ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2018м. ДніпроСправа № 904/701/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод" (93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. ім. О. Довженка, буд. 5)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47)

про стягнення 399 600,00 грн. за товар, який не витримав гарантійного строку якості

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №3 від 17.01.2018 року

ОСОБА_2, довіреність №14 від 26.03.2018 року

Від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №б/н від 17.07.2017 року

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою від 13.02.2018 № 225/ю про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" 399 600,00 грн. за товар, який не витримав гарантійного строку якості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що отримане сульфовугілля СК-1 ГОСТ 5696-74 у кількості 18 000 кг за ціною 18,50 грн. на суму 399 600,00 грн., за накладною № 857 ТДВ від 04.05.2017, не витримало гарантійного строку зберігання в зв'язку з чим не відповідало вимогам ГОСТ 5696-74 на час початку його використання у жовтні місяці 2017 року. З Технічного паспорту якості вбачається, що отримана партія сульфовугілля виготовлена 20.03.2017 і за технічними умовами відповідає ГОСТУ 5696-74. Тобто гарантійний термін зберігання на цю партію сульфовугілля закінчується 19.03.2018. Після завантаження сульфовугілля, отриманого від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна", та проведення відмивання від кислого середовища до нейтрального на протязі 6-ти діб, було виявлено, що зазначений фільтр надає тільки 3-4 години змякшувальну воду з нульовою жорсткістю, а потім йде жорстка мережева вода. Крім того, позивач відправив зразок цього сульфовугілля Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-сервісна фірма "Отава" для проведення наукового дослідження для визнання його динамічної обмінної ємності сорбенту та отримав Звіт про наукове дослідження зразка сорбенту в якому зазначено, що "зразок наданий на дослідження не задовольняє норм ГОСТ 5696-74, тому метрологічні характеристики точності вимірювання за ГОСТ 20255.2-89 не можуть бути досягненні".

Відповідач заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що уповноважений представник позивача підписав видаткову накладну від 04.05.2017 № 857 та товарно-транспортну накладну від 04.05.2017 № Р857 на поставлений товар, чим виявив згоду на прийняття товару та втратив право заявляти претензії щодо невідповідності поставленого товару за якістю. Крім того, всупереч умов договору (пункти 4.1.12, 4.2.4, 4.2.5) позивач не призупинив приймання товару і відповідно не звернувся до відповідача з метою оформлення відповідного висновку щодо необхідності заміни неякісного товару. В свою чергу, відповідно до п.4.2.6 договору при проведенні приймання з порушенням вимог п.п.4.2.4-4.2.5 договору продавцем не виконуються положення п.4.1.2 договору та збитки не відшкодовуються. Крім того, відповідача зазначає, що позивач здійснив зміну характеристик поставленого товару шляхом його регенерації, про що він сам зазначає у позовній заяві. Однак, як випливає із інформаційного листа виробника товару Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Екофрешкарбон" від 12.03.2018 № 079, направленого як позивачу так і відповідачу, при нормальній експлуатації первинна регенерація нового сульфовугілля не потрібна. Вона застосовується тільки для сульфовугілля, що вже було в експлуатації. Отже втрата якісних характеристик товару, який при поставці відповідав умовам ГОСТ, технічному паспорту якості та сертифікату відповідності, відбулась з вини позивача.

Також відповідач вважає, що наданий позивачем звіт Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-сервісна фірма "Отава" про наукове дослідження зразка сорбенту від 06.11.2017 не можна вважати допустимим, достовірним та достатнім доказом оскільки у звіті відсутня інформація про прізвище, ім'я, по батькові, освіту, спеціальність, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посаду експерта, на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові тощо. Також не зазначено, що експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Крім того, у самому звіті вказано, що він має лише науково-дослідницький характер. Відповідно до доданого до позову акту від 11.10.2017 № 1 затвердженого головним інженером позивача, отримане від відповідача у травні 20147 року сульфовугілля було завантажене до фільтру та використовувалось у його роботі. Отже, для проведення наукового дослідження до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-сервісна фірма "Отава" був направлений зразок товару, що вже був у використанні, і який відповідно міг змінити свої властивості внаслідок використання та проведеної регенерації. Крім того, із наведеного в додатку фото випливає, що зразок надавався у відкритому пакеті без жодного маркування. Тому встановити, чи для проведення дослідження направлявся саме отриманий від відповідача товар не є можливим.

