КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2018 р. Справа№ 910/11048/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Калатай Н.Ф.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Берегової Н.М.;

та представників сторін:

ПАТ "Банк "Київська Русь" Баранов О.В. довіреність № 33 від 29.03.18

Арбітражний керуючий Огейчук Т.В. посвідчення №69 від 08.02.13

Фізична особа-підприємець Петровська Олена Анатоліївна - Ващук М.В. ордер про надання правої допомоги КВ 175260 від 29.05.18

ПАТ "Укртрансгаз" Кравченко С.В. довіреність № 1-04 від 24.05.18

розглянувши матеріали апеляційної скарги фізичної особи - підприємця Петровської Олени Анатоліївни

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2018

у справі № 910/11048/14 (суддя Чеберяк П.П.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Агрогаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" (ідентифікаційний код 24214088)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 у справі 910/11048/14 в задоволенні заяви фізичної особи - підприємця Петровської Олени Анатоліївни про перегляд ухвали попереднього засідання від 04.02.2015 у справі № 910/11048/14 за нововиявленими обставинами відмовлено; ухвалу попереднього засідання від 04.02.2015 у справі № 910/11048/14 залишено без змін.

Не погодившись з прийнятим рішенням, фізична особа - підприємець Петровська Олена Анатоліївна 19.03.2018 (згідно поштового штампу на конверті) звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № б/н від 19.03.2018 в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 у справі 910/11048/14, та прийняти постанову, якою заяву ФОП Петровської О.А. про перегляд ухвали попереднього засідання суду у справі № 910/11048/14 від 04 лютого 2015 року за нововиявленими обставинами задовольнити.

Одночасно скаржник порушив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що повний текст оскаржуваної ухвали надійшов до поштового відділення скаржника лише 10 березня 2018 року, на підтвердження чого додав копію конверту з відміткою.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 12.04.2018 справу № 910/11048/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Верховець А.А., судді: Калатай Н.Ф., Остапенко О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.04.2018 клопотання фізичної особи - підприємця Петровської Олени Анатоліївни про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою - задоволено; відновлено фізичній особі - підприємцю Петровській Олені Анатоліївні пропущений строк для подачі апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 у справі № 910/11048/14; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи - підприємця Петровської Олени Анатоліївни на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 у справі № 910/11048/14; розгляд апеляційної скарги фізичної особи - підприємця Петровської Олени Анатоліївни призначено на 15.05.2018.

14.05.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) від ПАТ "Банк "Київська Русь" надійшли заперечення на апеляційну скаргу.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2018 у справі № 910/11048/14 у зв'язку із перебуванням судді Остапенка О.М., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці,сформовано колегію суддів у складі головуючого судді - Верховця А.А., суддів: Калатай Н.Ф., Пантелієнка В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2018 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця Петровської Олени Анатоліївни на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 у справі № 910/11048/14.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2018 розгляд справи № 910/11048/14 відкладено на 29.05.2018 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 у розгляді справи № 910/11048/14 оголошено перерву до 05.06.2018 року.

