ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

07.06.2018р.                                           Справа №905/1961/16

Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді Кротінової О.В, суддів: Попова О.В., Ніколаєвої Л.В., за заявою Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет”, м.Покровськ Донецької області, №1-2/1067 від 23.08.2017р. про роз'яснення рішення та виправлення описки у справі за позовом Публічного акціонерного товариства “ДТЕК Донецькобленерго”, м.Краматорськ Донецької області,

до відповідача, Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет”, м.Покровськ Донецької області,

про стягнення 125049,39грн. боргу за активну електроенергію, 4504,05грн. – 3% річних, 34809,00грн. інфляційних, 47326,88грн. пені,-

за участю представників сторін:

від позивача: не з’явився;

від відповідача (заявник): не з’явився, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2016р. господарським судом Донецької області винесено рішення по справі №905/1961/16 (повний текст складено та підписано 16.01.2017р.), яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства “ДТЕК Донецькобленерго”, м.Краматорськ Донецької області, до Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет”, м.Покровськ Донецької області, про стягнення 125049,39грн. боргу за активну електроенергію, 4504,05грн. – 3% річних, 34809,00грн. інфляційних, 47326,88грн. пені – задоволено частково, а саме стягнуто з відповідача на користь позивача 125049,39грн. боргу за активну електроенергію, 4504,05грн. – 3% річних, 33605,42грн. інфляційних, 47326,88грн. пені, 3157,24грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

27.01.2017р. на виконання даного процесуального документу господарського суду Донецької області по справі №905/1961/16 видано відповідний наказ на примусове виконання рішення суду.

29.08.2017р. від відповідача надійшла заява №1-2/1067 від 23.08.2017р. про роз'яснення рішення та виправлення описки, у якому просить виправити допущену в рішенні господарського суду Донецької області від 13.12.2016р. по справі №905/1961/16 за позовом Публічного акціонерного товариства “ДТЕК Донецькобленерго” до Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет” описку та зазначити код ЄДРПОУ ВП:36512800; роз'яснити рішення господарського суду Донецької області від 13.12.2016р. по справі №905/1961/16 за позовом Публічного акціонерного товариства “ДТЕК Донецькобленерго” до Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет” щодо його виконання без визначення коду ЄДРПОУ ВП:36512800 та неможливості встановити відповідний реєстраційний рахунок для безспірного списання коштів.

На підставі розпорядження керівника апарату господарського суду Донецької області №01-02/983 від 29.08.2017р., відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в господарському суді Донецької області, затверджених протоколом зборів суддів №4 від 14.09.2016р. (зі змінами та доповненнями), у зв'язку із закінченням терміну повноважень головуючого судді Шилової О.М. та судді Хабарової (Сажневої) М.В., для розгляду заяви №1-2/1067 від 23.08.2017р. по справі №905/1961/16 визначено колегію у складі: головуючий суддя Кротінова О.В, суддя Попов О.В., суддя Ніколаєва Л.В. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2017р.).

Ухвалою суду від 30.08.2017р. відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет”, м.Покровськ Донецької області, №1-2/1067 від 23.08.2017р. про роз'яснення рішення та виправлення описки, до повернення матеріалів справи до суду першої інстанції.

30.05.2018р. справа №905/1961/16 надійшла до господарського суду Донецької області.

Ухвалою суду від 31.05.2018р. прийнято до розгляду справу №905/1961/16 новим складом суду; прийнято заяву Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет”, м.Покровськ Донецької області, №1-2/1067 від 23.08.2017р. про роз'яснення рішення та виправлення описки до розгляду та призначено судове засідання на 07.06.2018р.

06.06.2018р. від заявника отримано через електрону пошту суду пояснення №01-14/621 від 06.06.2018р., у яких підтверджено вимоги заяви №1-2/1067 від 23.08.2017р.

Представник позивача у судове засідання 07.06.2018р. не з’явився.

Представник відповідача (заявника) у судове засідання 07.06.2018р. не з’явився.

Розглянувши заяву Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет”, м.Покровськ Донецької області, №1-2/1067 від 23.08.2017р. в частині виправлення описки в рішенні господарського суду Донецької області від 13.12.2016р. по справі №905/1961/16 та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, щодо наступного.

Відповідно до ст.243 Господарського процесуального кодексу України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов’язковим до виконання.