Позивачем надано відповідь на відзив де зазначає, що не зрозуміло посилання відповідача на пункти договору 4.1.2, 4.1.3, 4.2.5 4.2.6 оскільки у позовній заяві йде мова, що поставлене відповідачем сульфовугілля не витримало гарантійного строку зберігання в звязку з чим не відповідало вимогам ГОСТУ 5696-74 на час початку його використання у жовтні місяці 2017 року. Також у позовній заяві йде мова не про заміну товару, а про повернення сплаченої за товар суми. Щодо посилання відповідача на те, що втрата якісних характеристик товару, який при поставці відповідав умовам ГОСТ, технічному паспорту якості та сертифікату відповідності, відбулась з вини позивача, останній вказує, що після регенерації сульфовугілля воно не втрачало своїх якісних характеристик, а просто не витримало гарантійного терміну зберігання зазначеного у ГОСТ 5696-74. Посилання відповідача на ст. 98 Господарського процесуального кодексу України не коректне з огляду на те, що позивач не проводив судову експертизу.

Відповідачем надані заперечення де зазначає, що доводи, викладені у відповіді на відзив, є безпідставними, а відбір проб сульфовугілля для проведення експертизи на предмет його відповідності вимогам ГОСТу 5696-74 здійснений позивачем неналежним чином. Особливістю товару "Сульфовугілля СК-1" є те, що розділом 2 ГОСТу 5696-74 встановлені обовязкові правила приймання такого товару та встановлений порядок перевірки якості сульфовугілля. Позивач був зобовязаний здійснити вхідний контроль якості сульфовугілля під час його приймання від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" у відповідності з вимогами ГОСТу 5696-74 та у разі виявлення його невідповідності вимогам ГОСТу призупинити приймання та повідомити продавця. Позивач підписав видаткову накладну від 04.05.2017 № 857 та товарно-транспортну накладну від 04.05.2017 № Р857 на поставлений товар, чим виявив згоду на прийняття товару, погодився з його якістю та втратив право заявляти претензії щодо невідповідності поставленого товару за якістю. У відповіді на відзив позивач зазначає, що поставлене відповідачем сульфовугілля не витримало гарантійного строку зберігання, в звязку з чим не відповідало вимогам ГОСТу 5696-74 на час його використання у жовтні 2017 року. Законодавством розмежовуються поняття гарантійного строку експлуатації та гарантійного строку зберігання товарів. Пунктами 5.1, 5.2 ГОСТу 5696-74 встановлено, що виробник гарантує відповідність сульфовугілля вимогам цього стандарту при дотриманні умов транспортування та зберігання. Гарантійний строк зберігання сульфовугілля один рік. Датою виготовлення вважається місяць та рік. Таким чином, ГОСТом 5696-74 встановлено лише гарантійний строк зберігання сульфовугілля, а не гарантійний строк експлуатації і відповідно гарантії якості товару, тобто відповідності технічним характеристикам, вказаним у ГОСТі 5696-74, розповсюджуються на товар, що знаходиться на зберіганні, а не в експлуатації. За таких умов, на думку відповідача, допустимим та достовірним доказом того, що сульфовугілля не витримало гарантійного строку зберігання в звязку з чим не відповідало вимогам ГОСТу 5696-74 на час його використання у жовтні 2017 року, як це стверджує позивач, мають бути відповідні висновки експертного дослідження проб сульфовугілля, відібраних у суворій відповідності з вимогами п.п. 2.2, 2.3, 3.1, 3.3 та 3.4 ГОСТу 5696-74 з мішків, які відповідають вимогам п.п.4.1, 4.2 та 4.6 вказаного ГОСТу до початку експлуатації сульфовугілля. Оскільки 06.04.2018 відбір проб сульфовугілля здійснювався безпосередньо з фільтрів працюючої помякшувальній станції енергосилового цеху Товариства з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод", куди сульфовугілля, за твердженням позивача, було завантажено ще 05.10.2017, а не з мішків підприємства-виробника, відібраних у відповідності з ГОСТом 5696-74, то ці проби не є такими, що відібрані у відповідності з вимогами ГОСТу, а результати експертного дослідження цих проб не можна вважати достовірним та допустимим доказом того, що сульфовугілля не витримало гарантійного строку зберігання.

