ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2018 р. Справа № 911/3148/17

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Белишевій А. В.

за участю представників учасників справи:

від прокурора: Моцик Л. М. (посвідчення № 042321 від 29.03.2016 р.);

від позивача: Бевх І. І. (довіреність № 7-5/2476 від 13.06.2017 р.);

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи-1 (на стороні позивача): не з'явились;

від третьої особи-2 (на стороні позивача): не з'явились;

від третьої особи-3 (на стороні відповідача): не з'явились;

від третьої особи-4 (на стороні відповідача): не з'явились;

від третьої особи-5 (на стороні відповідача): не з'явились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Першого заступника прокурора Київської області, м. Київ

в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Грінінвест", м. Ірпінь

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) Міністерства екології та природних ресурсів України, м. Київ;

2) Національного природного парку „Голосіївський", м. Київ;

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) Коцюбинської селищної ради, смт Коцюбинське;

2) ОСОБА_2, м. Луцьк, Волинська область;

3) ОСОБА_3, м. Київ;

про витребування земельної ділянки

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України звернувся в господарський суд Київської області із позовом до ТОВ „Грінінвест" про витребування з незаконного володіння земельної ділянки площею 0, 15 га з кадастровим номером НОМЕР_1 вартістю 93 711 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані прокурором в інтересах позивача безпідставним володінням та користуванням відповідачем вищевказаним нерухомим майном, що належить державі на праві власності та незаконно вибуло із її володіння.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.10.2017 р. порушено провадження у справі № 911/3148/17 за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до ТОВ „Грінінвест" про витребування земельної ділянки і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 15.11.2017 р. Також даною ухвалою суду залучено до участі у справі у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Міністерства екології та природних ресурсів України, Національного природного парку „Голосіївський", та залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Коцюбинську селищну раду.

14.11.2017 р. до канцелярії суду від третьої особи-1 надійшли пояснення № 694/11-17 від 10.11.2017 р. у справі, у яких позов підтримує повністю та просить суд його задовольнити.

15.11.2017 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 06.12.2017 р. Також даною ухвалою суду залучено до участі у справі у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

06.12.2017 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 10.01.2018 р.

10.01.2018 р. перед судовим засіданням на електронну пошту суду від третьої особи-3 надійшло електронне повідомлення - клопотання № 20/01.29 від 03.01.2018 р., у якому він позовні вимоги визнає в повному обсязі.

10.01.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 31.01.2018 р.

31.01.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 21.02.2018 р.

20.02.2018 р. до канцелярії суду від третьої особи-1 надійшли пояснення № 25/11-18 від 11.01.2018 р. у справі, у яких позов підтримує повністю та просить суд його задовольнити.

21.02.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 14.03.2018 р.

14.03.2018 р. у судовому засіданні прокурор надав усні пояснення щодо позовних вимог, заявлених в інтересах позивача, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник позивача у судовому засіданні надав усні пояснення щодо позовних вимог, заявлених в його інтересах прокурором, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву та інші документи, витребувані судом, не надав. Обов'язок по повідомленню відповідача про час та місце судового засідання судом виконано, так як усі процесуальні документи по справі направлені відповідачу за його адресою реєстрації місцезнаходження: 08200, вул. Покровська (Дзержинського), 1-Є, м. Ірпінь, Київська область, та за всіма іншими адресами, що вказані у позовній заяві і містяться у матеріалах справи. Про зміну адреси місцезнаходження відповідач позивача і суд не повідомляв.

Представники інших учасників процесу у судове засідання не з'явились, хоча про судове засідання були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомили, документи, витребувані судом, надали.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Коцюбинської селищної ради від 24.12.2008 р. № 1916/25-5„Про затвердження проекту землеустрою та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Зеленій, 38 в смт. Коцюбинське" затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2та вирішено передати безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 15 га ОСОБА_2 для будівнитцва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Зеленій, 38 в смт. Коцюбинське, тощо.

На підставі зазначеного рішення ОСОБА_2 видано державний акт серії ЯЖ № 903391 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0, 15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Зеленій, 38 в смт. Коцюбинське.

