ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2018 р. м. Київ Справа № 911/538/18

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Підприємства "Березаньтепломережа"

про стягнення 898 526,31грн

Суддя С.І.Чонгова

За участю секретаря судового засідання М.Ф.Савчук

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №14-69 від 14.04.2017);

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі ПАТ НАК "Нафтогаз України") звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Підприємства "Березаньтепломережа" та просить суд стягнути 898 526,31грн, а саме:

365 112,68грн основний борг за січень-квітень 2014 року;

37 100,90грн пеня за період з 15.02.2014 по 14.08.2014, з 15.03.2014 по 14.09.2014, з 15.04.2014 по 14.10.2014, з 15.05.2014 по 14.11.2014;

44 405, 25грн проценти річних за період з 15.02.2014 по 11.01.2018, з 15.03.2014 по 11.01.2018, з 15.04.2014 по 11.01.2018, з 15.05.2014 по 11.01.2018;

451 907,48грн збитки від інфляції за період з 01.03.2014 по 31.12.2017, з 01.04.2014 по 21.12.2017, з 01.05.2014 по 31.12.2017, з 01.06.2017 по 31.12.2017.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобовязань за договором купівлі-продажу природного газу №1149/14-БО-17 від 29.12.21013 в частині оплати за поставлений природний газ у січні, лютому, березні та квітня 2014 року у встановлений договором строк.

Відповідач у справі Підприємство "Березаньтепломережа" документально обґрунтованого відзиву на позовну заяву не надало.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.03.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 19.04.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.04.2018 підготовче судове засідання відкладено до 17.05.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.05.2018 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Дослідивши матеріали справи та докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ

29.11.2013 між Публічним акціонерним товариством «Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (далі продавець) та Підприємством «Березаньтепломережа»(далі покупець) укладено договір № 1149/14-БО-17 купівлі-продажу природного газу (далі договір, а.с. 12-17).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобовязань, а саме майново-господарських зобовязань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

За умовами договору, продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 27 112 100,00, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього договору (п1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору продавець передає покупцеві з 01.01.2014 по 31.12.2014 газ обсягом до 336,0 тис. куб. м.

Як визначено п. 5.1 договору, ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюється НКРЕ. Ціна 1000 куб.м. газу, відповідно до п. 5.2 договору, становить з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом до сплати з ПДВ 4 473,82грн.

Пунктом 5.3 визначено, що у разі зміни НКРЕ ціни на газ та/або тарифів на його транспортування, розподіл і постачання вони є обовязковими для сторін за цим договором з моменту введення їх в дію.

Договором встановлено, що він набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, діє в частині реалізації газу до 31.12.2014, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 11.1 договору).

Крім того, відповідно до додаткових угод сторонами вносились зміни щодо ціни за 1000куб.м. газу на відповідні дати.

На виконання п. 2.1 договору, позивач поставив протягом січень - квітень 2014 року, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 385 112,68грн, що підтверджується актоми приймання-передачі природного газу, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с. 25-28).

Предметом спору у даній справі є своєчасність виконання відповідачем обовязку щодо оплати переданого товару та застосування до відповідача відповідальності, встановленої договором, а також чинним законодавством за прострочення виконання зобовязання.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу; остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Проте, відповідачем в порушення взятих на себе зобовязань не надано суду доказів оплати поставленого у січні-квітні 2014 року природного газу у повному обсязі.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За вказаних обставин, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення заборгованості в розмірі 365 112,68грн основного боргу за поставлений природний газ обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 44 405,25грн проценти за період з 15.02.2014 по 11.01.2018; 15.03.2014 по 11.01.2018; 15.04.2014 по 11.01.2018; 15.05.2014 по 11.01.2018, а також збитків від інфляції у розмірі 451907,48грн за період з 01.03.2014 по 31.12.2017; 01.04.2014 по 31.12.2017; 01.05.2014 по 31.12.2017; 01.06.2014 по 31.12.2017.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунки 3% річних у розмірі 44 405,25грн та збитки від інфляції у розмірі 451907,48грн, суд вважає їх арифметично вірними, а вимоги позивача у відповідних частинах такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також, позивачем заявлені вимоги про стягнення пені у розмірі 37100,90грн пеня за період з 15.02.2014 по 14.08.2014; 15.03.2014 по 14.09.2014; 15.04.2014 по 14.10.2014; 15.05.2015 по 14.11.2014.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 договору, він у безспірному порядку зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми прострочення платежу за кожний день прострочення.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд вважає його арифметично вірним, а вимоги позивача у відповідній частині такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Заперечень щодо суми боргу, порядку сплати суми боргу, нарахувань штрафних санкцій, 3% річних, інфляційних збитків відповідач не надав.

В силу ст. 129 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, у розмірі 13477,90грн.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Підприємства «Березаньтепломережа» (07540, Київська область, м. Березань, вул. Фрунзе, 20; ідентифікаційний код 20615577) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ідентифікаційний код 20077720) 365112,68грн основна заборгованість; 37100,90грн пені, 44405,25грн 3% річних, 451907,48грн інфляційних втрат, а також 13477,90грн витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 12.06.2018

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.І. Чонгова