Позивачем надано відповідь на заперечення відповідача де вказує, що позивач не відмовляється від того, що підписавши видатку накладну № 857 від 04.03.2017 виявив згоду на прийняття товару, проте у позовній заяві йде мова, що поставлене відповідачем сульфовугілля не витримало гарантійного строку зберігання в зв'язку з чим не відповідало вимогам ГОСТу 5696-74 на час початку його використання у жовтні місяці 2017 року. Вхідний контроль на Товаристві з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод" здійснюється у відповідності з вимогами ГОСТу 24297-87 "Входной контроль продукции" та проводиться згідно з "Переліком продукції, яка належить до обов'язкового вхідного контролю". Пункт 2 ГОСТу 5696-74 є обов'язковим для дотримання тільки по відношенню до підприємства-виробника даної продукції, яке зобов'язане випустити її, у відповідності з вимогами цього ГОСТу, так як у відповідності з п.5.1 ГОСТу 5696-74 "готова продукція повинна бути прийнята технічним контролем підприємства-виробника". І тільки якщо сторони договору домовились би про вхідний контроль з приймання сульфовугілля у відповідності з пунктом 2 ГОСТу 5696-74, можливо було б застосовувати на заводі таке приймання сульфовугілля при здійсненні вхідного контролю. Пунктом 5.2 ГОСТу 5696-74 встановлений гарантійний строк зберігання сульфовугілля, а не гарантійний строк його експлуатації. Гарантійний строк експлуатації цієї продукції жодним нормативним актом не визначений. Тільки 05.10.2017 після проведення повної заміни фільтруючого катіоніту у пом'якшувальній станції енергосилового цеху Товариства з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод", після завантаження натрій-катіоного фільтру, а саме сульфовугілля, отриманого від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" на проведення відмивання від кислого середовища до нейтрального на протязі 6-ти діб, було виявлено, що зазначений фільтр надає тільки 3-4 години зм'якшувальну воду з нульовою жорсткістю, а потім йде жорства мережева вода. 06.04.2018 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" з'явився на запрошення Товариства з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод", але не погодився з актом, в т.ч. і через те, що гарантійний термін зберігання скінчився, гарантійний строк експлуатації сульфовугілля не встановлений. Але це питання, на думку позивача, можна буде з'ясувати тільки після надання відповідачем договору, укладеного ним з індивідуальним підприємцем ОСОБА_4 (Російська Федерація, Республіка Татарстан, м. Зеленодольськ, вул. Волжская, 22) на поставку сульфовугілля (ГОСТ 5696-74), т.я. гарантійний термін експлуатації наданий покупцю індивідуальним підприємцем ОСОБА_4 повинен розповсюджуватися і на Товаристві з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод". У зв'язку із зазначеним позивач звернувся до суду із клопотанням про зобов'язання відповідача надати суду:

- оригінал договору, укладеного між індивідуальним підприємцем ОСОБА_4 (Російська Федерація, Республіка Татарстан, м. Зеленодольськ, вул. Волжская, 22) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" на поставку сульфовугілля, - для огляду;

- належним чином завірену копію договору, укладеного між індивідуальним підприємцем ОСОБА_4 (Російська Федерація, Республіка Татарстан, м. Зеленодольськ, вул. Волжская, 22) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" на поставку сульфовугілля, - для приєднання до матеріалів справи.

Також позивач звернувся до суду із клопотанням про призначення експертизи зразка сульфовугілля, відібраного 06.04.2018, в присутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" ОСОБА_3, з Nа-катіонітових фільтрів Товариства з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод", проведення якої доручити експертам Науково-сервісній фірмі "Отава" (вул. Академіка Заболотного, 150, м. Київ, 03680) та на розгляд і вирішення експерта поставати такі питання:

- динамічна обмінна ємність мг моль / дм3, згідно ГОСТ 5696-74;

- вплив процесу регенерації (пропуску соляного розчину згідно з виробничою інструкцією) на якість сульфовугілля.

