ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2018 р. Справа № 911/2701/17

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Белишевій А. В.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Хлебцевич Д. В. (довіреність б/н від 26.09.2017 р.), Гук А. М. (довіреність б/н від 26.09.2017 р.);

від відповідача: Ференець А. В. (довіреність № 010-01/3096 від 18.07.2016 р.), Прикмета І. П. (довіреність № 010-00/4575 від 24.10.2017 р.);

від третьої особи-1: не з'явились;

від третьої особи-2: не з'явились;

від третьої особи-3: не з'явились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Громадської організації Садівницького товариства „Гатне-1", с. Гнідин, Бориспільський район

до Публічного акціонерного товариства „Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) Бориспільської районної державної адміністрації, м. Бориспіль;

2) Вишеньківської сільської ради, с. Вишеньки, Бориспільський район;

3) Головного управління Держгеокадастру у Київської області в особі Бориспільського відділу, м. Бориспіль;

про встановлення земельного сервітуту

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Громадська організація Садівницьке товариство „Гатне-1" звернулась в господарський суд Київської області із позовом до ПАТ „Державний експортно-імпортний банк України" про встановлення постійного земельного сервітуту шляхом надання Громадській організації Садівницькому товариству „Гатне-1" та її членам права проїзду транспортним засобом до земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:1622, площею 20, 0472 га, яка знаходиться в урочище Гатне Вишеньківської сільської ради Київської області, знаходиться в оренді у Громадської організації Садівницькому товаристві „Гатне-1", через частину земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:2247, яка знаходиться в урочище Гатне Вишеньківської сільської ради Київської області, та належить на праві приватної власності ПАТ „Державний експортно-імпортний банк України", вздовж існуючої шляхової мережі площею 1, 1558 га, як зображено на Плані меж земельного сервітуту та визначення істотних умов сервітуту:

1.1. Строк сервітуту - постійний.

1.2. Площа, на яку поширюється земельний сервітут - 1, 1558 га.

1.3. Межі сервітуту - згідно з Планом меж земельного сервітуту.

1.4. Плата за встановлення та користування сервітутом - в розмірі 100 % від суми земельного податку за частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітут з внесенням щомісяця до 1-го числа рівними частками.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неможливістю орендного користування земельною ділянкою за договором оренди земельної ділянки від 31.10.2006 р., укладеним між ГО Садівницьке товариство „Гатне-1" та Бориспільською районною державною адміністрацією, без встановлення постійного платного користування частиною земельної ділянки за запропонованими межами, що належить відповідачу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.09.2017 р. порушено провадження у справі № 911/2701/17 за позовом Громадської організації Садівницького товариства „Гатне-1" до ПАТ „Державний експортно-імпортний банк України" про встановлення земельного сервітуту і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 27.09.2017 р.

27.09.2017 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 18.10.2017 р.

18.10.2018 р. у судовому засіданні представник відповідача надав відзив б/н від 18.10.2018 р. на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

18.10.2017 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 08.11.2017 р. Також даною ухвалою суду залучено до участі у справі у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Бориспільську районну державну адміністрацію, Вишеньківську сільську раду, Головне управління Держгеокадастру у Київської області в особі Бориспільського відділу.

07.11.2017 р. до канцелярії суду від позивача надійшли додаткові пояснення б/н б/д, що долучені судом до матеріалів справи.

08.11.2017 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 06.12.2017 р.

06.12.2017 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача надійшли письмові пояснення № 010-0/1201 від 06.12.2017 р., що долучені судом до матеріалів справи.

06.12.2017 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 10.01.2018 р.

10.01.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 31.01.2018 р.

25.01.2018 р. до канцелярії суду від третьої особи-2 надійшов лист № 02-32-96 від 23.01.2018 р., у яких він не має заперечень до позовної заяви.

31.01.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 21.02.2018 р.

21.02.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 28.02.2018 р.

16.02.2018 р. до канцелярії суду від третьої особи-3 надійшли пояснення № 04-15/868 від 15.02.2018 р. третьої особи щодо позову, що долучені судом до матеріалів справи.

28.02.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 14.03.2018 р.