В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.07.2009 р., укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вказану земельну ділянку придбав ОСОБА_3, про що на державному акті серії ЯЖ № 903391 на право власності на земельну ділянку зроблено відмітку про перехід права власності до ОСОБА_3 Вартість земельної ділянки за вказаним договором купівлі-продажу становила 77 214, 38 грн.

Указом Президента України від 01.05.2014 р. № 446/2014 „Про зміну меж національного природного парку „Голосіївський" його територію розширено на 6 462, 62 га за рахунок земель Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста „Київзеленбуд". Згідно пояснювальної записки та проектних матеріалів до вищевказаного Указу Президента, розширення зазначеного заказника відбулось за рахунок лісових земель КП „Святошинське лісопаркове господарство", а саме, в тому числі його кварталів 100, 101, 110, 111, 113, 116, 117 Київського лісництва та кварталів 18, 27, 51 Святошинського лісництва.

Згідно інформації Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об?єднання ВО „Укрдержліспроект" від 08.10.2014 р., спірна територія була лісами ще з радянських часів. Так, на підставі Постанови ЦК КПУ і Ради Міністрів УРСР від 20.06.1956 року № 673 та рішення виконкому Київської міської ради від 07.08.1956 року № 1186 створено Святошинське лісопаркове господарство, яке ввійшло до складу управління земельної зони м. Києва. Загальна площа Святошинського лісопаркового господарства на момент створення становила 14 167 га. Згідно розпорядження Київської міської державної адміністрації № 2715 від 17.12.2001 р. на виконання рішення Київської міської ради від 02.10.2001 р. № 59/1493, перейменовано: Київське державне комунальне обєднання зеленого будівництва „Київзеленбуд" на Київське комунальне обєднання зеленого будівництва та експлуатацій „Київзеленбуд"; державне комунальне підприємство Святошинське лісопаркове господарство на комунальне підприємство „Святошинське лісопаркове господарство". Лісовпорядні роботи проводились в 1945-46, 1952-59, 1969, 1979, 1989, 1999, 2009 роках.

Таким чином, з урахуванням інформації ВО „Укрдержліспроект" та наведених вище законодавчих положень, спірна територія була і залишається землями лісогосподарського призначення.

В той же час, за інформацією Управління Держземагентства у м. Ірпені Київської області від 10.12.2014 р. № 01-04/2215 щодо нанесення на картографічні матеріали Національного природного парку„Голосіївський" спірних земельних ділянок та акту перевірки Державної інспекції сільського господарства в Київській області від 18.03.2015 р. № А72/180 спірна земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 відповідно до картосхеми, території перспективної для створення Святошинського-Біличанської філії НПП „Голосіївський" попереднього функціонального зонування попадає в 111 квартал.

Таким чином, на даний час спірна земельна ділянка розташована на землях природно-заповідного фонду, а саме, Національного природного парку „Голосіївський".

Заочним Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15.05.2013 р. у справі № 367/569/13-ц за позовом прокурора м. Ірпеня в інтересах держави до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 третя особа КП „Святошинське лісопаркове господарство" про визнання недійсними рішення, державного акту на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку позов задоволено частково і вирішено визнати недійсним рішення Коцюбинської селищної ради від 24.12.2008 року № 1916/25-5 „Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Зеленій, 38 в смт Коцюбинське", визнати недійсним державний акт серії ЯЖ № 903391 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_2 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_3 та скасувати його державну реєстрацію; стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір в розмірі 114 ,70 грн. В іншій частині відмовлено в позові.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 28.05.2014 р. заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 травня 2013 року у справі № 367/569/13-ц в частині визнання недійсним Державного акту серії ЯЖ № 903391 на право власності на земельну ділянку площею 0, 15 га кадастровий номер НОМЕР_1 по вул. Зеленій, 38 в смт Коцюбинське Київської області з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, виданий на ім'я ОСОБА_2 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_3 та скасування державної реєстрації даного Державного акту - скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у позові. В решті рішення залишено без змін.

Заочним Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 29.12.2017 р. у справі № 367/7289/16-ц за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до ОСОБА_3 треті особи Міністерство екології та природних ресурсів України, Національний природний парк „Голосіївський" про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння позов задоволено і вирішено витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельну ділянку площею 0, 15 га з кадастровим номером НОМЕР_1 вартістю 77 214, 38 гривень; стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1378, 00 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 4, 5, 7 ст. 75 цього ж кодексу обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

5. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

7. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для господарського суду.