Відповідач заперечує проти задоволення клопотань позивача про витребування документів та призначення експертизи посилаючись на те, що договір, укладений між індивідуальним підприємцем ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна", не є належним та допустимим доказом, що підтверджує права Товариства з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод" щодо якості продукції, поставленій за договором від 05.04.2017 № ТД-10-24. Щодо призначення експертизи відповідач вказує, що оскільки 06.04.2018 відбір проб сульфовугілля здійснювався з фільтрів працюючої пом'якшувальній станції Товариства з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод", куди сульфовугілля, за твердженням позивача, було завантажено ще 05.10.2017, а не з мішків підприємства-виробника, то ці проби не є такими, що відібрані з товару, що знаходиться на зберіганні у відповідності з вимогами ГОСТу, а результати експертного дослідження цих проб не є достовірним та допустимим доказом того, що сульфовугілля не витримало гарантійного строку зберігання. При цьому відібрання сульфовугілля з працюючої фільтропом'якшувальної станції унеможливлює встановлення походження цього сульфовугілля та фактичний строк його експлуатації. Також очевидним є те, що внаслідок тривалої експлуатації позивачем сорбенту (поглинача), яким є сульфовугілля, починаючи з 05.10.2017, його технічні характеристики мають суттєво відрізнятися від характеристик свіжого сульфовугілля з урахуванням жорсткості пом'якшуваної води та об'єму, води, який вже був пом'якшений.

Повивачем до суду 10.05.2018 надані додаткові пояснення де вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" уклавши договір № ТД-10-24 від 05.04.2017, за останній роки став єдиним постачальником сульфовугілля Товариства з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод". Відповідно до умов Специфікації № 1 від 05.04.2018 (Додаток до договору № ТД-10-24 від 05.04.2018) поставка сульфовугілля здійснювалось на умові DDU. Згідно з п. А.9 "Перевірка - упаковка - маркування" DDU, Інкотермс 2000 продавець зобов'язаний нести витрати, пов'язані з діями щодо перевірки товару (такими як перевірка якості, розмірів, ваги, кількості) необхідними для здійснення поставки товару у відповідності зі статтею А4. Продавець зобов'язаний надати нерозвантажений товар у розпорядження покупця або іншої особи, названої покупцем, на будь-якому прибулому транспортному засобі, у названому місці призначення, в узгоджену дату або в межах періоду узгодженого для поставки (А.4. Поставка). Також позивач зазначає, що здійснює та здійснював приймання отриманої продукції, керуючись ГОСТом 24297-87 "Вхідний контроль продукції". Приймання продукції, не зазначеної у "Переліку продукції, яка належить до обов'язкового вхідного контролю", здійснюється у позивача згідно з наданим документом, який посвідчує її якість. Постачальником при поставці товару 05.05.2017 був наданий "Технічний паспорт якості" виробника на партію № 174, виготовлену 20.03.2017, в якому вказані показники випробувань поставленої партії сульфовугілля, які відповідали параметрам, вказаним у таблиці 1 ГОСТ 5696,74. Тільки після завантаження 05.10.2018 натрій-катіонового фільтру, а саме сульфовугілля, отриманого від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" та проведення відмивання від кислого спередовища до нейтрального на протязі 6-ти діб, було виявлено, що зазначений фільтр надає тільки 3-4 години зм'якшувальну воду з нульовою жорстокістю, а потім йде жорстка мережева вода. Позивач вважає, що відповідач поставив йому сульфовугілля неналежної якості, тому що, через півроку його зберігання (за ГОСТом 5696-74 - один рік з дня виготовлення) якісні показники його настільки погіршились, що унеможливлюють використовувати сульфовугілля через півроку з дня його виготовлення.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2018 відкрито провадження у справі №904/701/18, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 27.03.2018.

У підготовчому судовому засіданні 27.03.2018 оголошена перерва до 19.04.2018. У підготовчому судовому засіданні 19.04.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошена перерва до 10.05.2018. У підготовчому судовому засіданні 10.05.2018, за письмовою згодою всіх учасників справи, розпочато розгляд справи по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання та оголошена перерва до 24.05.2018.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 24.05.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод" (далі - покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" (далі - продавець, відповідач) 05.04.2017 укладено договір поставки № ТД-10-24 (далі - договір) відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, продавець зобов'язався передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти у свою власність та оплатити товар на умовах, в кількостях та за ціною (вартістю), що наводиться в специфікації (додатках) до даного договору, які є невід'ємною частиною договору (додатки) та остаточно узгоджуються Сторонами на кожну окрему партію товару.

У Специфікації № 1 від 05.04.2017 сторони узгодили, що продавець передає, а покупець приймає та оплачує наступний товар: сульфовугілля СК-1 ГОСТ 5696-74 у кількості 18 000 кг, загальною вартістю 399 600,00 грн. з ПДВ. Термін поставки: до 15-20 робочих днів з моменту надходження 50% передоплати, на умові DDU м. Попасна, вул. Залізнична. Умови оплати: 50% передоплата та 50% по факту отримання товару покупцем. Решта умов договору залишається без змін.

