РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.05.2018Справа № 910/1895/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М. за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи
За позовомПершого заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю "Морський кіт"
Простягнення 101 837,15 грн.

Представники сторін:

від позивача: Кириченко С.П.- представник за дов.;

від відповідача: не з'явився;

прокурор: Сайног Т.С.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Перший заступник прокурора Ніжинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський кіт" про стягнення 82 795,00 грн заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за договором оренди землі від 12.09.2011 в частині внесення орендних платежів.

Ухвалою суду від 26.02.2018 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження проте з повідомлення (виклику) сторін, у зв'язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив, судове засідання призначено на 26.03.2018.

26.03.2018 в судове засідання представники сторін та прокурор не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 26.03.2018 судом було вирішено здійснювати розгляд справи № 910/1895/18 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 23.04.2018.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, про дату судового засідання та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 26.02.2018, а також ухвала від 26.03.2018 були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02094, м. Київ, вул. Червоноткацька, 27а, а також на фактичну адресу: 17452, Чернігівська обл., Бобровецький р-н, с. Новий Биків, вул. 30 років Перемоги, 15-в.

Однак, зазначені поштові відправлення не були вручені адресату та повернуті поштовою установою до господарського суду.

23.04.2018 в судовому засіданні прокурор подав заяву про уточнення(збільшення) позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 101 837,15 грн. заборгованості з орендної плати.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як вбачається із поданої прокурором заяви про уточнення(збільшення) позовних вимог, прокурор збільшує позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача 101 837,15 грн. заборгованості з орендної плати.

Дослідивши зазначену заяву, суд встановив, що вона підписана уповноваженою особою, подана на стадії підготовчого провадження, а також не суперечить нормам чинного законодавства України, а тому приймається судом.

Представник відповідача в дане судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

23.04.2018 судом оголошено ухвалу про відкладення підготовчого засідання у справі на 14.05.2018, яка занесена до протоколу судового засідання.

14.05.2018 в судовому засіданні прокурор надав клопотання про залучення до матеріалів справи документів, яке судом розглянуто та задоволено.

В судовому засіданні 14.05.2018 судом оголошено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 910/1895/18 до розгляду по суті на 29.05.2018.

29.05.2018 в судовому засіданні прокурор та представник позивача надали усні пояснення по суті спору, відповідно до яких просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в дане судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

За висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

В судовому засіданні 29.05.2018 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2011 Новобиківська сільська рада Бобровицького району Чернігівської області, правонаступником якої є Новобасанська сільська рада Бобровицького району Чернігівської області (орендодавець, позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Морський кіт»(орендар, відповідач) уклали договір оренди землі(договір), відповідно до п.1.1. якого Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі промисловості, яка знаходиться на території Новобиківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області в с. Новий Биків по вул. 30 років Перемоги, 15в.

За твердженнями позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Морський кіт" свої обов'язки щодо оплати орендної плати не виконало, у зв'язку із чим, у останнього утворилась заборгованість перед позивачем за договором у сумі 101 837,15 грн.

У зв'язку із вищенаведеним Ніжинською місцевою прокуратурою було подано позовну заяву до господарського суду в інтересах держави в особі Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області із позовними вимогами до відповідача щодо стягнення з останнього 101 837,15 грн(з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог).

В свою чергу, відповідач в судові засідання не з'явився, правами, передбаченими чинним законодавством України не скористався, належних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених позивачем не наддав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та зазначалось раніше, 12.09.2011 Новобиківська сільська рада Бобровицького району Чернігівської області, правонаступником якої є Новобасанська сільська рада Бобровицького району Чернігівської області (орендодавець, позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Морський кіт»(орендар, відповідач) уклали договір оренди землі(договір), відповідно до п.1.1. якого Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі промисловості, яка знаходиться на території Новобиківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області в с. Новий Биків по вул. 30 років Перемоги, 15в.

Відповідно до п. п. 3-5 договору, на земельній ділянці також розміщені нежитлові будівлі та споруди електростанції, що належать орендареві на праві власності, та необхідні для їх обслуговування об'єкти інфраструктури. Земельна ділянка передається в оренду разом із вказаним в пункті 3 цього договору об'єктами. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 920 681 (дев'ятсот двадцять шістсот вісімдесят одна) гривня.

Земельна ділянка передається в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі та споруд електростанції. Цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості(п. п. 16-16 договору).

Згідно з п. п. 9-11 договору, орендна плата вноситься орендарем у наступних формі та розмірах: у грошовій формі та у розмірі 3 (трьох) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік, що складає 27 620 (двадцять сім тисяч шістсот двадцять) гривень 46 копійок на рік. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься щомісячно на рахунок Новобиківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської.

Пунктом 13 договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається щороку у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 20 договору, передача земельної ділянки орендарю здійснюється у десятиденний термін після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Згідно з п. 8 договору, договір укладено на 19 (дев'ятнадцять) років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір оренди землі від 12.09.2011, як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди землі.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Судом встановлено, що 12.09.2011 орендодавець передав Товариству з обмеженою відповідальністю "Морський кіт" у строкове платне користування об'єкт оренди (земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі промисловості, яка знаходиться на території Новобиківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області в с. Новий Биків по вул. 30 років Перемоги, 15в), що підтверджується актом визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками (копія акту наявна у матеріалах справи).

Згідно з частиною 2 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з п. в ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ЗУ «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з п. п. 9-11 договору, орендна плата вноситься орендарем у наступних формі та розмірах: у грошовій формі та у розмірі 3 (трьох) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік, що складає 27 620 (двадцять сім тисяч шістсот двадцять) гривень 46 копійок на рік. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься щомісячно на рахунок Новобиківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем нараховано з урахуванням умов п.п. 9-11 договору та встановлених індексів інфляції, відповідачу орендну плату землі за 2016 рік у сумі 49 435,51 грн. та за 2017 рік у сумі 52 401,64 грн., що загалом становить 101 837,15 грн.

Отже, виходячи з наведених вище вимог чинного законодавства та умов договору оренди землі, суд дійшов висновку, що строк здійснення оплати відповідачем орендної плати за договором оренди землі за період 2016-2017 роки настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З огляду на наведене вище, приймаючи до уваги всі фактичні обставини справи, приписи чинного законодавства України та умови договору оренди, а також враховуючи, що відповідачем порушені істотні умови договору оренди, зокрема щодо сплати орендних платежів, та беручи до уваги те, що відповідачем не спростовано тверджень позивача, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості орендної плати нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю у сумі 101 837,15 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський кіт" (02094, м. Київ, вул. Червоноткацька, 27 а, ) на користь Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області (17461, Чернігівська обл., Бобровицький район, с. Нова Басань, вул. Шевченка, 49, ) 101 837,15 грн. орендної плати.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський кіт" (02094, м. Київ, вул. Червоноткацька, 27 а, ) на користь Прокуратури Чернігівської області(14000, м. Чернігів, вулиця Князя Чорного, 9, р/р 6008 Державна казначейська служба м. Київ МФО 820172 код 02910114) 1 762,00 грн. судового збору.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно ч.1 ст.256 та підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено

06.06.2018

Суддя Спичак О.М.