ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

13.06.2018р. Справа № 905/323/18

Господарський суд Донецької ї області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григорєвій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

скарги ОСОБА_1 акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ, Донецька область №17/520-1257 від 30.05.18р.

на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва ОСОБА_2 під час виконання судового рішення у справі №905/323/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРПЛАСТ 09», м.Київ

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ, Донецька область

про стягнення інфляційних нарахувань у розмірі 14410,12грн. та 3% річних у розмірі 6044,64грн.

За участю представників:

від позивача (стягувача): не зявився

від боржника: ОСОБА_3 за довіреністю

приватний виконавець: не зявився

Суть спору:

04.06.18р. до господарського суду Донецької області надійшла скарга ОСОБА_1 акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ, Донецька область №17/520-1257 від 30.05.18р. на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва ОСОБА_2 під час виконання судового рішення у справі №905/323/18, в якій скаржник просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 в частині не передачі наказу господарського суду Донецької області №905/323/18 від 26.04.18р. до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №56480521 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/323/18 від 26.04.18р.;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №56380521, винесену 25.05.18р. приватним виконавцем ОСОБА_2 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/323/18 від 26.04.18р.;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 щодо списання з рахунку ПАТ «Енергомашспецсталь», відкритого в ПАТ «Альфа-Банк» у м.Києві (МФО 300346), боргу за виконавчим провадженням №56480521 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/323/18 від 26.04.18р., а також основної винагороди приватного виконавця та витрат на проведення виконавчих дій;

- зобовязати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 повернути на рахунок ПАТ «Енергомашспецсталь» (р/р № 7801, ПАТ «Альфа-Банк» у м.Києві, МФО 300346) незаконно списану суму боргу за виконавчим провадженням №56480521 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/323/18 від 26.04.18р., а також основну винагороду приватного виконавця та витрати на проведення виконавчих дій за зазначеним виконавчим провадженням;

- зобовязати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 усунути порушення відповідно до вимог ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом передачі наказу господарського суду Донецької області №905/323/18 від 26.04.18р. на виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження № 49554205.

Ухвалою господарського суду від 04.06.18р. скарга прийнята та призначена до розгляду в судовому засіданні на 13.06.17р.

05.06.18р. до суду від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 надійшов супровідний лист №735/-01-29 від 30.05.18р., до якого додані: копія постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.05.18р. ВП №56480521 та оригінал наказу №905/323/18 від 26.04.18р.

13.06.18р. на адресу суду від стягувача надійшли заперечення на скаргу в яких стягувач просить суд відмовити в задоволенні скарги ПАТ «Енергомашспецсталь» на дії приватного виконавця та провести судове засідання по справі без участі представника стягувача.

13.06.18р. до суду від приватного виконавця ОСОБА_2 надійшли заперечення на скаргу в яких приватний виконавець заперечує проти поданої скарги та просить суд відмовити в її задоволенні в повному обсязі.

13.06.18р. скаржником (боржником) надані до матеріалів справи додаткові документи.

У судове засідання 13.06.18р. представник скаржника (боржника) зявився та наполягав на задоволенні скарги у повному обсязі з підстав викладених у скарзі.

Приватний виконавець та стягувач у судове засідання 13.06.18р. не з'явились, проте надали заперечення на скаргу та додаткові документи.

Заслухавши пояснення скаржника та ознайомившись з запереченнями на скаргу стягувача, приватного виконавця, дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив:

В обґрунтування поданої скарги скаржник посилається на те, що відповідно до положень Інструкції з організації примусового виконання рішень та Закону України «Про виконавче провадження» приватному виконавцю надається право у випадку відкриття виконавчого провадження, яке є першим відкритим виконавчим провадженням відносно боржника, обєднати виконавчі провадження у зведене, а також приєднати виконавче провадження до зведеного, тобто до того яке є першим відкритим.

При цьому, скаржник зазначає, що перше виконавче провадження з примусового виконання рішення про стягнення з ПАТ «Енергомашспецсталь» коштів було відкрито Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та на виконанні якого перебуває зведене виконавче провадження №49554205.

Як стверджує скаржник, оскільки, приватним виконавцем ОСОБА_2 не здійснювалось відкриття першого виконавчого провадження про стягнення коштів з боржника ПАТ "Енергомашспецсталь", то він зобов'язаний був передати відповідний наказ господарського суду на виконання до органу ДВС, який відкрив перше виконавче провадження та здійснює виконання зведеного виконавчого провадження, а саме - до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Скаржник вказує, що наслідком не вчинення приватним виконавцем ОСОБА_2 дій по передачі виконавчого провадження до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є порушення Закону України «Про виконавче провадження», а також порушення прав стягувачів у зведеному виконавчому провадженні, яке здійснює Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що першочергового задоволення їх вимог, а також прав та законних інтересів боржника.