Відповідно до підпункту 2.1.3. пункту 2.1. договору передача товару у власність покупця здійснюється продавцем на складі продавця на будь-якій з наступних умов: DDU. Місце поставки товару вказується сторонами у специфікації до цього договору. Обов'язки продавця перед покупцем вважаються виконаними в повному обсязі та належним чином, а ризики загибелі, втрати, пошкодження або знищення товару переходять до покупця з моменту передачі товару покупцю у місці призначення, встановленому у специфікації до цього договору. Право власності та усі ризики загибелі, втрати, пошкодження або знищення товару переходять до покупця з моменту отримання ним товару від перевізника.

Покупець, підписуючи видаткову накладну, товарно-транспортну накладну або інший документ, що засвідчує відвантаження чи отримання товару від продавця або перевізника, виявляє згоду на прийняття товару відповідно до попередньої домовленості із продавцем та позбавляється права заявляти претензії, щодо невідповідності поставленого товару за кількістю, якістю, номенклатурою, асортиментом та ціною попередній домовленості із продавцем. Уповноважуючи певну особу на прийняття товару від продавця або перевізника покупець автоматично уповноважує таку особу підписувати відповідні товарно-супровідні документи на товар (п. 2.2. договору).

Згідно з п. 2.3. договору строки та умови поставки товару визначаються на кожну партію товару окремо та вказуються у специфікації, яка є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.4.1 договору продавець зобов'язується:

- продавець зобов'язаний надати покупцю разом з товаром або засобами поштового зв'язку наступні документи: рахунок, видаткову накладну, паспорт якості (пп. 4.1.1.);

- продавець зобов'язується у відповідності до ст. 201 Податкового кодексу України надати покупцю податкову накладну і/або рахунки коригування, складені в електронній формі з дотриманням умов їх реєстрації, в порядку визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженого платником особи, та зареєстровану у Єдиному реєстрі податкових накладних (пп. 4.1.2.);

- здійснити заміну неякісного товару у 14-денний термін (для імпортованого товару у 30-денний термін) з моменту оформлення відповідного висновку продавця, складеного на підставі письмового повідомлення покупця щодо необхідності заміни неякісного товару (пп.4.1.3.).

Відповідно до п.4.2. договору покупець зобов'язується:

- оплатити повну вартість (ціну) товару у визначені цим договором строки (терміни) (пп.4.2.1.);

- прийняти обумовлений в Додатках до договору товар (пп. 4.2.2.);

- товар від перевізника покупець приймає за вантажними місцями (пп. 4.2.3.);

- приймання товару покупцем по кількості, номенклатурі, асортименту та якості здійснюється протягом не більше 3-х робочих днів з дня подачі транспорту продавця під розвантаження товару покупцеві (пп. 4.2.4.);

- при виявленні невідповідності продукції по кількості, номенклатурі, асортименту або якості умовам договору покупець зобов'язаний призупинити приймання та письмово повідомити продавця про виявлені недоліки. Подальше приймання здійснюється з представником продавця, якщо продавець не надасть письмового дозволу на самостійне продовження приймання покупцем (пп. 4.2.5.);

- при проведенні приймання з порушенням вимог пп. 4.2.4-4.2.5 договору продавцем не виконуються положення п.4.1.2 договору та збитки не відшкодовуються (пп. 4.2.6.).

У розділі 6 договору сторони визначили правила повернення товару. Якість товару має відповідати сертифікатам виробника. Неякісний товар підлягає заміні па підставі висновку продавця, при умові, що товар є негідним для застосування з вини продавця або виробника, і при цьому не має пошкоджень з вини покупця або перевізника (п. 6.1. договору).

Згідно з п. 6.2. договору заміна неякісного товару здійснюється на складі продавця у строк визначений у п. 4.1.2 договору, за умови наявності відповідного товару на складі продавця, та після виконання покупцем п. 6.2 договору. При цьому складається акт із зазначенням асортименту, кількості та якості товару, що замінюється, який підписується сторонами і разом з висновком продавця є підставою для заміни товару.