Згідно ч.2 ст.13 Закону України “Про судоустрій та статус суддів” судові рішення, що набрали законної сили, є обов’язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об’єднаннями на всій території України. Обов’язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За змістом ч.1-2 ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов’язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об’єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як встановлено рішенням Конституційного Суду України у справі № 18-рп/2012 від 13.12.2012р. виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Статтею 84 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час складання повного тексту рішення господарського суду Донецької області від 13.12.2016р. по справі №905/1961/16) визначено, зокрема, що резолютивна частина має містити висновок про задоволення позову або про відмову в позові повністю чи частково по кожній з заявлених вимог. Висновок не може залежати від настання або ненастання якихось обставин (умовне рішення). При задоволенні позову в резолютивній частині рішення вказуються: найменування сторони, на користь якої вирішено спір, і сторони, з якої здійснено стягнення грошових сум або яка зобов'язана виконати відповідні дії, строк виконання цих дій, а також строк сплати грошових сум при відстрочці або розстрочці виконання рішення; розмір сум, що підлягають стягненню (основної заборгованості за матеріальні цінності, виконані роботи та надані послуги, неустойки, штрафу, пені та збитків, а також штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу)

В резолютивній частині рішення вказується про розподіл судових витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Отже, під опискою, у контексті наведеного, слід розуміти неправильне написання слів, прізвищ, імен, назв тощо.

Як вище встановлено судом, рішенням господарського суду Донецької області від 13.12.2016р. по справі №905/1961/16 присуджено до стягнення з відповідача - Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет”, м.Покровськ Донецької області, на користь позивача - Публічного акціонерного товариства “ДТЕК Донецькобленерго”, м.Краматорськ Донецької області, 125049,39грн. боргу за активну електроенергію, 4504,05грн. – 3% річних, 33605,42грн. інфляційних, 47326,88грн. пені, 3157,24грн. судового збору.

Ідентифікаційним кодом сторони, з якої здійснено стягнення грошових сум визначено – 02070826.

За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 30.05.2018р. ідентифікаційним кодом юридичної особи - Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет” є 02070826.

При цьому, , який просить зазначити у рішенні заявник (відповідач) є ідентифікаційним кодом відокремленого підрозділу означеної юридичної особи – Костянтинівського індустріального технікуму Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет”, що не був учасником справи проти якого винесено рішення.

Відтак, не вбачається наявності описки, виправлення якої урегульовано ст.243 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на що, суд відмовляє у задоволенні заяви Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет”, м.Покровськ Донецької області, №1-2/1067 від 23.08.2017р. в частині виправлення описки в рішенні господарського суду Донецької області від 13.12.2016р. по справі №905/1961/16.

Розглянувши заяву Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет”, м.Покровськ Донецької області, №1-2/1067 від 23.08.2017р. в частині роз’яснення рішення господарського суду Донецької області від 13.12.2016р. по справі №905/1961/16 та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, щодо наступного.

Згідно ст.245 Господарського процесуального кодексу України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз’яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз’яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред’явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз’яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз’яснення рішення.

Роз'яснення рішення, ухвали - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта. У вирішенні питання про межі, в яких суд вправі діяти, надаючи роз'яснення рішення, ухвали, слід виходити з приписів ст.ст.234, 238 ГПК України щодо змісту рішення, ухвали. Тобто, роз'яснення рішення, ухвали - це викладення рішення ухвали у більш ясній і зрозумілій формі.

У п.18 постанови пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012р. “Про судове рішення” зазначено, що здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення.

Отже, суд роз'яснює суть судового рішення, якщо воно є незрозумілою для суб'єкта, якому надано право звернення за відповідним роз'ясненням. При цьому, необхідність такого роз'яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння судового рішення з метою його виконання.

За приписами ст.ст.80, 96 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем в суді. Юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном.

Згідно з ст.95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відповідно до ч.4 ст.64 Господарського кодексу України підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

З наведеного вбачається, що належне юридичній особі майно є її власністю незалежно від того чи було воно відокремлене її структурним підрозділам. На нього може бути звернене стягнення як за борги філій або представництв, так і за борги самої юридичної особи, що їх створила. Факт наділення майном філії або представництва пов'язується лише з веденням бухгалтерського обліку: майно враховується на окремих балансах останніх.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України “Про виконавче провадження”, як спеціальний нормативний акт, що регулює порядок здійснення виконавчого провадження. Відповідно до ст.1 Закону України “Про виконавче провадження”, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ст.6 Закону України “Про виконавче провадження”, у випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються органами доходів і зборів, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. У випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами.