До початку судового засідання через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) від ТОВ "Технік Енерджі" надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи у якості доказів: копію позовної заяви Машіненфабрік Бернард Кроне ГмбХ від 28 грудня 2012 року; копію відзиву ПАТ "Банк "Київська Русь" від 13 лютого 2013 року; копію листа ТОВ "Технік Енерджі" від 26 лютого 2013 року про заміну предмету застави за договором застави № 7553 від 10 червня 2009 року; копію клопотання ПАТ "Банк "Київська Русь" про залучення до матеріалів справи доказів від 19 березня 2013 року; копію клопотання ПАТ "Банк "Київська Русь" про витребування доказів від 23 лютого 2013 року. Відповідно до поданого клопотання ліквідатор ТОВ "Технік Енерджі" зазначає що зі змісту позову, пояснень та клопотань ПАТ "Банк "Київська Русь", а також наявних у матеріалах справи документів вбачається, що ні у лютому 2011 року, ні станом на 2013 рік право застави за договором застави № 7553 від 10 червня 2009 року не припинилося, і тому викладене спростовує доводи ПАТ "Банк "Київська Русь", покладені в основу його заперечень проти заяви ФОП Петровська О.А. про перегляд ухвали попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 04 лютого 2015 року за нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні головуючий суддя поставив на обговорення подане ліквідатором ТОВ "Технік Енерджі" клопотання про залучення доказів до матеріалів справи: копію позовної заяви Машіненфабрік Бернард Кроне ГмбХ від 28 грудня 2012 року; копію відзиву ПАТ "Банк "Київська Русь" від 13 лютого 2013 року; копію листа ТОВ "Технік Енерджі" від 26 лютого 2013 року про заміну предмету застави за договором застави № 7553 від 10 червня 2009 року; копію клопотання ПАТ "Банк "Київська Русь" про залучення до матеріалів справи доказів від 19 березня 2013 року; копію клопотання ПАТ "Банк "Київська Русь" про витребування доказів від 23 лютого 2013 року.

Як вбачається з даного клопотання ліквідатор зазначає що після ознайомлення з матеріалами справи № 910/467/13, а також зняття копій, ліквідатору ТОВ "Технік Енерджі" стало відомо, що у 2013 році Машіненфабрік Бернард Кроне ГмбХ звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ "Банк "Київська Русь", а також ТОВ "Технік Енерджі" про визнання частково недійсним договору застави № 7553 від 10 червня 2009 року.

Представники скаржника, ПАТ "Укртрансгаз", арбітражний керуючий Огейчук Т.В. просили суд залучити до матеріалів справи у якості документів:копію позовної заяви Машіненфабрік Бернард Кроне ГмбХ від 28 грудня 2012 року; копію відзиву ПАТ "Банк "Київська Русь" від 13 лютого 2013 року; копію листа ТОВ "Технік Енерджі" від 26 лютого 2013 року про заміну предмету застави за договором застави № 7553 від 10 червня 2009 року; копію клопотання ПАТ "Банк "Київська Русь" про залучення до матеріалів справи доказів від 19 березня 2013 року; копію клопотання ПАТ "Банк "Київська Русь" про витребування доказів від 23 лютого 2013 року.

Представник ПАТ "Банк "Київська Русь" заперечував проти клопотання ліквідатора ТОВ "Технік Енерджі" про залучення доказів до матеріалів справи.

Після виходу з нарадчої кімнати колегією суддів оголошено про задоволення клопотання ліквідатора та залучення до матеріалів справи у якості доказів: копію позовної заяви Машіненфабрік Бернард Кроне ГмбХ від 28 грудня 2012 року; копію відзиву ПАТ "Банк "Київська Русь" від 13 лютого 2013 року; копію листа ТОВ "Технік Енерджі" від 26 лютого 2013 року про заміну предмету застави за Договором застави № 7553 від 10 червня 2009 року; копію клопотання ПАТ "Банк "Київська Русь" про залучення до матеріалів справи доказів від 19 березня 2013 року; копію клопотання Банку Київська Русь про витребування доказів від 23 лютого 2013 року, з огляду на наступне.

Як вбачається рішенням Господарського суду міста Києва від 27.03.2013 у справі №910/467/13 позов задоволено повністю; визнато частково недійсним договір застави № 7553 від 10.06.2009 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" (03038, м. Київ, Голосіївський район, ВУЛИЦЯ ЯМСЬКА, будинок 28 А, ) та Приватним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" (04071, м. Київ, Подільський район, ВУЛИЦЯ ХОРИВА, будинок 11-А, ) в частині застави: 1) Комбайну Krone Кукурудз. Приставка суцільн.зрізу Easy Collect 7500, арт. 3520100; 2) Підбирача трав'яного сінажу Pick-Up Easy Flow 3001; 3) Комбайну кормозбиральний Krone Big X 500, 2008 року випуску, Двигун № 458.991-00-124830, об'єм двигуна - 12816 см. куб., маса - 16310 кг.

