РІШЕННЯ

м. Київ

14.06.2018Справа № 910/670/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/670/18

за позовом публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця», м. Львів,

до товариства з обмеженою відповідальністю «ВУДЛАЙН 2014», м. Київ,

про стягнення 1 257 112,41 грн.,

за участю представників:

позивача - Шинкова Л.С. (довіреність від 26.10.2017 № б/н);

відповідача - Козак О.С. (довіреність від 29.08.2017 № б/н; посвідчення від 30.06.2016 №5689/10; ордер від 20.03.2018 № 384413),

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/670/18 за позовом публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Залізниця) від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» (далі - Філія) до товариства з обмеженою відповідальністю «ВУДЛАЙН 2014» (далі - Товариство) про стягнення нарахованих платежів за час затримки вагонів у сумі 1 257 112,41 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- 18.05.2016 Товариством відправлено зі ст. Щорс Південно - Західної залізниці до ст. Тужер Угорщина вагони №66213075, №67571182 з вантажем «древесина топливная в виде бревен, поленьев, сучьев, в'язанок хвороста или в аналогичых видах», відправки №494781, №499773;

- 21.05.2016 вагони №66213075, №67571182 прибули на прикордонну ст. Батьово та були відчеплені для проведення митних формальностей на підставі заявки Закарпатської митниці ДФС від 21.05.2016 №19/16;

- за період проведення митних формальностей залізницею нараховано по вагону №66213075 - 627 550,32 грн., в тому числі ПДВ, та по вагону №67571182 - 629 562,09 грн., в тому числі ПДВ;

- загальна сума нарахувань по вагонах становить 1 257 112,41 грн.;

- 15.07.2017 Залізницею надіслано претензію №ДН-5-ДЮ/436 щодо сплати нарахованих платежів;

- 05.01.2018 позивачем отримано відповідь від відповідача щодо відмови у сплаті нарахованих платежів у зв'язку з відсутністю вини у простої вагонів, пов'язаного з митним оформленням.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2018 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

12.02.2018 до суду надійшла заява Залізниці про долучення до матеріалів справи попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи, на виконання вимог ухвали суду від 25.01.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 20.03.2018; встановлено:

- позивачу строк у п'ятнадцять днів:

з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання суду: документів, що підтверджують повноваження представників (накази, довіреності, тощо), оригінали для огляду, належним чином засвідчені копії для залучення до матеріалів справи; оригіналів всіх документів, доданих до позовної заяви (для огляду);

з дня отримання від відповідача відзиву на позовну заяву для подання до суду відповіді на відзив з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини;

- відповідачу строк у п'ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання суду:

відзиву на позов з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини; на підтвердження статусу юридичної особи і повного найменування належним чином засвідчені копії (для залучення до матеріалів справи) статуту; документи, що підтверджують повноваження представників (накази, довіреності, тощо), - оригінали для огляду, належним чином засвідчені копії для залучення до матеріалів справи.

з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечення на відповідь на відзив з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини.

Позивач 16.03.2018 подав суду для огляду оригінали документів, долучених до матеріалів справи.

Відповідач 21.03.2018 подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

Заява подана відповідачем про залучення Митниці в якості третьої особи залишена судом без задоволення , оскільки не доведено, що рішення у даній справі впливатиме на права та обов'язки останньої.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2018 відкладено підготовче засідання на 15.05.2018.

Відповідач 14.05.2018 подав суду додаткові документи для доручення до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу №910/670/18 до судового розгляду по суті на 05.06.2018.

Представник позивача у судовому засіданні 05.06.2018 оголосив вступне слово та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача оголосив вступне слово та заперечив проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з'ясувавши обставини, на які посилаються позивач і відповідач, дослідив в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України докази у справі.

