ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2018

м. Івано-Франківськ

Справа № 909/338/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Шкіндер П.А., секретаря судового засідання Кучма І.І.. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01601,

до відповідача: Снятинського коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету ,вул. Воєводи Коснятина, буд. 72,м. Снятин, Івано-Франківська область,78300

про стягнення боргу за неналежне виконання грошового зобов'язання відповідно до договору купівлі - продажу природного газу № 13/3249-БО-15 купівлі- продажу природного газу в сумі 12026,86грн. , з них: 8795,50- пеня, 2110,18- 3% річних та 941,18грн. інфляційних втрат.

без участі представників сторін

встановив: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі – позивач) звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Снятинського коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету (далі – відповідач) про стягнення боргу за неналежне виконання грошового зобов'язання відповідно до договору купівлі - продажу природного газу № 13/3249-БО-15 купівлі- продажу природного газу від 22.02.2013 в сумі 12026,86грн. , з них: 8795,50- пеня, 2110,18- 3% річних та 941,18грн. інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 24.04.2018 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив.

Позовні вимоги мотивовано порушенням відповідачем прийнятих на себе зобов'язань згідно договору №13/3249-БО-15 купівлі- продажу природного газу від 22.02.2013 в частині оплати наданих позивачем послуг та обґрунтовано приписами статей 193 Господарського та 525, 526, 530, 625, 654 Цивільного кодексів України.

24.04.2018 до суду надійшло клопотання позивача про забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке ухвалою суду від 25.04.2018 задоволено. Однак, в призначені дату та час, провести судове засідання у режимі відеоконференції не було можливим по технічним причинам.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився відзив на позов не подав. Копія ухвали суду від 17.05.2018, яка направлена на адресу відповідача, повернуто до Господарського суду Івано-Франківської області з відміткою поштового зв'язку " вручено 21.05.2018".

Згідно з приписами частини 1 та пункту 2 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, беручи до уваги приписи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду спору впродовж розумного строку та норми ч.ч.1,3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що відповідач, у відповідності до чинного законодавства, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представника відповідача за матеріалами справи, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд виходить з наступного.

22.02.2013 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Снятинським коледжом Подільського державного аграрно-технічного університету укладено договір №13/3249-БО-15 купівлі продажу природного газу .          На виконання умов Договору, позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 207842,72грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу, копії яких долучено до матеріалів справи.

Відповідно до пункту 4.1 Договору, оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа включно місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідач, оплату за переданий газ здійснював несвоєчасно, чим порушив умови господарського зобов'язання та вимоги п.4.1 Договору. На доказ невчасної оплати позивачем подано відомість проведених відповідачам оплат .

Пунктом 7.3 Договору передбачено, що у разі невиконання відповідачем п.4.1. договору, останній сплачує позивачу, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На підставі наведеної договірної умови відповідачу нарахована пеня за прострочення оплати за переданий газ в сумі 8795,50грн.

В зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання, у відповідності до ст.625 ЦК України, відповідачу нараховано також три проценти річних на суму 2110,18грн. та інфляційні втрати у розмірі 941,18.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором № 13/3249-Бо-15 купівлі продажу природного газу, склала 12026,86грн.

Вказані обставини стали причиною звернення позивача до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою за захистом свого порушеного права та стягнення штрафних санкцій в судовому порядку на підставі судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року №435-ІV, зі змінами та доповненнями (далі - ЦК України) однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог частини 1статті 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року №436-ІV, зі змінами та доповненнями (далі -ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з вимогами частини 2 статті 193 ГК України, порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктами 1, 2 статті 230 ГК України визначено, що санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Пунктом 6 ст. 231 ГК України, передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з приписами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

На виконання умов Договору, позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму207842,72грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу, копії яких долучено до матеріалів справи.

В порушення умов договору, зокрема п.4.1, відповідач не здійснював оплату за переданий газ своєчасно, чим порушив умови господарського зобов'язання та вимоги Договору.

Пунктом 7.3. Договору передбачено, що у разі невиконання відповідачем п.4.1. договору , відповідач сплачує позивачу, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується неня, від суми простроченого платежу.

На підставі наведеної договірної умови, позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню за прострочення оплати за переданий газ в сумі 8795,50грн. Суд здійснивши перевірку нарахування пені прийшов до висновку про обгрунтованість її нарахування та такої, що підлягає задоволенню.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд здійснивши перевірку нарахування 3% річних в сумі 2110,18грн. та 941,18грн. інфляційних втрат, прийшов до висновку про обгрунтованість їх нарахування та таких, що підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідач доводи позивача не спростував.

З аналізу наведеного вище, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог та таких, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись статтями ст. 11, 549, 61, 625 Цивільного кодексу України, ст. 173, 193, 230, 231 Господарського кодексу України, 13,73,74, 76, 77, 129,185,236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ

Задовольнити позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Снятинського коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету ,вул. Воєводи Коснятина, буд.72, м.Снятин, Івано-Франківська область про стягнення боргу за неналежне виконання грошового зобов'язання відповідно до договору купівлі - продажу природного газу № 13/3249-БО-15 купівлі-продажу природного газу в сумі 12 026,86грн., з них: 8795,50- пеня, 2110,18- 3% річних та 941,18грн. інфляційних втрат.

Стягнути з Снятинського коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету, вул. Воєводи Коснятина, буд. 72, м. Снятин, Івано-Франківська область ( код 34865463) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, ( код 20077720) - 8795,50- пені, 2 110,18- 3% річних, 941,18грн. інфляційних втрат та 1762,00 грн. судового збору. Видати наказ.

Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "07.06.2018"

СУДДЯ ШКІНДЕР П.А.