Оскільки після ознайомлення з матеріалами справи №910/467/13, а також зняття копій, що відбулося лише 31 травня 2018 року, ліквідатору ТОВ "Технік Енерджі" стало відомо, що у 2013 році Машіненфабрік Бернард Кроне ГмбХ звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ "Банк "Київська Русь", а також ТОВ "Технік Енерджі" про визнання частково недійсним договору застави № 7553 від 10 червня 2009 року. Тому з метою забезпечення повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає за необхідне залучити подані ліквідатором ТОВ "Технік Енерджі" докази.

Представники апелянта, ПАТ "Укртрансгаз", в судовому засіданні 05.06.2018 року вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21 лютого 2018 року у справі № 910/11048/14; ухвалити постанову, якою заяву ФОП Петровська О.А. про перегляд ухвали попереднього засідання суду у справі № 910/11048/14 від 04.02.2015 задовольнити.

Арбітражний керуючий Огейчук Т.В. підтримала вимоги апеляційної скарги ФОП Петровської О.А., зазначивши що на балансі банкрута майна і документів за договором застави № 21063-20/9-6 від 05 червня 2009 року не має.

Представник ПАТ "Банк "Київська Русь" в судовому засіданні проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити їх без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 року залишити без змін.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України, в редакції з 15.12.2017 року, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

05.06.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення присутніх представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги фізичної особи - підприємця Петровської Олени Анатоліївни слід відмовити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 року - залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство).

Як вбачається із матеріалів справи, в провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/11048/14 за заявою Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Агрогаз" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою Господарського суду міста Києва від 24.10.2010.

Так Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" звернулось до суду із заявою про визнання кредиторських вимог, у тому числі які складають заборгованість боржника за кредитним договором № 2181-2009-1 від 09.06.2009 в розмірі 4 092 248 грн. 22 коп., з яких: 1 862 658 грн. 23 коп. - основна сума заборгованості за кредитом, 1 718 864 грн. 38 коп. - заборгованість по процентам, 255 184 грн. 18 коп. заборгованість за кредитом з врахуванням індексу інфляції, 196 216 грн. 75 коп. 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту, 59 325 грн. 68 коп. пеня за несвоєчасну сплату кредиту.

Вказані вимоги були визнані в повному обсязі ухвалою попереднього засідання від 04.02.2015.

10.01.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла заява фізичної особи-підприємця Петровської Олени Анатоліївни про перегляд ухвали попереднього засідання від 04.02.2015 у справі №910/11048/14 за нововиявленими обставинами.

Заявник фізична особа-підприємець Петровська Олена Анатоліївна на підтвердження викладеного в заяві про перегляд ухвали попереднього засідання від 04.02.2015 у справі №910/11048/14 посилається на довідку з Державного реєстру іпотек № 105235764 від 27 листопада 2017 року, яку було отримано представником ФОП Петровська О.А. лише 27 листопада 2017 року, відповідно до якої стало відомо що 30 вересня 2013 року Банк "Київська Русь" набув у власність квартиру по просп. Бажана на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 1596, виданого 30 вересня 2013 року.

Колегія суддів з цього приводу зазначає наступне.

Відповідно до ст. 320 Господарського процесуального кодексу України, рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках,передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Cудом встановлено, що в даному випадку заявник, як на нововиявлену обставину, посилається на отримання представником ФОП Петровської О.А. інформаційної довідки з Державного реєстру іпотек № 105235764 від 27 листопада 2017 року, та з'ясування ним звернення Банком "Київська Русь" у позасудовому порядку стягнення на квартиру по просп. Бажана.

