ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

04 червня 2018 року Справа № 923/487/18

Суддя Господарського суду Херсонської області Остапенко Т.А., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АК«Олімп», місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул.. Перекопська, 20, офіс 401, ідентифікаційний код:14117817

до відповідачів: Антонівської селищної ради м. Херсона, місцезнаходження: 73486, м. Херсон, смт. Антонівка, вул. Будьоного, 48-а, ідентифікаційний код: 35120813

Товариства з обмеженою відповідальністю «Річковий термінал», 73000, м. Херсон, смт. Антонівка, вул. Лугова, 14-б, ідентифікаційний код: 41421773

Треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів

ОСОБА_1, місце реєстрації 73000, АДРЕСА_1

Державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради Остапенко Сергій Миколайович, 73000, м. Херсон, пр. Ушакова, 37

про визнання недійсними рішення Виконавчого комітету Антонівської селищної ради №48 від 09.06.1993 р., свідоцтва про право власності б.н від 15.06.1993 р., виданого Антонівською селищною радою; визнання права власності та вилучення з володіння ТОВ «Річковий термінал» об'єкта незвершеного будівництва (готовність 58%) - причалу по переробці та перевезенню вантажів, ворота №2, залізничну дорогу №3, мостіння №1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2

в с т а н о в и в:

30.05.2018 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «АК«Олімп» про визнання недійсними рішення Виконавчого комітету Антонівської селищної ради №48 від 09.06.1993 р., свідоцтва про право власності б.н від 15.06.1993 р., виданого Антонівською селищною радою; визнання права власності на об'єкт незвершеного будівництва (готовність 58%) - причал по переробці та перевезенню вантажів, ворота №2, залізничну дорогу №3, мостіння №1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2; вилучення з володіння ТОВ «Річковий термінал» об'єкта незвершеного будівництва (готовність 58%) - причал по переробці та перевезенню вантажів, ворота №2, залізнична дорога №3, мостіння №1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2018 року, справа була розподілена у провадження судді Остапенко Т.А.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд, зокрема, перевіряє чи дотримано позивачем правила об'єднання позовних вимог.

Частиною 1 ст. 173 ГПК України визначено, що в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який кореспондується із способом захисту порушеного права. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Доказами, за змістом ч. 1 ст. 73 ГПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, за змістом вказаної норми (ст. 173 ГПК України) позивачу надається право в одній позовній заяві об'єднати кілька вимог за умови, якщо вони пов'язані або підставою виникнення, або поданими доказами, визначаються як основні та похідні.

Об'єднання у позові вимог, не пов'язаних підставою виникнення або поданими доказами, в силу вимог процесуального закону не допускається.

Стаття 21 ГПК України містить заборону на об'єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Обґрунтовуючи об'єднання у одній позовній заяві декількох вимог, Позивач посилається на ч. 1 ст. 16 ЦК України та п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Оскільки, предметом спірних правовідносин є майнові права на об'єкт незвершеного будівництва (готовність 58%) - причал по переробці та перевезенню вантажів, ворота №2, залізничну дорогу №3, мостіння №1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, такий спір є приватноправовим.

Критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Так, вимоги (п.п. 1, 2 прохальної частини позовної заяви) про визнання недійсними рішення Виконавчого комітету Антонівської селищної ради №48 від 09.06.1993 р. та виданого на його підставі свідоцтва про право власності б.н від 15.06.1993 р., на підставі яких проведена 26.07.2017 р. державна реєстрація права власності на об'єкт нерухомого майна - бази за адресою АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 та, в подальшому за ТОВ «Річковий термінал», внаслідок укладення договору купівлі-продажу від 27.09.2017 р., - за суб'єктним складом сторін потрібно розглядати в порядку цивільного судочинства.

Рішення суду за цими вимогами безпосередньо вплине на права та обов'язки фізичної особи ОСОБА_3, як суб'єкта в інтересах якого винесене оскаржуване рішення Виконавчим комітетом Антонівської селищної ради №48 від 09.06.1993 р. та видано документ, яким підтверджено юридичний статус об'єкта нерухомості. Таким чином, визначення його статусу Позивачем як третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, а не відповідачем, не може бути підставою для розгляду цих вимог в порядку господарського судочинства.

Звернення Позивача із вимогами, які викладено в п.п. 3, 4 прохальної частини позовної заяви, а саме про визнання права власності та вилучення з володіння ТОВ «Річковий термінал» об'єкта незвершеного будівництва (готовність 58%) - причал по переробці та перевезенню вантажів, ворота №2, залізнична дорога №3, мостіння №1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2., з посиланням на ч. 1 ст.. 393 (процитовано частину першу ст. 392 ЦК України) та п.3 ч.1 ст. 388 ЦК України, обґрунтовані тим, що Позивач є власником об'єкта незавершеного будівництва - недобудований причал з переробки та перевезення вантажів (готовність 58%), що розташований за адресою м. Херсон, вул. Склотарний ківш, б/н і, що це той самий об'єкт нерухомого майна, що і база, розташована за адресою АДРЕСА_2, право власності на яку зареєстроване за ТОВ «Річковий термінал».

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, визначається позивачем, що відповідає положенням ст. 162 ГПК України щодо змісту позовної заяви.

Обрання конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Обставини, які зумовлюють звернення позивача до суду за захистом майнового права на об'єкт шляхом визнання права власності на нього, передбачені ст. 392 ЦК України, пов'язані із підтвердженням наявного у позивача права власності на об'єкт, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Положення статті 388 ЦК України можуть застосовуватись як підстави позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, і було відчужене третій особі за умови, що між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Отже, викладені Позивачем в п.п. 3, 4 прохальної частини позовної заяви вимоги є самостійними способами захисту права власності і обрання одного з них безпосередньо залежить від зазначення обставини вибуття спірного майна із фактичного володіння власника. Захист права власності на підставі ст. 392 ЦК України не пов'язаний із позбавленням власника його майна, а отже зазначені позовні вимоги не пов'язані ні підставою виникнення, ні поданими доказами, та не співвідносяться між собою як основні чи похідні, в зв'язку з чим Позивачем порушено правило об'єднання позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Оскільки Позивачем в позовній заяві об'єднано вимоги, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, суд зазначає про порушення Позивачем правил об'єднання позовних вимог та відсутність підстав для застосування положень статті 173 цього Кодексу.

Таким чином, позовна заява повертається Позивачу. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору, в разі повернення заяви, повертається ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись п. 2 ч. 5 ст. 174, ст. ст. 234, 235 ГПК України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Повернути заявнику позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АК«Олімп» до Антонівської селищної ради м. Херсона, Товариства з обмеженою відповідальністю «Річковий термінал», 3-і особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_1, Державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради Остапенко Сергій Миколайович про визнання недійсними рішення Виконавчого комітету Антонівської селищної ради №48 від 09.06.1993 р., свідоцтва про право власності б.н від 15.06.1993 р., виданого Антонівською селищною радою; визнання права власності на об'єкт незвершеного будівництва (готовність 58%) - причал по переробці та перевезенню вантажів, ворота №2, залізничну дорогу №3, мостіння №1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2; вилучення з володіння ТОВ «Річковий термінал» об'єкта незвершеного будівництва (готовність 58%) - причал по переробці та перевезенню вантажів, ворота №2, залізнична дорога №3, мостіння №1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2. з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена протягом десяти днів до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області.

Ухвала підписана 04.06.2018 року.

Додатки: позовна заява з доданими до неї матеріалами на 65 арк., в т.ч. оригінал квитанції про сплату судового збору від 30.05.2018 року.

Суддя Т.А. Остапенко