Суд вважає за необхідне зазначити, що вищевказані обставини були встановлені заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15.05.2013 р., залишеним частково без змін рішенням Апеляційного суду Київської області від 28.05.2014 р., у справі № 367/569/13-ц за позовом прокурора м. Ірпеня в інтересах держави до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 третя особа КП „Святошинське лісопаркове господарство" про визнання недійсними рішення, державного акту на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку та заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 29.12.2017 р. у справі № 367/7289/16-ц за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до ОСОБА_3 треті особи Міністерство екології та природних ресурсів України, Національний природний парк „Голосіївський" про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Отже, суд дійшов висновку, що вищевказані обставини є доведеними і не підлягають доказуванню на підставі ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, Ірпінський міський суд Київської області у своєму рішенні від 29.12.2017 р. у справі № 367/7289/16-ц встановив та зазначив, що суд у вказаній справі (у справі № 367/569/13-ц) встановив факт відсутності на час прийняття селищною радою рішення про надання першому власнику земельної ділянки будь-якої містобудівної чи іншої, передбаченої законом документації, яка б встановлювала межі смт. Коцюбинське Київської області, а також на підставі ст.ст. 116, 122, ч. 1 ст. 155, п. 12 розділу X „Перехідні положення" Земельного кодексу України дійшов обґрунтованого висновку про перевищення селищною радою повноважень щодо розпорядження землями, які знаходяться за межами населеного пункту, та недійсність такого рішення селищної ради. На даний час спірна земельна ділянка відноситься до лісових земель та розташована на території обєкту природно-заповідного фонду, розпорядником її є Кабінет Міністрів України. Спірна земельна ділянка вкрита лісовою рослинністю, про що набувач зобов?язаний був знати, а отже повинен був передбачати можливу приналежність цієї земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення, які відповідно до ст. 84 Земельного кодексу України не можуть передаватись у приватну власність, а отже, і про незаконність її відведення першому власнику.

Крім того, відповідач ОСОБА_3 спірну земельну ділянку придбав у ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 21.07.2009 р., який посвідчений нотаріусом Ірпінського нотаріального округу ОСОБА_4 При цьому під час укладання зазначеного договору ОСОБА_2 інтереси продавця представляла самостійно. Також, окрім спірної земельної ділянки ОСОБА_3 аналогічним способом придбав ще 31 земельну ділянку в смт. Коцюбинське в цьому ж масиві.

Таким чином, викладені вище обставини, за яких ОСОБА_3 була придбана спірна земельна ділянка, виключають добросовісність останнього та надають підстави суду витребувати у нього ділянку в порядку ст. 388 Цивільного кодексу України за будь-яких умов.

Зокрема, в обґрунтуванні створення Святошинсько-Біличанської філії Національного природного парку „Голосїївський", яке розроблено за участю Інституту ботаніки ім. М.Г. Холодного НАН України, Інституту зоології ім. І.І. Шмальгаузена НАН України та Національоного екологічного центру України, зазначено, що дані ліси мають велике екологічне та рекреаційне значення. Вони відіграють значну роль в Національній та Всеєвропейській екомережах. Територія, що розглядається, характеризується великим видовим різноманіттям рослин і тварин, деякі з них є рідкісними та зникаючими. Отже, Святошинсько-Біличанський лісовий масив, розташований між Житомирським та Гостомельським шосе, є дуже цінною територією у науковому, екологічному, природоохоронному та рекреаційному відношенні. Кабінет Міністрів України від імені держави є розпорядником спірної земельної ділянки.

30.12.2015 р. між ОСОБА_3 та ТОВ „Грінінвест" було підписано акт № 1 прийому-передачі нерухомого майна, як внеску до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю „Грінінвест", згідно з яким ОСОБА_3, як учасник ТОВ „Грінінвест", передав, а ТОВ „Грінінвест" прийняло як внесок у статутний капітал ТОВ „Грінінвест" товариства право власності на земельні ділянки та відповідні державні акти на право власності на земельні ділянки, у тому числі, щодо спірної земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0, 15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1, державний акт НОМЕР_2.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що спірна земельна ділянка загальною площею 0, 15 га з кадастровим номером - НОМЕР_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, станом на час розгляду справи перебуває у власності ТОВ „Грінінвест", що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформаційною довідкою № 100936603 від 20.10.2017 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, наявними у матеріалах справи.