У разі незгоди покупця із висновком продавця покупець має право ініціювати проведення експертизи. Висновок експертизи має визначити причини неналежної якості (псування) товару (вина виробника або продавця), із зазначенням обставини стосовно відсутності вини покупця (наприклад, внаслідок порушення покупцем правил зберігання або користування товаром) (п. 6.3. договору).

Договір набирає чинності з дати його укладення (підписання) сторонами та діє до 31 грудня 2017 року та моменту повного та належного виконання сторонами усіх зобов'язань за цим договором (п. 9.1. договору).

На виконання умов договору позивачем на підставі виставленого відповідачем рахунку на оплату № 819 від 07.04.2017 сульфовугілля СК1 у кількості 18 000 кг у сумі 399 600,00 грн. з ПДВ здійснена попередня оплата у сумі 199 800,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1148 від 11.04.2017.

За видатковою накладною від 04.05.2017 № 857 та товарно-транспортною накладною № Р857 від 04.05.2017 позивачем отримано від відповідача товар, сульфовугілля СК 1 у кількості 18 000 кг за ціною 18,50 грн. на суму 399 600, 00грн. з ПДВ. На отриману позивачем партію сульфовугілля була надано копію технічного паспорту якості виробника Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Екофрешкарбон", відповідно до якого партія сульфовугілля виготовлена 20.03.2017 з гарантійним строком зберігання - 12 місяців з дати виробництва.

11.05.2017 позивачем здійснена оплата у сумі 199 800,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1475 від 11.05.2017.

11.10.2017 був проведений пуск в експлуатацію натрій-катінового фільтру після проведення попередньої роботи та повної заміни фільтруючого катіону, матеріалом є сульфовугілля СК-1 ГОСТ 5696-74, отриманий 05.05.2017 від відповідача (виробництва Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Екофрешкарбон", РФ, Республіка Татарстан, м. Зеленодольськ). Після заміни старого сульфовугілля на отриманий 05.05.2017 від відповідача позивачем було виявлено, що настрій-котіоновий фільтр надає тільки 3-4 години пом'якшену воду з нульовою жорсткістю, а потім йде жорстка мережева вода, про що Товариством з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод" складено Акт комісії № 1 від 11.10.2017 відповідно до висновку якої сульфовугілля отримане відповідно до договору № ТД-10-24 від 05.04.2017 не відповідає ГОСТу 5696-74 по динамічній обмінній ємності.

13.10.2017 позивач звернувся до відповідача з повідомленням щодо необхідності прибуття представника відповідача для оформлення відповідного висновку продавця. Також позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-сервісна фірма "Отава" для проведення наукового дослідження для визначення динамічної обмінної ємності сорбенту та отримав Звіт про наукове дослідження зразка сорбенту в якому значено, що "зразок наданий на дослідження не задовольняє норм ГОСТ 5696-74, тому метрологічні характеристики точності вимірювання за ГОСТ 20255.2-89 не можуть бути досягнені".

Листом № 01 від 13.11.2017 відповідач повідомив позивача про недоцільність направлення представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" для складання висновку щодо якості сульфовугілля, поставленого за договором від 05.04.2017 № ТД-10-24 у зв'язку з тим, що позивачем не було дотримано вимог пп. 4.2.4 - 4.2.5 договору щодо призупинення приймання товару при виявленні його невідповідності по якості та подальшого приймання з представником продавця. Також додавався лист Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Екофрешкарбон".

Позивач звернувся до відповідача з претензією № 2709 від 15.11.2017 яка містила вимогу здійснити заміну неякісного товару або повернути покупцю сплачені за неякісний товар кошти на протязі 10-ти робочих днів з дня отримання претензії, яка залишена без відповіді.

Таким чином, позивач посилаючись на те, що отримане сульфовугілля не витримало гарантійного строку зберігання в зв'язку з чим не відповідає вимогам ГОСТУ 5696-74 на час початку його використання у жовтні місяці 2017 року, звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 399 600,00 грн. за товар, який не витримав гарантійного строку якості.

Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частинами першою та другою статті 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам (ч. 4 ст. 673 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 675 Цивільного кодексу України товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ст. 679 Цивільного кодексу України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку (ч. 3 ст. 680 Цивільного кодексу України).