Оцінивши подані докази, суд, на підставі приписів чинного законодавства, дійшов висновку, що скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва ОСОБА_2 під час виконання судового рішення у справі №905/323/18 підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

На розгляді господарського суду Донецької області знаходилась позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПЛСТ 09, м.Київ про стягнення з ОСОБА_1 акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м.Краматорськ, Донецька область інфляційних нарахувань у розмірі 14410,12грн. та 3% річних у розмірі 6044,64грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 03.04.18р. позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 акціонерного товариства Енергомашспецсталь», м.Краматорськ, Донецька область на користь Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПЛСТ 09, м.Київ інфляційні втрати у розмірі 14404,15грн., 3% річних у розмірі 6044,64грн., та судовий збір у розмірі 1761,50грн. В іншій частині позову відмовлено.

26.04.18р. господарським судом Донецької області видано наказ про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області №905/323/18 від 03.04.18р.

25.05.18р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56480521 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/323/18 від 26.04.18р.

25.05.18р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 прийнято постанову ВП №56480521 про обєднання виконавчих проваджень №56480039, №56480296, №56480521, №56480735, №56480857 у зведене виконавче провадження.

В подальшому, приватним виконавцем оформлено платіжну вимогу на суму 528939,41грн. щодо примусового стягнення з рахунку ПАТ «Енергомашспецсталь», відкритого в ПАТ «Альфа-Банк» у м.Києві боргу за виконавчими провадженнями №56480039, ВП №56480521, №56480735, а також суми основної винагороди приватного виконавця та витрати на проведення виконавчих дій з виконання зазначених виконавчих проваджень.

На підставі вказаної платіжної вимоги зі скаржника в примусовому порядку стягнуто грошові кошти в сумі 528939,41грн., які містилися на рахунку в ПАТ «Альфа-Банк» у м.Києві, що підтверджується платіжним дорученням №56480039 від 29.05.18р.

30.05.18р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №56480521, згідно якої борг, основна винагорода та витрати виконавчого провадження стягнуті та перераховані в повному обсязі.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень Департаменту держаної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходиться зведене виконавче провадження ВП №49554205 щодо стягнення грошових коштів з ПАТ «Енергомашспецсталь».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до ст.3 вказаного Закону завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Згідно ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

При цьому, статтею 5 цього Закону визначено, що за заявою стягувача виконавче провадження може бути передано від одного приватного виконавця іншому або відповідному органу державної виконавчої служби, або від органу державної виконавчої служби - приватному виконавцю. Про передачу (прийняття) виконавчого провадження виконавець виносить постанову. Передача виконавчих документів здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України

Міністерством юстиції України затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (від 02 квітня 2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.16р. №2832/5), яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, дія якої поширюється як на державних так і на приватних виконавців.

Згідно з п.13 розділу 3 Інструкції приватний виконавець самостійно проводить перевірку інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи в іншому виконавчому окрузі або залучає для перевірки цієї інформації іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій за встановленою типовою формою.

У п.14 розділу 3 цієї Інструкції регламентовані дії державного виконавця в разі, якщо відкрито декілька виконавчих проваджень відносно одного боржника, та містить обовязок державного виконавця перевірити наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження. У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова. А також ця норма регламентує інші дії виконавців щодо здійснення декількох виконавчих проваджень щодо одного боржника саме шляхом виконання їх у зведеному виконавчому провадженні та встановлює, що у разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби або відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавче провадження передається на виконання до цих відділів.

Відповідно до п.15 Інструкції об'єднання виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника у зведене виконавче провадження та приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження здійснюється приватним виконавцем у порядку, визначеному пунктом 14 цього розділу.

Отже, даним пунктом визначено обовязок приватного виконавця у випадку відкриття виконавчого провадження, яке є першим відкритим виконавчим провадженням відносно божника, об'єднати виконавчі провадження у зведене, а також приєднати виконавче провадження до зведеного, тобто до того яке є першим відкритим.

Відтак, даний пункт чітко розмежовує дії приватного виконавця на об'єднання у зведене (коли приватним виконавцем першим відкрито виконавче провадження) та на приєднання до зведеного виконавчого провадження (коли в органах ДВС або у іншого приватного виконавця вже перебуває на виконанні примусове виконання рішення відносно одного і того ж боржника). При цьому перевага надається тому виконавцеві (незалежно державний чи приватний) яким першим відкрито виконавче провадження).

Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень Департаменту держаної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходиться зведене виконавче провадження ВП №49554205 щодо стягнення грошових коштів з ПАТ «Енергомашспецсталь».

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» дає можливість зробити висновок про те, що наявність двох або більше зведених виконавчих проваджень щодо одного і того самого боржника є недопустимим, оскільки порушується принцип черговості задоволення вимог стягувачів у разі недостатності стягнутої суми для задоволення вимог стягувачів.

Так, ст.45 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості:

1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача;

3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми;

4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону.

Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення.

Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Згідно ст.46 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку із втратою годувальника;

3) у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими правовідносинами;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету;

5) у п'яту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми. Вимоги стягувачів щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інші вимоги, пов'язані з трудовими правовідносинами, задовольняються в порядку надходження виконавчих документів.

У разі якщо виконавчі документи щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інших вимог, пов'язаних із трудовими правовідносинами, надійшли протягом одного дня і стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог за такими виконавчими документами, відповідні вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми.