Однак вказані доводи заявника, не можуть прийматись судом до уваги, оскільки наведені вище обставини не є нововиявленими в розумінні ст. 320 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом ст. 320 Господарського процесуального кодексу України підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є, зокрема, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Судом встановлено, що в забезпечення зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" за наведеним кредитним договором між Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційний дім "Агробізнес" (майновий поручитель) 13.07.2009 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 9417.

Відповідно до умов договору іпотеки, майновий поручитель передав в іпотеку Банку чотирьох кімнатну квартиру № 1 за адресою: м. Київ, пр-т М. Бажана, буд. 12.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

В подальшому, у зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, за заявою Банку, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. було вчинено 05.03.2012 виконавчий напис на договорі іпотеки, який у подальшому було пред'явлено до виконання до відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві.

Під час виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису Банк набув право власності на чотирьох кімнатну квартиру №1 за адресою: м. Київ, пр-т М. Бажана, буд. 12 на підставі свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваланко Н.Є. 30.09.2013, реєстровий номер 1536. Предмет іпотеки було реалізовано на ціною 1 112 476 грн. 00 коп.

Відповідно до рішення правління Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" за рахунок оприбуткованого на баланс Банку майна - чотирьох кімнатної квартири № 1 за адресою: м. Київ, пр-т М.Бажана, буд. 12 було здійснено погашення заборгованості за кредитним договором № 2181-2009-1 від 09 червня 2009 року наступним чином: заборгованості за кредитом погашено в розмірі 137 341 грн. 77 коп., заборгованості зі сплати відсотків погашено в розмірі 975 134 грн. 23 коп.

Таким чином, після завершення звернення стягнення на предмет іпотеки заборгованість за кредитним договором не було погашено в повному обсязі, зокрема не було погашено 1 862 658 грн. 23 коп. - основної суми заборгованості за кредитом та 1 771 245 грн. 47 коп. - процентів за користування кредитом.

Погашення заборгованості за кредитним договором були відображені у виписках по рахунках, які були додані до заяви про визнання кредиторських вимог у справі про банкрутство та у розрахунку заборгованості за кредитним договором.

Заборгованість за кредитним договором неоднарозово перевірялася судами різних інстанцій, представники Банку надавали свої пояснення з цього приводу.

Згідно ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека припиняється, зокрема, у разі: - припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; - реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про іпотеку", іпотекодавець, як майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки, а тому наступні вимоги кредитора за основним зобов'язанням (іпотекодержателя) до іпотекодавця щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Тобто відповідальність майнового поручителя як іпотекодавця, який не є одночасно боржником в основному зобов'язанні, обмежується вартістю майна, переданого в іпотеку.

Таким чином, у разі невиконання основним боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання іпотекодержатель як кредитор, має право вимагати виконання основного зобов'язання як від боржника і його майнового поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо, а у разі пред'явлення таких вимог до майнового поручителя останній відповідає в межах узятих на себе зобов'язань перед іпотекодержателем.

Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За приписами ч.1 ст.36 Закону України "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 4 ст. 36 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Таким чином, приписи ч. 4 ст. 36 Закону України "Про іпотеку" поширюються виключно на сторін договору іпотеки та не містять підстав для припинення зобов'язань між кредитором та позичальником за кредитним договором у разі реалізації переданого в іпотеку майна іпотекодавця, а тому зобов'язання боржника перед банком не припинились.

Крім того, як вбачається з додаткових пояснень до відзиву Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь", в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 2181-2009-1 від 09 червня 2009 року було укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуновим Ю.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2750 зі змінами та доповненнями.

Протягом 2010-2011 років Товариством з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" за погодженням з Банком здійснювався продаж рухомого майна, яке є предметом застави за договором застави за рахунок чого частково погашено заборгованість за кредитним договором в розмірі 11 497 000 грн. 00 коп.

