ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2018р. справа №914/621/18

Суддя Юркевич М.В., за участю секретаря Кияк І.В., розглянувши матеріали

позовної заяви: державного підприємства «ПРОЗОРРО», м. Київ

до відповідача: приватного підприємства «Клінінг-Про», м. Львів

про: стягнення 3 344,71 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник

від відповідача: ОСОБА_2 - представник

Державне підприємство «ПРОЗОРРО» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до приватного підприємства «Клінінг-Про» про стягнення 3 344,71 грн. штрафних санкцій за неналежне виконання договору про надання послуг з комплексного прибирання приміщень №00000189/Г від 31.01.2018р.

Ухвалою господарського суду від 10.04.2018 р. відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та надано сторонам можливість до 01.05.2018р., в порядку ст. 252 ГПК України, подати клопотання у випадку необхідності розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

27.04.2018 року державне підприємство «ПРОЗОРРО» на адресу суду надіслало клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з явкою учасників справи.

Ухвалою від 02.05.2018р. клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з явкою сторін було задоволено та призначено розгляд справи по суті на 29.05.2018р.

05.05.2018р. від відповідача поступив відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечив.

21.05.2018р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

В судовому засіданні 29.05.2018р. сторони подали суду свої пояснення в обгрунтування вимог та заперечень, представили суду подані раніше відзив та відповідь на відзив.

Розглянувши спір між сторонами в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до особливостей передбачених главою 10 ГПК України, судом зясовано наступне:

31.01.2018р. між державним підприємством «ПРОЗОРРО» (позивачем) та приватним підприємством «Клінінг-Про» було укладено договір №00000189/Г про надання послуг з комплексного прибирання приміщень.

За умовами п. 1.1 договору, виконавець зобовязується надати послуги з комплексного прибирання приміщень замовника, а замовник прийняти та оплатити такі послуги.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що строк надання послуг триватиме з лютого 2018р. по лютий 2019р.

Згідно додатку 1 до договору, прибирання проводиться один раз на день до 8:15 год. чи після 18:00 год. Доступ до приміщення здійснюється через пост охорони контрольно-пропускного пункту замовника.

Як стверджує позивач, в період з 01.02.2018р. по 04.02.2018р. послуги виконавцем не надавалися, що підтверджується відсутністю запису в журналі обліку відвідувачів та видачі тимчасових перепусток відповідальних осіб по прибиранню приміщення замовника.

Так, 02.02.2018р. між сторонами був складений акт №1 фіксації факту порушення виконавцем умов договору. Акт підписаний відповідачем без зауважень та застережень.

В подальшому, 05.02.2018р. позивачем було виявлено повторне ненадання послуг відповідачем, про що складено акт №2 фіксації порушення виконавцем умов договору. Однак, відповідач від підписання акту відмовився.

06.02.2018р. позивачем було складено акт №3 фіксації порушення відповідачем умов договору, а також направлено на адресу останнього претензію на загальну суму 3 344,71 грн., у звязку з порушенням умов договору. Крім того, як вбачається з претензії, позивач, в порядку п. 6.1.4. договору повідомив відповідача про дострокове розірвання договору у звязку з неналежним виконанням його умов.

Таким чином, як встановлено судом, станом на час розгляду даної справи договірні відносини між сторонами припинилися шляхом одностороннього їх розірвання зі сторони позивача.

Позиція позивача. Як зазначає позивач, відповідачем так і не було виконано вимоги претензії про сплату 3 344,71 грн. штрафних санкцій, які нараховані замовником виконавцю через неналежне та неякісне надання послуг в межах дії договору.

В обгрунтування заявленої суми позивач покликається на п. 3.2 договору, де передбачено, що щомісячна вартість послуг складає 16 080,33 грн. та на п.7.2 договору, згідно якої за порушення умов зобовязання щодо якості (комплектності) послуг замовником з виконавця стягується штраф у розмірі 20% ціни щомісячної вартості з урахуванням п. 7.2.1 (стягнення 0,2 % пені за порушення строків виконання зобовязання). Таким чином, до стягнення з відповідача заявлено 3 216,07 грн. штрафу та 1 285,64 грн. пені.

Позиція відповідача. Заперечуючи позовні вимоги, відповідач у своєму відзиві зазначає, що не визнає штрафні санкції, які нараховані позивачем, оскільки останні вже були сплачені виконавцем з врахуванням вимог замовника шляхом зменшення вартості послуг за період дії договору про надання послуг з комплексного прибирання приміщень. А сума штрафу, яка є предметом спору фактично дублює штрафні санкції, які вже були сплачені.

Натомість, у своїй відповіді на відзив позивач, заперечуючи наведені вище факти відповідача зазначає, що останнім будь-яких доказів зменшення вартості послуг чи сплату штрафу не надав. Крім того, вартість фактично наданих послуг та їх оплата, а також сплата штрафних санкції є окремими складовими договірних умов. Тому, як їх нарахування, так і оплата має здійснюватися окремо.

При ухваленні рішення суд послуговується такими законоположеннями та наступними своїми висновками.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Одним із головних призначень обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. ( п. 58 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Серявін проти України»).

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підвідомчість даного спору господарській юрисдикції унормовано законодавцем в п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно ч. 1, 3 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Як встановлено судом, між сторонами у даній справі виникли правовідносини з договору про надання послуг з комплексного прибирання приміщень замовника.

Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, розділом 7 договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобовязань за договором, за порушення умов щодо якості (комплектності) послуг замовником з виконавця стягується штраф у розмірі 20% ціни щомісячної вартості. За порушення строків виконання зобовязання стягується пеня у розмірі 0,2% щомісячної вартості послуг за кожний день прострочення.

Відтак, матеріалами справи підтверджено неналежність та неякість надання послуг з прибирання приміщень з боку виконавця замовнику за період з 01.02.2018р. по 06.02.2018р., зокрема, це підтверджено актами фіксації порушень №1,2,3. Більше того, акт №1 було підписано відповідачем, а акти № 2,3 не оспорені останнім та щодо них не було заявлено з боку відповідача жодних претензій.

Крім того, в судовому засіданні 29.05.2018р. представник відповідача підтвердив факт неналежного надання послуг у спірний період, пояснивши такі факти початком налагодження роботи з позивачем та обєктивними обставинами.

В той же час, відповідачем, як у поданому відзиві, так і в ході розгляду справи по суті у судовому засіданні не було надано жодних доказів та обгрунтованих заперечень стосовно підставності нарахування позивачем, у звязку з порушенням умов договору, штрафних санкцій у вигляді 20% штрафу та 0,2% пені. Також не було доведено відповідачем і твердження про зменшення вартості послуг позивачу на суму нарахованих санкцій.

Таким чином, суд, здійснивши арифметичну перевірку нарахованих позивачем сум штрафу та пені, дійшов висновку. Що такі є правильними, підставними та підлягають до задоволення у заявлених розмірах, а саме - 3 216,07 грн. штрафу та 128,64 грн. пені.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу приписів ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241,252, 327 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіла» задоволити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства «Клінінг-Про» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 37, ) на користь державного підприємства «ПРОЗОРРО» ( м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 22, ) 3 216,07 грн. штрафу, 128,64 грн. пені та 1 762,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.327 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України.

В судовому засіданні 29.05.2018р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 01.06.2018р.

Суддя Юркевич М. В.