Відтак, у випадку першочергового задоволення вимог одного зведеного виконавчого провадження, порушує права інших стягувачів, примусове виконання за вимогами яких перебуває у іншому зведеному виконавчому провадженні, що порушує принцип рівності учасників виконавчого провадження.

Оскільки приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 не здійснювалося відкриття першого виконавчого провадження про стягнення коштів з боржника ПАТ «Енергомашспецсталь», то з урахуванням наведених вище норм, приватний виконавець повинен був передати матеріали виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/323/18 від 26.04.18р. на виконання органу ДВС, який здійснює зведене виконавче провадження для приєднання його до зведеного виконавчого провадження.

За встановлених обставин, вимоги поданої скарги в частині визнання неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 щодо не передачі наказу господарського суду Донецької області №905/323/18 від 26.04.18р. до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205, а також про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 щодо списання з рахунку ПАТ «Енергомашспецсталь», відкритого в ПАТ «Альфа-Банк» у м.Києві (МФО 300346), боргу за виконавчим провадженням №56480521 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/323/18 від 26.04.18р., а також основної винагороди приватного виконавця та витрат на проведення виконавчих дій, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги скаржника в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №56480521 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/323/18 від 26.04.18р. та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №56480521, винесену 25.05.18р., суд вважає вказані вимоги такими, що задоволенню не підлягають, оскільки за приписами вищевказаних Законів України та відповідно до положень Інструкції з організації примусового виконання рішень, відкриття виконавчого провадження не є абсолютним правом виконавця, а є його обовязком. Приватний виконавець саме зобовязаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень. Як зазначено вище приватний виконавець зобовязаний за заявою стягувача відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа шляхом винесення відповідної постанови і лише в подальшому у разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у органу ДВС, в даному випадку органу який здійснює зведене виконавче провадження, приватний виконавець повинен був передати матеріали виконавчого провадження на виконання цього органу ДВС.

Крім того, відповідно до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, повязані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобовязати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Враховуючи приписи Господарського процесуального кодексу України, Закону України Про виконавче провадження, пункту 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, у суду відсутні правові підстави скасовувати постанови органів Державної виконавчої служби чи/або приватних виконавців при розгляді скарг на їх рішення, дії чи/або бездіяльність.

Вимоги скарги про зобовязання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 повернути на рахунок ПАТ «Енергомашспецсталь» (р/р №7801, ПАТ «Альфа-Банк» у м.Києві, МФО 300346) незаконно списану суму боргу за виконавчим провадженням №56480521 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/323/18 від 26.04.18р., а також основну винагороду приватного виконавця та витрати на проведення виконавчих дій за зазначеним виконавчим провадженням задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.05.18р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №56480521, згідно якої борг, основна винагорода та витрати виконавчого провадження стягнуті та перераховані в повному обсязі.

Згідно ст.343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Пунктом 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України також визначено перелік рішень, які суд може приймати за результатом розгляду відповідних скарг на рішення, дії чи бездіяльність виконавців органів виконавчої служби.

Таким чином, дана вимога скаржника не може бути предметом розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність виконавців органів виконавчої служби, а є самостійною вимогою, яка може бути заявлена до суду в порядку позовного провадження відповідно до приписів ст.16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України.

Вимога скаржника щодо зобовязання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 усунути порушення відповідно до вимог ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом передачі наказу господарського суду Донецької області №905/323/18 від 26.04.18р. на виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205, також задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Постановою від 30.05.18р. закінчено виконавче провадження ВП №56480521 з примусового виконання наказу №905/323/18 від 26.04.18р., а оригінал вказаного наказу був направлений на адресу господарського суду Донецької області. Вказаний наказ перебуває в матеріалах справи №905/323/18.

Вищенаведені обставини виключають можливість з передачі приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 відповідного наказу до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ, Донецька область №17/523-1257 від 30.05.18р. на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва ОСОБА_2 під час виконання судового рішення у справі №905/323/18 задовольнити частково.

Судом не приймаються до уваги заперечення на скаргу подані стягувачем та приватним виконавцем ОСОБА_2, оскільки позиція викладена у даних запереченнях не відповідає нормам Закону України «Про виконавче провадження» та затвердженій Міністерством юстиції України Інструкцією з організації примусового виконання рішень (від 02 квітня 2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.16р. №2832/5).

Керуючись ст.ст.121, 234, 339, 341, 342 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ, Донецька область №17/520-1257 від 30.05.18р. на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва ОСОБА_2 під час виконання судового рішення у справі №905/323/18 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 в частині не передачі наказу господарського суду Донецької області №905/323/18 від 26.04.18р. до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 щодо списання з рахунку ПАТ «Енергомашспецсталь», відкритого в ПАТ «Альфа-Банк» у м.Києві (МФО 300346), боргу за виконавчим провадженням №56480521 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/323/18 від 26.04.18р., а також основної винагороди приватного виконавця та витрат на проведення виконавчих дій.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

В судовому засіданні 13.06.18р. оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення - 13.06.18р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (підпункт 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України) шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя М.О. Лейба