В силу норм ст.1 Положення про Державну казначейську службу України, яке затверджено Указом №460/2011 від 13.04.2011р. Президента України, Державна казначейська служба України (казначейство України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України. Казначейство України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з п.3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011р., у редакції постанови Кабінету Міністрів України №45 від 30 січня 2013р., рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 24 Порядку передбачено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

За правилами п.8 Порядку органи казначейства після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку, в тому числі, здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів.

Такі судові рішення виконуються шляхом безпірного списання грошових коштів з рахунків боржника або державного (місцевих) бюджетів, що слідує з аналізу приведених нормативних актів.

Згідно з приписами ст.52 Закону України “Про виконавче провадження” виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов’язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

У ст.18 Закону України “Про виконавче провадження” встановлено, що виконавець зобов’язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З огляду на вищевикладене, господарський суд роз’яснює, що Костянтинівський індустріальний технікум Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет” () є відокремленим підрозділом Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет” () та наділений майном останнього.

Виходячи з того, що юридична особа відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном, стягнення 125049,39грн. боргу за активну електроенергію, 4504,05грн. – 3% річних, 33605,42грн. інфляційних, 47326,88грн. пені, 3157,24грн. судового збору за рішенням господарського суду Донецької області від 13.12.2016р. по справі №905/1961/16 може бути реалізоване як за рахунок майна самої юридичної особи - Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет” (), так і за рахунок майна, що перебуває на балансі її відокремленого підрозділу - Костянтинівського індустріального технікуму Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет” (). У разі неможливості виконання рішення суду за рахунок майна Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет” (недостатності чи відсутності майна тощо), рішення суду підлягає виконанню за рахунок майна, що перебуває на балансі відокремленого підрозділу - Костянтинівського індустріального технікуму Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет”, та, відповідно, у разі неможливості виконання рішення суду за рахунок майна, що перебуває на балансі відокремленого підрозділу - Костянтинівського індустріального технікуму Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет” (недостатності чи відсутності майна тощо), рішення суду підлягає виконанню за рахунок майна Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет”.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.224, 243, 245 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет”, м.Покровськ Донецької області, №1-2/1067 від 23.08.2017р. в частині виправлення описки в рішенні господарського суду Донецької області від 13.12.2016р. по справі №905/1961/16, відмовити.

2. Заяву Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет”, м.Покровськ Донецької області, №1-2/1067 від 23.08.2017р. в частині роз’яснення рішення господарського суду Донецької області від 13.12.2016р. по справі №905/1961/16 задовольнити.

3. Роз’яснити резолютивну частину рішення господарського суду Донецької області від 13.12.2016р. по справі №905/1961/16 наступним чином:

Виконання рішення господарського суду Донецької області від 13.12.2016р. по справі №905/1961/16 може бути реалізоване як за рахунок майна юридичної особи - Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет” (85300, Донецька область, м.Покровськ, площа Шибанкова, 2, ), так і за рахунок майна, що перебуває на балансі її відокремленого підрозділу - Костянтинівського індустріального технікуму Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет” (85104, Донецька область, м.Костянтинівка, проспект Ломоносова, буд.168, ).

У разі неможливості виконання рішення господарського суду Донецької області від 13.12.2016р. по справі №905/1961/16 за рахунок майна Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет” (85300, Донецька область, м.Покровськ, площа Шибанкова, 2, ) (недостатності чи відсутності майна тощо), рішення суду підлягає виконанню за рахунок майна, що перебуває на балансі відокремленого підрозділу - Костянтинівського індустріального технікуму Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет” (85104, Донецька область, м.Костянтинівка, проспект Ломоносова, буд.168, ).

У разі неможливості виконання рішення господарського суду Донецької області від 13.12.2016р. по справі №905/1961/16 за рахунок майна, що перебуває на балансі відокремленого підрозділу - Костянтинівського індустріального технікуму Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет” (85104, Донецька область, м.Костянтинівка, проспект Ломоносова, буд.168, ) (недостатності чи відсутності майна тощо), рішення суду підлягає виконанню за рахунок майна Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет” (85300, Донецька область, м.Покровськ, площа Шибанкова, 2, ).

4. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

5. Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом, протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя О.В. Кротінова

Суддя О.В. Попов

Суддя Л.В. Ніколаєва