17 є аналогічною справі № 904/891/18, оскільки під час розгляду останньої також підлягає вирішенню питання щодо правомірності стягнення збору за зберігання вантажу, усунення неоднозначного застосування у подібних правовідносинах положень статей 908, 936 Цивільного кодексу України, статей 306, 307 Господарського кодексу України, статті 1 Закону України "Про залізничний транспорт" та прийняття рішення по справі № 904/7360/17 має суттєвий вплив на можливість розгляду спору по справі № 904/891/18 та усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах.

На підставі викладеного, суд вбачає підстави для задоволення клопотання Відповідача та зупинення провадження у справі № 904/891/18 до розгляду справи № 904/7360/17 та ухвалення об'єднаною палатою Касаційного господарського суду Верховного Суду рішення у справі № 904/7360/17.

Керуючись ст.ст. 35, 39, 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" про зупинення провадження у справі № 904/891/18.

Зупинити провадження у справі №904/891/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" про стягнення 23 536,20 грн. за користування вагонами та зберігання вантажу до розгляду справи № 904/7360/17 та ухвалення об'єднаною палатою Касаційного господарського суду Верховного Суду рішення у справі № 904/7360/17.

Інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено - 06.06.2018.

Суддя ОСОБА_4