Після закінчення з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

Представники учасників справи виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази досліджені у судовому засіданні.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

18.05.2016 Товариством відправлено зі ст. Щорс Південно - Західної залізниці до ст. Тужер Угорщина вагони №66213075, №67571182 з вантажем «древесина топливная в виде бревен, поленьев, сучьев, в'язанок хвороста или в аналогичых видах», відправки №494781, №499773

21.05.2016 вагони №66213075, №67571182 прибули на прикордонну ст. Батьово та були відчеплені для проведення митних формальностей на підставі заявки Закарпатської митниці ДФС від 21.05.2016 №19/16.

Вказані вагони подано для здійснення митного огляду та повного або часткового вивантаження на ділянку митного контролю, про що залізницею складено акт загальної форми від 21.05.2016 №10967 та надано телеграфне повідомлення від 22.05.2016 №166 на станцію відправлення для повідомлення вантажовідправника.

31.05.2016 проведено зважування вантажу у вагонах №66213075 і №67571182 по ст. БАтьово, про що складно акти загальної форми №580 і №581.

17.08.2016 залізницею повторно надіслано телеграфне повідомлення №68 на станцію відправлення Щорс для повідомлення Товариства щодо подальшого простою вагонів та необхідності врегулювання питання щодо випуску вагонів.

На підставі листа Закарпатської митниці ДФС від 13.09.2016 №07-70-61/34/2419 вагони №66213075 і №67571182 було відправлено на ст. Ужгород Львівської залізниці (вантажний двір Доманинці) для їх повного вивантаження з метою проведення митного огляду із залученням експерта Закарпатської Торгово-промислової палати.

За даним фактом ст. Батьово 15.09.2016 складено акт загальної форми №685, яким засвідчено направлення вагонів на ст. Ужгород та проведено нарахування платежів за час здійснення митних формальностей з вантажем по ст. Батьово.

16.09.2016 вагони прибули на ст. Ужгород, про що складно акт загальної форми №2547 та надано телеграфне повідомлення від 19.09.2016 №108 на станцію Щорс для повідомлення вантажовідправника.

14.07.2017 Закарпатською митницею ДФС листом №07-70-51/34/1571 звернулася до залізниці щодо направлення вагонів №66213075 і №67571182, завантажених лісоматеріалами в зону митного контролю «склади Закарпатської митниці ДФС» за адресою м. Ужгород, вул. Чурговича, 4, для здійснення вивантаження вантажу із вказаних вагонів. Залізницею про даний факт надано телеграфне повідомлення від 21.07.2017 №79 на станцію Щорс для повідомлення вантажовідправника.

08.08.2017 по станції Ужгород на під'їзній колії «Ужгородський Турбогаз» здійснено вивантаження вантажу із вагону №66213075, про що складено акти загальної форми №202 та №2590.

14.08.2017 по станції Ужгород на під'їзній колії «Ужгородський Турбогаз» здійснено вивантаження вантажу із вагону №67571182, про що складено акти загальної форми №214 та №2592.

За період проведення митних формальностей залізницею нараховано по вагону №7 550,32 грн. (з ПДВ) та по вагону №67571182 - 629 562,09 грн. (з ПДВ).

Загальна сума нарахувань за обома вагонами становить 1 257 112,41 грн.

З метою досудового врегулювання, Залізницею 15.11.2017 надіслано Товариству претензію №ДН-5-ДЮ/436 щодо сплати нарахованих платежів.

05.01.2018 позивачем отримано відповідь від відповідача щодо відмови у сплаті нарахованих платежів у зв'язку з відсутністю вини у простої вагонів, пов'язаного з митним оформленням.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України господарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобов'язань і є обов'язковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобов'язання у статях 11 та 629 Цивільного кодексу України.

Господарські зобов'язання, згідно із статтею 174 Господарського кодексу України, можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною першою статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу залізниця зобов'язана доставити довірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу.

Суд зазначає, що підставою виникнення зобов'язань між позивачем та відповідачем є договір на перевезення вантажу, оформлений залізничними накладними.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами; сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань (частина п'ята статті 307 Господарського кодексу України, частина друга статті 908 та стаття 920 Цивільного кодексу України).

Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами (частина п'ята статті 306 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про залізничний транспорт» законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України «Про транспорт», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Крім того, такі правовідносини регулюються Багатосторонньою угодою від 01.11.1951 «Про міжнародне залізничне вантажне сполучення».

Статут залізниць України (надалі - Статут залізниць) який є спеціальним законом, що регулює правовідносини у залізничному перевезенні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457. Статут залізниць чинний із змінами і доповненнями.

Згідно з частиною другою статті 218 Митного кодексу України розвантажувальні, навантажувальні, перевантажувальні та інші операції, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, проводяться підприємствами залізниці за рахунок власників товарів або уповноважених ними осіб.

Так, стаття 218 Митного кодексу України, включена у главу 32 «Митні формальності на залізничному транспорті», містить спеціальні норми проведення митних процедур саме на залізничному транспорті і підлягає застосуванню в даному випадку до спірних правовідносин сторін, як спеціальна норма права.

Митними формальностями є сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами та органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи (пункт 29 частини першої статті 4 Митного кодексу України). Таким чином, дії щодо здійснення митницею митного огляду вагонів, є митними формальностями, а тому на них розповсюджуються положення статті 218 Митного кодексу України.

Статтею 119 Статуту залізниць України та пунктами 2 і 15 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113 (далі - Правила), передбачено, що залізниці вноситься плата вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх вантажовласнику. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати. Зазначена плата стягується також з вантажовідправників, вантажоодержувачів у разі затримки вагонів (контейнерів), пов'язаної з митним оформленням.

Таким чином, стягнення коштів за виконання маневрової, огляду/переогляду вантажу та іншої роботи можливе не тільки за умови наявності попередньої згоди вантажовласника на вчинення таких дій, а й у інших випадках передбачених законом, у тому числі у випадку проведення митного контролю та митного оформлення товарів.

Пункт 16 Правил містить вичерпний перелік підстав звільнення вантажовідправника від плати за користування вагонами та контейнерами. Митні процедури не входять до цього переліку.

Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці (п. 13 Правил).

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (пункт 8 Правил).

Спір у даній справі не про стягнення штрафу, чи інших платежів, пов'язаних із неправомірними діями вантажовідправника, а саме про стягнення плати за користування вагонами, маневрові роботи, вивантаження та завантаження. Тому, помилковим є твердження відповідача щодо відсутності його вини, що, на його думку, свідчить про відсутність підстав для стягнення спірних коштів, позаяк плата за користування вагонами як належності України, так і належності інших держав не є заходом відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини сторони у зобов'язанні. Такої ж думки дотримується Вищий господарський суд України, про що зазначено у пункті 5.15 роз'яснення від 29.05.2002 №04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею».

Заявлена Залізницею до стягнення сума (1 257 112,41 грн.), розрахована відповідно до Збірники тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги (Тарифне керівництво №1), затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 №317. Відповідні застосовані в розрахунках ставки є фіксовані, а відтак додаткового погодження сторонами не потребують.

Згідно із частиною першою статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно із статтею 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені судом обставини, позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а викладені відповідачем у відзиві заперечення на позов не спростовують зазначених позивачем в позові обставин.

Доводи відповідача про винні дії Митниці та/або її працівників у заподіянні шкоди мають бути предметом розгляду у справі про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю після встановлення (або одночасно в одному провадженні) обставин порушення митним органом законодавства при вчиненні дій, пов'язаних з митним контролем та митним оформленням вантажу.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ВУДЛАЙН 2014» (04655, м. Київ, вул. Корабельна, буд. 3; ідентифікаційний код 39454511) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» (79007, м. Львів, Галицький район, вул. Гоголя, буд. 1; ідентифікаційний код 40081195) 1 257 112 (один мільйон двісті п'ятдесят сім тисяч сто дванадцять) грн. 41 коп. платежів за час затримки вагонів і 18 856 (вісімнадцять тисяч вісімсот п'ятдесят шість) грн. 69 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.06.2018.

Суддя І.Д. Курдельчук