Частину рухомого майна, яке було предметом застави за договором застави було в подальшому включено до переліку рухомого майна, яке включено до договору застави товарів в обороті № 8307-20/2011-6 від 24.02.2011, укладеного в забезпечення виконання зобов'язань боржника за кредитним договором № 8305-20/11-1 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 24.02.2011 зі змінами та доповненнями.

Відповідно до умов названого договору, сторони оцінили предмет застави на загальну суму 22 399 557,33 грн. (пункт 1.4 договору) та визначили перелік товарів в обороті, що передаються у заставу (додатки № 1, 2, 3 до договору).

30.03.2012 представниками сторін договору застави складено акт перевірки предмету застави за договором застави, згідно якого виявлено наявність 29 позицій техніки з 51 позиції, переданої в заставу. Місцезнаходження іншого заставного майна невідоме.

Отже, відповідно до зазначеного акту перевірки предмету застави, у боржника було наявне майно на загальну суму 9 522 299,35 грн.

Стаття 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно статті 12 Закону України "Про заставу" (далі - Закон про заставу) у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода. При укладанні договору застави за згодою сторін або на вимогу однієї із сторін може бути проведена аудиторська перевірка достовірності та повноти балансу або фінансового стану відповідної сторони договору застави та оцінка предмета застави відповідно до законодавства.

Тобто, норми наведеної статті передбачають проведення оцінки предмета застави за згодою сторін.

Відповідно до статті 42 Закону про заставу при заставі товарів в обороті або у переробці заставодавець зберігає за собою право володіти, користуватися та розпоряджатися предметом застави відповідно до правил цього розділу.

При цьому, згідно статті 43 названого Закону, у разі відчуження заставлених товарів заставодавець зобов'язаний замінити їх іншими товарами такої ж або більшої вартості.

Викладене узгоджується з положеннями пунктів 3.2.1, 3.2.2 Договору застави, відповідно до яких заставодавець, тобто Боржник, має право реалізовувати (використовувати), або замінити майно, що є предметом за цим Договором, за умови заміни його іншими товарами такого ж асортименту та у такій же кількості або заставної вартості (рівнозначними товарами).

З викладеного вбачається що у разі відчуження Боржником товарів, які були предметом застави за Договором застави, навіть якщо таке і мало місце, заставні правовідносини не припиняються, оскільки предмет застави може бути замінений Боржником на інший.

Окрім цього, відповідно до ч. 2 cт. 587 ЦК України, заставодавець, який володіє предметом застави, у разі втрати, псування, пошкодження або знищення заставленого майна з його вини зобов'язаний замінити або відновити це майно, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, законом чітко унормовано правові наслідки відчуження Боржником товарів в обороті, які були предметом застави, або їх втрати чи знищення.

Згідно приписів ст. 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється, зокрема у разі реалізації предмета застави.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 45217920 станом на 24.09.2014 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна записи про обтяження рухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Київська Русь" були відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що не є забезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Частиною 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

В реєстрі вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі", який було подано до суду 17.11.2014, відсутні відомості про те, що кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк Київська Русь" за кредитним договором № 2181-2009-1 від 09.06.2009 є забезпеченими заставою, а також відсутні відомості про майно боржника, яке є предметом застави за договором застави від 10.06.2009.

В державному реєстрі обтяжень рухомого майна, станом на дату порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" були відсутні відомості про майно боржника, яке є предметом застави за договором застави від 10.06.2009, реєстровий № 7553 і є обтяженим відповідно до Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про відсутність нововиявлених обставин, так як посилання скаржника на інформаційну довідку з Державного реєстру іпотек № 105235764 про яку скаржику стало відомо 27 листопада 2017 року, не є нововиявленими в розумінні ст. 320 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 року у даній справі є такою, що прийнята відповідно до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали у відповідній частині не вбачається.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 281-284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця Петровської Олени Анатоліївни на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 у справі № 910/11048/14 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 року у справі № 910/11048/14 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Матеріали справи № 910/11048/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08.06.2018.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді Н.Ф. Калатай

В.О. Пантелієнко