УХВАЛА

м. Київ

08.05.2018Справа № 910/483/15-г

Господарський суд міста Києва у складі судді Якименко М.М., при секретарі судового засідання Мартинюк М.О., розглянувши матеріали господарської справи

скарги Комунального підприємства "Житлово-Експлуатаційна контора "Нивки" Шевченківського району (04111, м. Київ, ВУЛИЦЯ ЩЕРБАКОВА, будинок 47-В, )

на бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (04032, м. Київ, ВУЛ.САКСАГАНСЬКОГО, будинок 110; ) Сімерецької В.С.

у справі №910/483/15-г за позовом Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"

до Комунального підприємства "ЖИТЛОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОНТОРА "Нивки" Шевченківського району

про стягнення 289 071,64 грн.

Представники сторін:

від ВДВС: не з'явилися;

від скаржника (боржник, відповідач по справі): Багрій Н.В. - за довіреністю №83 від 13.11.2017 року;

від стягувача (позивач по справі): не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

16.04.2016 року на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24.03.2015 року (повний текст виготовлено 03.04.2015 року) по справі № 910/483/15-г, яке набрало законної сили з 15.04.2015 року, видано наказ про стягнення з Комунального підприємства "Житлово-Експлуатаційна контора" "Нивки" Шевченківського району (04111, м. Київ, ВУЛИЦЯ ЩЕРБАКОВА, будинок 47-В, ) на користь Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів шевченківського району" (03190, м. Київ, ВУЛИЦЯ КИРПОНОСА, будинок 10/8, ) 232 170 (двісті тридцять дві тисячі сто сімдесят) грн. 33 коп. - основного боргу, 28 695 (двадцять вісім тисяч шістсот дев'яносто п'ять) грн. 39 коп. - інфляційних втрат, 11 199 (одинадцять тисяч сто дев'яносто дев'ять) грн. 12 коп. - 3% річних, 5 441 (п'ять тисяч чотириста сорок одну) грн. 29 коп. - судового збору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.06.2016 року затверджено мирову угоду у справі 910/483/15-г, укладену між Комунальним підприємством "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (03190, місто Київ, вулиця Кирпоноса, будинок 10/8; ) та Комунальним підприємством "Житлово-Експлуатаційна контора "Нивки" Шевченківського району (04111, м. Київ, ВУЛИЦЯ ЩЕРБАКОВА, будинок 47-В, ).

Через канцелярію Господарського суду міста Києва Комунальне підприємство "Житлово-Експлуатаційна контора "Нивки" Шевченківського району подало скаргу на бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Сімерецької В.С.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.04.2018 року розгляд скарги призначено на 08.05.2018 року.

В судове засідання 08.05.2018 року представники ВДВС та стягувача не з'явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, однак, у відповідності до положень ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У судовому зсіданні 08.05.2018 року представник скаржника підтримав скаргу та просив суд її задовольнити.

Дослідивши матеріали скарги в їх сукупності та заслухавши пояснення представника скаржника, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.10.2016 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відділ ВДВС) винесено Постанову ВП №52743781 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови №49974111 від 22.03.2016 року про стягнення з Комунального підприємства "Житлово-Експлуатаційна контора "Нивки" Шевченківського району 27 750,61 грн.

23.12.2016 року відділом ВДВС винесено Постанову ВП №52743781 про арешт коштів боржника, яким накладено арешт на грошові кошти що містяться на рахунку Комунального підприємства "Житлово-Експлуатаційна контора "Нивки" Шевченківського району, а саме: 339050 ПАТ «КристалБанк» 6101 UAH.

17.07.2017 року відділом ВДВС винесено Постанову ВП №52743781 про арешт коштів боржника, яким накладено арешт на грошові кошти що містяться на рахунку Комунального підприємства "Житлово-Експлуатаційна контора "Нивки" Шевченківського району, а саме: 351005 АТ «УкрСиббанк» 1200 UAH.

В обґрунтування скарги КП "Житлово-Експлуатаційна контора "Нивки" Шевченківського району зазначило, що в порушення законодавства України Постановами ВП №52743781 від 23.12.2016р. та 17.07.2017 року накладено арешт на кошти, які містяться на рахунку в ПАТ «КристалБанк» (р/р 6101 UAH) та АТ «УкрСиббанк» №1200 UAH) зі спеціальним режимом використання, які необхідні та призначені для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників КП "Житлово-Експлуатаційна контора "Нивки" Шевченківського району.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні скарги з огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі судових наказів (п.1-1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII).

Відповідно до п.1. ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (від 2 червня 2016 року №1404-VIII) виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

Згідно з ч. 9 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (від 2 червня 2016 року №1404-VIII) у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» (від 2 червня 2016 року №1404-VIII) стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19 1 та 26 1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15 1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту (ч. 4 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII).

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» (від 2 червня 2016 року №1404-VIII) арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з п. 8 Розділу 8 (Порядок звернення стягнення на майно боржника) Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.12 №512/5, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 02.04.14 за №489/20802, на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів. За зведеним виконавчим провадженням арешт накладається на загальну суму заборгованості за зведеним виконавчим провадженням з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. Арешт на кошти боржника може бути накладено в національній та/або в іноземній валюті, про що зазначається у постанові.

Скаржник зазначає, що ВДВС порушено норми чинного законодавства та в результаті винесення Постанов ВП №52743781 від 23.12.2016р. та 17.07.2017 року накладено арешт на рахунки, які призначені для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників КП "Житлово-Експлуатаційна контора "Нивки" Шевченківського району.

Статтями 8, 9 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949р. №95, ратифікованої Україною 04.08.1961р., ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 5 ст. 97 КЗпП оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Згідно із ч. 1 ст. 115 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною 6 ст. 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (від 2 червня 2016 року №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (від 2 червня 2016 року №1404-VIII) Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, держава гарантувала та захистила законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Аналогічні висновки містяться у постанові Вищого господарського суду України від 19.10.2016 р. у справі № 915/1855/15.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Однак, скаржник не надав суду жодних доказів (довідка з банку, тощо) на підтвердження того, що розрахункові рахунки відкриті в ПАТ «КристалБанк» (р/р 6101 UAH) та АТ «УкрСиббанк» №1200 UAH), призначені для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників Комунального підприємства "Житлово-Експлуатаційна контора "Нивки" Шевченківського району, а тому скарга не підлягає задоволенню.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.ст. 73-80, 86, 233-235, 339, 343 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити в задоволенні скарги Комунального підприємства «Житлово-Експлуатаційна контора «Нивки» Шевченківського району.

Ухвала набирає законної сили 08.05.2018 року та відповідно до ст. 256 та підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту ухвали: 06.06.2018 року