ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2018м. ДніпроСправа № 904/1359/18
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ-СМЦ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНЕНЕРГОПРОМ"

про стягнення 252 903,29 грн. за Договором поставки №П-506169/12/16

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судового засідання: Кулебі Т.Ю.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1 дов. № 190 від 27.12.17р.

Відповідача - ОСОБА_2 дов. № 7 від 18.04.18р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 252 903,29 грн., з яких 178 422,90 грн. - основного боргу, 44 330,22 грн. - пеня, 17 842,29 грн. - штраф, 4 901,76 грн. - 3% річних, 7 406,12 грн. - індекс інфляції, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

Відповідач борг у розмірі 178 422,90 грн. визнав, причину виникнення боргу пояснив тим, що за відвантажену продукцію, яка виготовлена з сировини Позивача, Покупцем - ПАТ "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" не сплачено борг за Договором №2071-ПУ від 01.02.16р. Відповідач не мав змоги розрахуватися з Позивачем, оскільки співпрацює лише з компаніями групи "ДТЕК". Також Відповідач запропонував укласти договір відступлення права вимоги та таким чином погасити борг ТОВ "ДОНЕНЕРГОПРОМ" перед ТОВ "МЕТІНВЕСТ-СМЦ".

У відповіді на відзив Позивач зазначив, що пропозиція Відповідача про погашення існуючого боргу, шляхом укладення договору відступлення права вимоги Відповідача третій особі, не забезпечує захист законних інтересів Позивача у повній мірі, на відміну від захисту цих прав у судовому порядку, з огляду на відсутність підстав вважати такі вимоги Відповідача беззаперечними та погодженими з боку третьої особи.

Представник Відповідача у судовому засіданні заявила клопотання про відстрочення виконання судового рішення на 2 місяці, у звязку зі скрутним матеріальним станом підприємства.

Представник Позивача усне клопотання Відповідача про відстрочення виконання рішення суду на 2 місяці заперечує, мотивуючи тим, що Відповідач не надано доказів існування скрутного матеріального становища та гарантій виконання рішення через 2 місяці.

Розглянувши усне клопотання Відповідача про відстрочення виконання рішення на 2 місяці, суд вважає, що в його задоволенні слід відмовити, оскільки Відповідач не надав доказів на обґрунтування заявленого клопотання.

У судовому засіданні досліджено надані сторонами докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін господарський суд

ВСТАНОВИВ:

30.12.16р. сторонами укладено Договір поставки №П-506169/12/16 (далі Договір), за п. 1.1. якого Постачальник (Позивач) зобовязується передати у встановлений у даному Договорі термін у власність Покупця (Відповідач) металопродукцію, далі - "Товар", а Покупець зобовязується оплатити вартість Товару та прийняти його відповідно до умов Договору.

Ціна, загальна кількість, асортимент, сортамент та розгорнута номенклатура Товару, що поставляється за цим Договором, визначається у Рахунках Постачальника або в інших додатках до Договору та/або у видаткових/залізничних накладних Постачальника (п.1.2. Договору).

Відповідно до п.2.4. Договору при поставці Товару автотранспортом Постачальника або самовивозом зі складу Постачальника, Покупець зобовязується прийняти (вибрати) Товар протягом 3 днів з дати оплати 100% вартості Товару.

Якщо Покупець порушив строки, встановлені у цьому пункті, протягом яких він зобовязаний прийняти Товар, Постачальник має право відмовитись від поставки цього Товару без виплати Покупцю будь-яких штрафних санкцій або компенсаційних виплат, та запропонувати Покупцю поставити цей Товар (у разі його наявності або наявності можливості його поставити) на інших умовах.

Пунктом 2.5. Договору встановлено, що датою поставки Товару вважається:

- при поставці залізничним транспортом дата календарного штемпеля станції

відправлення на залізничній накладній;

- при поставці автомобільним транспортом Постачальника дата видаткової накладної Постачальника або товарно-транспортної накладної;

- при самовивозі Товару Покупцем зі складу Постачальника дата видаткової накладної Постачальника.

Право власності на Товар, а також усі повязані з ним ризики переходять від Постачальника до Покупця з моменту передачі його Постачальником першому перевізнику, а у випадку самовивозу Покупцем, з моменту передачі Товару Покупцю (п.2.7. Договору).

Згідно з п.3.1. Договору загальна сума Договору складає загальну вартість поставленого Товару, яка зазначена в усіх Рахунках, які були виставлені Постачальником для оплати Покупцю по Договору та інших додатках до Договору та/або у видаткових/залізничних накладних Постачальника.

Оплата Товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, вказаний у Договорі або у Рахунках чи інших додатках до Договору (п.3.2. Договору).

Датою платежу вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок Постачальника (п.3.3. Договору).

Відповідно до п.3.4. Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 16.01.17р. до Договору), оплата Товару здійснюється Покупцем шляхом передплати 100% вартості Товару в терміни, які вказані у Рахунках Постачальника. З моменту зарахування на поточний рахунок Постачальника 100% оплати за поставлений Товар, або за Товар, що має бути поставлений, ціна на Товар не підлягає зміні.