14.03.2018 р. у судовому засіданні представники позивача надали усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримали, вважають їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представники відповідача у судовому засіданні надали усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просили суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Представники інших учасників процесу у судове засідання не з'явились, хоча про судове засідання були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомили, документи, витребувані судом, надали.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням № 990 від 07.09.2006 р. „Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду строком на 49 років під розширення території садівницького товариства „Гатне-1" для організацій його колективних садів за межами с. Вишеньки Вишеньківської сільської ради" Бориспільської районної державної адміністрації затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду строком на 49 років під розширення території садівницького товариства „Гатне-1" для організацій його колективних садів за межами с. Вишеньки Вишеньківської сільської ради; надано садівницькому товариству „Гатне-1" під розширення земельну ділянку загальною площею 35, 4865 га з них: 18, 0000 га - для садівництва, 17, 4865 га - для сінокосіння та створення місць загального користування та зони відпочинку в довгострокову оренду строком на 49 років для організацій його колективних садів за межами с. Вишеньки Бориспільського району; земельну ділянку, зазначену в п. 2. віднесено до категорії земель сільськогосподарського призначення., тощо

31.10.2006 р. між позивачем та третьою особою-1 було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно з умовами пунктів 1, 2 якого орендодавець Бориспільська районна державна адміністрація Київської області надає, а орендар Садівницьке товариство „Гатне-1" приймає в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку, яка знаходиться за межами с. Вишеньки на території Вишеньківської сільської Ради Бориспільського району. Київської області. Земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку.

В оренду надається земельна ділянка загальною площею 35, 4865 гектара земель, з них: 18, 0000 гектара - для садівництва; 17, 4865 гектара - для сінокосіння та створення місць загального користування та зони відпочинку; в тому числі: земельна ділянка кадастровий номер 040011620 площею 9, 7913 га, земельна ділянка кадастровий номер 040011621 площею 5, 6480 га, земельна ділянка кадастровий номер 040011622 площею 20, 0472 га.

Відповідно до п. 8. договору договір укладено на 49 (сорок дев'ять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 13 договору передбачено, що земельна ділянка надається в оренду під розширення території садівницького товариства „Гатне-1" для організації його колективних садів за межами с. Вишеньки Бориспільського району Київської області, для садівництва, сінокосіння та створення місць загального користування та зони відпочинку.

Вказаний договір оренди земельної ділянки було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьмиченком А. П. та зареєстровано в реєстрі за № 3977.

19.11.2006 р. вказаний договір було зареєстровано у Бориспільському районному відділі Державного реєстру земель за № 01.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що власником суміжної земельної ділянки кадастровий номер :04:001:2247 площею 42, 8600 га, розташованої на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області є відповідач - ПАТ „Державний експортно-імпортний банк України", що підтверджується витягом № НВ-018 від 09.01.2018 р., наявним у матеріалах справи.

У червні 2017 р. позивач звернувся до відповідача із листом № 7 від 14.06.2017 р., у якому просив встановити земельний сервітут для користування земельною ділянкою за договором оренди земельної ділянки від 31.10.2006 р.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві просить суд встановити постійний земельний сервітут шляхом надання Громадській організації Садівницькому товариству „Гатне-1" та її членам права проїзду транспортним засобом до земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:1622, площею 20, 0472 га, яка знаходиться в урочище Гатне Вишеньківської сільської ради Київської області, знаходиться в оренді у Громадської організації Садівницькому товаристві „Гатне-1", через частину земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:2247, яка знаходиться в урочище Гатне Вишеньківської сільської ради Київської області, та належить на праві приватної власності ПАТ „Державний експортно-імпортний банк України", вздовж існуючої шляхової мережі площею 1, 1558 га, як зображено на Плані меж земельного сервітуту та визначити істотні умови сервітуту: Строк сервітуту - постійний; Площа, на яку поширюється земельний сервітут. - 1, 1558 га; Межі сервітуту - згідно з Планом меж земельного сервітуту; Плата за встановлення та користування сервітутом - в розмірі 100 % від суми земельного податку за частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітут з внесенням щомісяця до 1-го числа рівними частками.

З приводу вказаної позовної вимоги позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ст. 401 Цивільного кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Відповідно до ст. 402 цього ж кодексу сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки.

Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Статтею 403 цього ж кодексу передбачено, що сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном.

Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку.

Особа, яка користується сервітутом, зобов'язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Сервітут не підлягає відчуженню.

Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном.

Сервітут зберігає чинність у разі переходу до інших осіб права власності на майно, щодо якого він встановлений.

Збитки, завдані власникові (володільцеві) земельної ділянки або іншого нерухомого майна, особою, яка користується сервітутом, підлягають відшкодуванню на загальних підставах.

Статтею 404 цього ж кодексу передбачено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо.

Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо).