Отже, умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Залежність настання відповідальності продавця від моменту виникнення недоліків пояснюється тим, що за загальним правилом, встановленим частиною першою статті 668 Цивільного кодексу України, до моменту передання товару ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару несе продавець. При виявленні недоліків товару після переходу до покупця ризику його випадкового знищення або випадкового пошкодження саме на нього покладається обов'язок доведення того, що недоліки виникли до передання йому товару.

Згідно з частиною другою статті 679 Цивільного кодексу України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

За змістом наведеної правової норми у випадку існування гарантії щодо якості товару обов'язок доведення обставин, що звільняють продавця від відповідальності, покладається на нього.

Під гарантією якості товару слід розуміти ручання продавця про відсутність у товарі в момент його передачі або в інший момент, встановлений у договорі, недоліків по якості товару, що знижують його вартість або не дозволяють використовувати відповідно до мети, передбаченої договором. За загальним правилом, товар повинен відповідати вимогам по якості у момент його передачі від продавця до покупця. Це означає, що наслідки, які встановлені законодавством, зокрема вищенаведеними частиною другою статті 678 Цивільного кодексу України та частиною першою статті 8 Закону України "Про захист прав споживачів", при реалізації продавцем неякісної продукції настають у випадку, коли недоліки товару мали місце на час його передання покупцеві, але не були і не могли бути виявлені останнім у момент передання. Тобто вказані недоліки стосуються експлуатаційних (споживчих) властивостей товару і не пов'язані з його механічним пошкодженням, які можна виявити шляхом візуального огляду.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що встановлений частиною другою статті 679 Цивільного кодексу України обов'язок продавця довести факт виникнення недоліків товару після його передання покупцеві (якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару) покладається на нього у випадку, коли такі недоліки не є очевидними, оскільки в такому випадку покупець має можливість виявити ці недоліки і відмовитися від укладення договору або укласти його на інших умовах. Якщо ж покупець, маючи реальну можливість оглянути товар і виявити у ньому очевидні дефекти, не скористався цим правом до передання йому товару, а виявив їх після такого передання, то тягар доведення відповідно до частини першої статті 679 Цивільного кодексу України покладається на нього.

Як вбачається з матеріалів справи недоліки товару не є очевидними, покупець не мав можливості виявити ці недоліки і відмовитися від укладення договору, тобто недоліки товару мали місце на час його передання покупцеві, але не були і не могли бути виявлені останнім у момент передання. Тобто вказані недоліки стосуються експлуатаційних (споживчих) властивостей товару і не пов'язані з його механічним пошкодженням, які можна виявити шляхом візуального огляду.

Отже, відповідач в силу приписів ст. 218 Господарського кодексу України, ст. 614, ч. 2 ст. 679 Цивільного кодексу України має довести відсутність своєї вини у неналежному виконанні взятих на себе за договором зобов'язань.

Відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем правил користування чи зберігання товару, впливу дій третіх осіб чи випадку непереробної сили.

Враховуючи, що поставка відповідачем сульфовугілля СК-1 за договором поставки № ТД-10-24 від 05.04.2017 не відповідає вимогам ГОСТ 5696-74, що свідчить про неналежну якість поставленого відповідачем у даній справі товару, підтверджується наявними у матеріалах справи документами, і відповідач не довів належними доказами відсутність своєї вини у неналежному виконанні взятих на себе зобов'язань щодо якості товару, то господарський суд вважає необхідним задовольнити позов щодо стягнення з відповідача 399 600,00 грн. вартості неякісного товару.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Щодо клопотань позивача про витребування документів та призначення експертизи суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Господарський суд не вбачає необхідності у призначенні у даній справі експертизи, оскільки обставини, на які посилається позивач у клопотанні, на думку суду, не є достатніми для призначення судової експертизи з огляду на інші матеріали справи.

Щодо клопотання позивача про витребування доказів суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Оскільки клопотання про витребування доказів було подано з пропуском встановленого строку та без обґрунтування неможливості подання у встановлений строк з причин, що не залежали від позивача, суд залишає вказане клопотання позивача без задоволення.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у розмірі 5 994,00 грн. покладаються на відповідача, оскільки позов задоволено.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, ідентифікаційний код 39090479) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод" (93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. ім. О. Довженка, буд. 5; поштова адреса: 93300, Луганська область, м. Попасна, вул. Залізнична, 1, ідентифікаційний код 34502350) 399 600,00 грн. за товар, який не витримав гарантійного строку якості та 5 994,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 04.06.2018.

Суддя Е.М. Бондарєв