Товар вважається поставленим Постачальником і прийнятим Покупцем з моменту видачі видаткової накладної, а у випадку поставки Товару залізничним транспортом з дати календарного штемпеля станції відправлення на залізничній накладній або в інший момент відповідно до умов поставки згідно з правилами "Інкотермс", по яких поставляється конкретна партія Товару, з врахуванням особливостей, встановлених у Договорі (п.4.1. Договору).

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що за прострочення строків оплати Товару, встановлених у Договорі та додатках до нього, Покупець сплачує Постачальникові пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочки за весь період прострочення. Крім сплати пені за той самий період Покупець сплачує Постачальникові штраф у розмірі 10% від суми неоплаченого Товару в зазначені в Договорі та додатках до нього строки.

Договір набуває чинності з 01 січня 2017 року і діє до 31.12.2017р., а в частині взаєморозрахунків до повного розрахунку між Сторонами (п.9.1. Договору).

Відповідно до п. 1. Додаткової угоди №2 від 03.11.17р. сторони домовилися продовжити строк дії Договору на 1 календарний рік з 01.01.18р. до 31.12.18р.

На виконання умов Договору, Позивач поставив, а Відповідач прийняв Товар на загальну суму 389 998,58 грн., відповідно до видаткових накладних №91577036 від 12.07.17р. (довіреність на отримання ТМЦ №185 від 11.07.17р.) та №91572439 від 12.07.17р. (довіреність на отримання ТМЦ №186 від 11.07.17р.).

Відповідно до п.3.4. Договору Відповідач повинен був оплатити поставлений Товар за видатковими накладними №91577036 від 12.07.17р. та №91572439 від 12.07.17р. у строк до 24.07.17р. включно.

Відповідач зобовязання за Договором виконав частково, сплативши Позивачеві за поставлений Товар 211 575,68 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: №1199 від 03.11.17р. на суму 30 000,00 грн., № 1154 від 24.10.17р. на суму 30 000,00 грн., №1143 від 20.10.17р. на суму 20 000,00 грн., №1079 від 11.10.17р. на суму 30 000,00 грн., №1057 від 04.10.17р. на суму 30 000,00 грн., №1021 від 28.09.17р. на суму 30 000,00 грн., №973 від 21.09.17р. на суму 20 000,00 грн., №931 від 08.09.17р. на суму 20 000,00 грн., також враховано раніше внесені грошові кошти у розмірі: 296,24 грн. згідно листа №210 від 11.07.17р., 296,24 грн. згідно листа №210 від 11.07.17р., 983,20 згідно листа 212 від 11.07.17р.

З метою досудового врегулювання спору, Позивач 28.07.17р. направив Відповідачеві листа №169 з пропозицією оплати боргу, що існувала на той час у розмірі 389 702,34 грн.

Відповідач неодноразово направляв Позивачеві гарантійні листи №245 від 10.08.17р., №310 від 12.09.17р., №30 від 01.02.18р., в яких повідомляв про визнання боргу та зобовязувався оплатити його, однак, зобовязання не виконав, борг не сплатив.

26.02.18р. Сторонами підписано Акт звіряння взаєморозрахунків на суму 178 422,90 грн.

З посиланням на п. 5.2. Договору, на прострочений борг Відповідача Позивач нарахував пеню 44 330,22 грн. за період прострочки з 24.07.17р. по 23.03.18р. та штраф у розмірі 17 422,90 грн.

Посилаючись на ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача Позивач нарахував 3 % річних - 4 901,76 грн. за період з 24.07.17р. по 23.03.18р. та збитки від інфляції - 7 794,54 грн. за період 24.07.17р. по 23.03.18р.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач борг у розмірі 178 422,90 грн. визнав, причину виникнення боргу пояснив тим, що за відвантажену продукцію, яка виготовлена з сировини Позивача, Покупцем - ПАТ "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" не сплачено борг за Договором №2071-ПУ від 01.02.16р. Відповідач не мав змоги розрахуватися з Позивачем, оскільки співпрацює лише з компаніями групи "ДТЕК". Також Відповідач запропонував укласти договір відступлення права вимоги та таким чином погасити борг ТОВ "ДОНЕНЕРГОПРОМ" перед ТОВ "МЕТІНВЕСТ-СМЦ".

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується Сторонами, Позивач виконав свої договірні зобов'язання в частині своєчасної поставки Товару Відповідачеві. В свою чергу, Відповідач за поставлений Товар розрахувався частково.

З урахуванням наведених вище доказів, наданих сторонами, суд визнає обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи нарахування Позивачем основного боргу і похідних від нього нарахувань.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, до стягнення належать: 178 422,90 грн. - основного боргу, 44 330,22 грн. - пеня, 17 842,29 грн. - штраф, 4 901,76 грн. - 3% річних, 7 406,12 грн. - індекс інфляції.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Усне клопотання Відповідача про відстрочення виконання рішення суду на 2 місяці, не підлягає задоволенню, оскільки Відповідач не надав доказів на обґрунтування заявленого клопотання.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНЕНЕРГОПРОМ", 49049, м. Дніпро, пр. Добровольців, 17 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ-СМЦ", 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15А () 178 422,90 грн. основного боргу, 44 330,22 грн. пені, 17 842,29 грн. штрафу, 4 901,76 грн. 3% річних, 7 406, 12 грн. інфляційних втрат, 3 793,55 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 12.06.2018

Суддя С.Г. Юзіков