Згідно з ч. 1 ст. 98 Земельного кодексу України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Відповідно до ст. 99 цього ж кодексу власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів:

а) право проходу та проїзду на велосипеді;

б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху;

в) право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм);

в 1) право на будівництво та розміщення об'єктів нафтогазовидобування;

в 2) право на розміщення об'єктів трубопровідного транспорту;

г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку;

ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку;

д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми;

е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми;

є) право прогону худоби по наявному шляху;

ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд;

з) інші земельні сервітути.

Статтею 100 цього ж кодексу передбачено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки.

Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Пунктом 2.32. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 р. „Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" передбачено, що за змістом частини першої статті 98 ЗК України земельний сервітут (крім особистого) може бути встановлений для власника або землекористувача сусідньої земельної ділянки. Відповідно вимоги особи, яка не є таким власником або користувачем, про встановлення сервітуту для проходу (проїзду) задоволенню не підлягають.

Види права земельного сервітуту визначає стаття 99 ЗК України, положення якої є такими, що встановлюють підстави, за наявності яких можливе звернення з вимогою про встановлення сервітуту. Зазначена стаття визначає конкретних суб'єктів, між якими виникають відносини щодо сервітуту. Вимагати встановлення земельних сервітутів можуть власники або землекористувачі земельних ділянок. Ініціатором встановлення земельного сервітуту може бути власник або користувач земельної ділянки, у яких є потреба у використанні суміжної (сусідньої) земельної ділянки, щоб усунути недоліки своєї ділянки, зумовлені її місцем розташування або природним станом.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із договору оренди земельної ділянки від 31.10.2006 р., укладеного між ГО Садівницьке товариство „Гатне-1" та Бориспільською районною державною адміністрацією, позивачу в оренду були передані земельні ділянки загальною площею 35, 4865 га, у тому числі земельна ділянка кадастровий номер 040011622 площею 20, 0472 га, для користування якою позивач просить встановити земельний сервітут.

Натомість, як вбачається із технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для садівництва громадянам в садівницькому товаристві „Гатне-1" на території Вишеньківської сільської ради, із земельних ділянок, що перебували у користуванні позивача за договором оренди земельної ділянки від 31.10.2006 р., передано у власність фізичним особам земельні ділянки в садівницькому товаристві „Гатне-1" загальною площею 13, 9674 га.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У процесі розгляду справи позивачем у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду належних, допустимих та достатніх доказів, що б підтверджували користування позивачем земельною ділянкою кадастровий номер 040011622 за договором оренди земельної ділянки саме у заявленому обсязі - 20, 0472 га і відповідно виключну необхідність встановлення земельного сервітуту - користування земельною ділянкою, що належить відповідачу, для користування і задоволення інших потреб земельною ділянкою кадастровий номер 040011622 за договором оренди земельної ділянки саме у заявленому обсязі - 20, 0472 га, з урахуванням того, що загальна площа орендованих земельних ділянок за договором оренди земельної ділянки була зменшена у зв?язку із наданням у власність фізичним особам земельних ділянок у Садівницькому товаристві „Гатне-1" загальною площею 13, 9674 га.

Крім того, у процесі розгляду справи позивачем у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду усіх належних та допустимих, достатніх і достовірних доказів, що б підтверджували неможливість задоволення потреб позивача щодо користування орендованою земельною ділянкою іншим способом, ніж встановлення земельного сервітуту, та встановлення земельного сервітуту для її користування способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки - відповідача.

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що, як було встановлено судом у процесі розгляду справи, позивачем не було надано суду належних, допустимих та достатніх доказів, що б підтверджували користування позивачем земельною ділянкою кадастровий номер 040011622 за договором оренди земельної ділянки саме у заявленому обсязі - 20, 0472 га і відповідно виключну необхідність встановлення земельного сервітуту - користування земельною ділянкою, що належить відповідачу, для користування і задоволення інших потреб земельною ділянкою кадастровий номер 040011622 за договором оренди земельної ділянки саме у заявленому обсязі - 20, 0472 га, та те, що позивачем не було надано суду усіх належних та допустимих, достатніх і достовірних доказів, що б підтверджували неможливість задоволення потреб позивача щодо користування орендованою земельною ділянкою іншим способом, ніж встановлення земельного сервітуту, та встановлення земельного сервітуту для її користування способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки - відповідача, а тому позовна вимога позивача до відповідача про встановлення земельного сервітуту саме щодо земельної ділянки у заявленій площі - 20, 0472 га, є такою, що не ґрунтується на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини, викладені у позовній заяві позивача, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, його позовні вимоги є такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

31 травня 2018 р.