ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.06.2018 р.                                                             Справа№ 914/1025/18

Суддя Козак І.Б.,

розглянувши заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю «Чудо тур», м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «САС-Транс», м. Львів,

про: забезпечення позову (до пред’явлення позову),

ВСТАНОВИВ:

05.06.2018р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Чудо тур» подано заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «САС-Транс» про забезпечення позову, у якій просить:

1) накласти арешт на земельну ділянку під розширення автомобільного торгового центру площею 0,5457га у с. Сокільники Пустомитівського р-ну Львівської області, кадастровий №:01:001:0578, реєстраційний номер об’єкта нерухомого майна 36, номер запису про право власності 11126684;

2) накласти арешт на автомобільний торговий центр за площею 2842,9 кв.м у с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області по вул..Скнилівська, 10, реєстраційний номер об’єкта нерухомого майна 36, номер запису про право власності 11126753;

3) заборонити відчуження всього рухомого та нерухомого майна, що належить на праві власності ТОВ «САС-ТРАНС» в межах суми стягнення, а саме в межах 95’ 000,00 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 31.05.2018р. еквівалентно 2’ 888’ 000,00 грн.

Вирішуючи питання про прийняття заяви від 04.06.2018р., судом встановлено наявність підстав для її повернення без розгляду, зважаючи на наступне.

Вимоги щодо змісту і форми заяви про забезпечення позову визначені у ст.139 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII. Так, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв'язку та адреси електронної пошти. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі ч.2, 4-5 ст. 139 цього ж кодексу).

У постанові №16 від 26.12.2011р. Пленум Вищого Господарського суду України звертає увагу судів на те, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У порушення п.6 ч.1 ст.139 Господарського процесуального кодексу України, заявником, у заяві про забезпечення позову не зазначено конретних дій, які вчиняються відповідачем з метою ухилення від виконання зобов’язання. У п.2.5 постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Роздруківка інформативного оголошення з сайту Національної поліції у Львівській області не вважається належним доказом вчинення відповідачем дій на ухилення від виконання своїх зобов’язань перед позивачем. Крім того, заявником не зазначено пропозицій щодо зустрічного забезпечення. Також ТзОВ «Чудо тур» не подано доказів, які б підтверджували вартість автобуса, що становить ціну позову.

Згідно з ч.1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Частиною 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що заявником було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову без додержання вимог п. 6, 7 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про повернення її заявнику на підставі ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (п.7-8 ст.140 ГПК України).

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст.136-140 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

повернути позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Тревел Віжн» без розгляду.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до частини 2 статті 235 ГПК України з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її підписання.

Інформацію по справі можна отримати зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Додаток (для позивача): заява про забезпечення позову з додатками на 17 аркушах.

Суддя                                                                                  Козак І.Б.