Як було зазначено вище, прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах позивача, просить суд витребувати з незаконного володіння ТОВ „Грінінвест" на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельну ділянку площею 0, 15 га з кадастровим номером НОМЕР_1 вартістю 93 711 грн.

З приводу вказаної позовної вимоги прокурора в інтересах позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 330 цього ж кодексу якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ст. 386 цього ж кодексу держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 387 цього ж кодексу власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 388 цього ж кодексу передбачено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом у процесі розгляду справи, станом на момент розгляду даної справи спірна земельна ділянка загальною площею 0, 15 га з кадастровим номером - НОМЕР_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка безпідставно та неправомірно вибула із володіння власника - держави в особі Кабінету Міністрів України не з її волі, що підтверджується заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15.05.2013 р., залишеним частково без змін рішенням Апеляційного суду Київської області від 28.05.2014 р., у справі № 367/569/13-ц та заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 29.12.2017 р. у справі № 367/7289/16-ц, перебуває у власності відповідача - ТОВ „Грінінвест".

Пунктами 25, 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. „Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" передбачено, що набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з'ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника.

До вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК) відносяться, зокрема, такі випадки, як вчинення правочину під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника власника з другою стороною, тобто у всіх випадках, коли майно вибуло з володіння поза волею власника (або законного володільця).

Набувач не може бути визнаний добросовісним, якщо на момент вчинення правочину з набуття майна право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване не за відчужувачем або у цьому реєстрі був запис про судовий спір відносно цього майна (обтяження). Водночас запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності відчужувача не є безспірним доказом добросовісності набувача.

Відповідач може бути визнаний добросовісним набувачем за умови, що правочин, за яким він набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину, за винятком того, що він вчинений при відсутності у продавця права на відчуження.

Власник має право спростувати заперечення набувача про його добросовісність, довівши, що під час вчинення правочину набувач повинен був засумніватися у праві відчужувача на відчуження майна.

Відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК.

Оскільки відповідно до статті 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, право на витребування майна від добросовісного набувача, передбачене статтею 388 ЦК, переходить до спадкоємців власника.

Недійсність правочину, на виконання якого передано майно, сама по собі не свідчить про його вибуття із володіння особи, яка передала це майно, не з її волі. При цьому суд має встановити, чи була воля власника на передачу права володіння іншій особі.

Таким чином, у процесі розгляду справи судом встановлено, що спірна земельна ділянка загальною площею 0, 15 га з кадастровим номером - НОМЕР_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, безпідставно та неправомірно вибула із володіння власника - держави в особі Кабінету Міністрів України не з її волі та станом на момент розгляду даної справи перебуває у власності відповідача - ТОВ „Грінінвест", а тому суд дійшов висновку, що право власності держави в особі Кабінету Міністрів України на спірну земельну ділянку підлягає захисту шляхом витребування спірної земельної ділянки з незаконного володіння відповідача на підставі та у відповідності до ст. 388 Цивільного кодексу України, тощо.

Отже, вимоги прокурора в інтересах позивача до відповідача про витребування з незаконного володіння земельної ділянки площею 0, 15 га з кадастровим номером НОМЕР_1 вартістю 93 711 грн, є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю „Грінінвест" (08200, вул. Дзержинського, 1-Є, м. Ірпінь, Київська область; ідентифікаційний код 40208868) на користь держави в особі Кабінету Міністрів України (01008, вул. Грушевського, 12/2, м. Київ) земельну ділянку площею 0, 15 га з кадастровим номером НОМЕР_1 вартістю 93 711 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Грінінвест" (08200, вул. Дзержинського, 1-Є, м. Ірпінь, Київська область; ідентифікаційний код 40208868) на користь Прокуратури Київської області (01601, бульвар Лесі Українки, 27/2, м. Київ; ідентифікаційний код 02909996) судові витрати 1 600 (одна тисяча шістсот) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення складено і підписано

23 травня 2018 р.