РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.05.2018Справа № 910/12501/17
Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Промстройснаб"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Венбест"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
Архангельський Сергій Валерійович
простягнення 343 921 грн 42 коп.
Представники:
від позивача: Патратій В.Д. - директор Унінець І.М. - представник за довіреністю
від відповідача: Христич О.В. - представник за довіреністю
від третьої особи: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

28.07.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Промстройснаб" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Венбест" про стягнення 343 921 грн 42 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України не виконав зобов'язання щодо відшкодування збитків, завданих позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобілів Renault Duster, державний номер НОМЕР_1, що належить відповідачу, та Toyota Land Cruiser 150, державний номер НОМЕР_2, в межах розміру різниці між фактичною шкодою і страховою виплатою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2017 порушено провадження у справі № 910/12501/17, залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Архангельського Сергія Валерійовича, справу призначено до розгляду на 11.09.2017.

11.09.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

11.09.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, для надання часу третій особі підготувати письмові пояснення по суті спорі, у судовому засіданні 11.09.2017 оголошено перерву до 14.09.2017.

12.09.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

13.09.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, з метою дослідження та оцінки доказів, у судовому засіданні 14.09.2017 оголошено перерву до 18.09.2017.

15.09.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли письмові пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 зупинено провадження у справі № 910/12501/17 до проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз судової автотоварознавчої експертизи (або до дачі висновку чи повідомлення про неможливість проведення експертизи), що призначена ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 у справі № 910/12501/17, та повернення матеріалів справи до суду.

Супровідним листом від 02.10.2017 матеріали справи направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

26.10.2017 на адресу Господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2017 поновлено провадження у справі № 910/12501/17 для розгляду клопотання судового експерта про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи та зупинено провадження у справі до проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз судової автотоварознавчої експертизи (або до дачі висновку чи повідомлення про неможливість проведення експертизи), що призначена ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 у справі № 910/12501/17, та повернення матеріалів справи до суду.

07.11.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло повідомлення.

Супровідним листом від 12.12.2017 матеріали справи направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

24.01.2018 на адресу Господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи та висновок експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2018 поновлено провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.03.18.

28.02.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

28.02.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про виклик експерта.

Підготовче засідання, призначене на 05.03.18, не відбулося у зв'язку із перебуванням судді Плотницької Н.Б. на лікарняному.

В порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2018 суд викликав уповноважених представників сторін у підготовче засідання на 29.03.2018. Явку сторін визнав не обов'язковою.

У підготовчому засіданні 29.03.2018, у зв'язку із неявкою представників учасників судового процесу, суд оголосив перерву до 23.04.2018.

В порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2018 суд викликав учасників судового процесу у підготовче засідання на 23.04.2018. Явку сторін визнав не обов'язковою.

02.04.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли запитання до експерта.

04.04.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суд міста Києва 23.04.2018 на підставі пункту 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України, постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 31.05.2018. Явку сторін визнано обов'язковою.

14.05.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли відповіді судового експерта.

23.05.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

24.05.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

30.05.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про виклик експерта.

Представник третьої особи в судове засідання 31.05.2018 не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи по суті був повідомлений належним чином.

В судове засідання 31.05.2018 для розгляду справи по суті заявились представники позивача та відповідача та надали пояснення по суті справи. Представники позивача в повному обсязі підтримали заявлені позовні вимоги та просять суд їх задовольнити.

Представник відповідача надав пояснення, відповідно до яких заперечує проти заявлених позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

У судовому засіданні 31.05.2018 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 21.02.2017 у справі № 759/2360/17 встановлено, що 01.02.2017 ОСОБА_1., керуючи автомобілем Renault Duster, державний номер НОМЕР_1, порушив пункти 2.3 (Б), 11.4 Правил дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Land Cruiser 150, державний номер НОМЕР_2, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Вищевказаною постановою Архангельського Сергія Валерійовича визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХО886205 власником автомобіля Renault Duster, державний номер НОМЕР_1, є Товариство з обмеженою відповідальністю "Венбест".

Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 103-201 від 03.04.2017, наданого оцінювачем Нестеренко В.І. Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна експертно-асистуюча компанія" (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 724/16 від 26.09.2016, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 954 від 12.01.2004, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача № 639 від 01.11.2003, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача № 6434-ПК від 02.11.2016), вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota Land Cruiser 150, державний номер НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП складає 493 921 грн 42 коп.

З урахуванням рахунку № ВДиС-0019322 від 12.05.2017, фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Land Cruiser 150, державний номер НОМЕР_2, склала 624 351 грн 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на дату ДТП, цивільна відповідальність власника транспортного засобу Renault Duster, державний номер НОМЕР_1, застрахована Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5094872 з встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 100 000 грн., франшизи - 0 грн.

Транспортний засіб Toyota Land Cruiser 150, державний номер НОМЕР_2, належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Промстройснаб", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу Серії ААЕ 043160.

13.05.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Промстройснаб" звернулося до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" із заявою вих. № 06/05 про виплату страхового відшкодування у розмірі 150 000 грн 00 коп.

Відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача, як з власника транспортного засобу Renault Duster, державний номер НОМЕР_1, про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, у розмірі 343 921 грн 00 коп., що є різницею між фактичною шкодою (вартість відновлювального ремонту 493 921 грн 42 коп.) і страховою виплатою (150 000 грн 00 коп.).

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина 2 статті 1187 Цивільного кодексу України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.

При цьому потерпілому, як кредитору, належить право вимоги в обох видах деліктних зобов'язань. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення вимоги до особи, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика чи винної особи та одержати повне відшкодування шкоди від особи, на яку законом покладено такий обов'язок (власник, роботодавець, тощо), в межах деліктного зобов'язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, на яку законом покладено обов'язок щодо відшкодування завданої шкоди, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес та звернутися до винної особи, яка безпосередньо завдала шкоду, з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому.

Таким чином, у даному випадку відповідальним за збитки, завдані власнику пошкодженого автомобіля Toyota Land Cruiser 150, державний номер НОМЕР_2, в межах розміру різниці між фактичною шкодою і страховою виплатою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Венбест", як особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої майну особи у результаті ДТП, та визначаючи розмір такої шкоди, слід звернути увагу на положення статті 1192 Цивільного кодексу України, згідно з якими, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і тієї ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір таких збитків підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення втраченої речі.

Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 103-201 від 03.04.2017, наданого оцінювачем Нестеренко В.І. Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна експертно-асистуюча компанія" (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 724/16 від 26.09.2016, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 954 від 12.01.2004, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача № 639 від 01.11.2003, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача № 6434-ПК від 02.11.2016), вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota Land Cruiser 150, державний номер НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП складає 493 921 грн 42 коп.

З урахуванням рахунку № ВДиС-0019322 від 12.05.2017, фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Land Cruiser 150, державний номер НОМЕР_2, склала 624 351 грн 00 коп.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Венбест" різницю між розміром збитків (493 921 грн 42 коп. (вартість відновлювального ремонту, встановленою звітом про оцінку колісного транспортного засобу № 103-201 від 03.04.2017)) і страховою виплатою (150 000 грн 00 коп.) визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 343 921 грн 42 коп.

Твердження відповідача, викладені у відзиві на позову заяву, спростовуються обставинами, встановленими судом.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись ст. 74, ст.ст. 76-79, ст. 86, ст. 123, ст. 129, ст.ст. 232-233, ст.ст. 237- 238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Венбест" (03062, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 90/1, ідентифікаційний код 30310579) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промстройснаб" (01103, місто Київ, бульвар Дружби народів, будинок 10, ідентифікаційний код 24082480) 343 921 (триста сорок три тисячі дев'ятсот двадцять одна) грн 42 коп. в якості відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки та витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 158 (п'ять тисяч сто п'ятдесят вісім) грн 82 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено: 06.06.2018

Суддя Н.Б. Плотницька