ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 905/1582/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О.О. Мамалуй - головуючий, Л.В. Стратієнко, І.В. Ткач

за участю секретаря судового засідання - Н.С. Руденко

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2018р.

у складі колегії суддів: О.І. Склярук- головуючий, Т.Д. Геза, Н. О. Мартюхіна

та на рішення господарського суду Донецької області від 30.11.2017р.

у складі колегії суддів: Ю.С. Мельниченко - головуючий, Ю.О. Паляниця, О.В. Кротінова

за позовом публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

до комунального підприємства "Донецькфлора"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Донецька міська рада

про звернення стягнення на майно в сумі 330 582 479,48 грн.

за участю представників учасників:

позивача: Беседін В.І. -адвокат

відповідача: не з'явилися

третьої особи: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

21 серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", позивач, Банк) звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства "Донецькфлора" (далі - КП "Донецькфлора", відповідач), в якому просило в рахунок погашення наявної заборгованості Донецької міської ради за кредитним договором № 151110К26 від 05.11.2010р., а саме: 236 459 000,00 грн. заборгованість за кредитом, 31 756 443,77 грн. заборгованість по сплаті відсотків, 21 397 053,17грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 5 203 587,54 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 1 572 448,06 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 319 426,86 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 33 874 520,08 грн. інфляційні втрати, звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором, яке належить на праві власності КП "Донецькфлора", з визначенням способу реалізації предмета іпотеки, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації, визначеної в ході виконавчого провадження суб'єктом оціночної діяльності.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням Донецькою міською радою договірних зобов'язань щодо повернення кредиту за кредитним договором № 151110К26 від 05.11.2010р. та наявністю підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до іпотечного договору № 151110Z167 від 10.11.2010р.

31 жовтня 2017 року ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог та припинення провадження у справі, оскільки Донецькою міською радою погашено заборгованість за кредитним договором № 151110К26 від 05.11.2010р., а розмір пені Банк зменшує, оскільки рішенням господарського суду Донецької області від 24.11.2015р. у справі № 905/1586/15 Банку відмовлено в цій частині. Крім того, Банк просив повернути з бюджету судовий збір.

2. Короткий зміст рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття

Рішенням господарського суду Донецької області від 30.11.2017р. у справі № 905/1582/15, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2018р., відмовлено позивачеві у задоволенні позовних вимог.

Рішення мотивоване тим, що відсутність права на позов у матеріальному розумінні тягне за собою ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. Право Іпотекодержателя на звернення стягнення на нерухоме майно обумовлено наявністю порушення зобов'язання Боржником за кредитним договором №151110К26 від 05.11.2010р., зокрема, щодо належних до сплати Банку грошових коштів.

У зв'язку з погашенням Донецькою міською радою заборгованості за кредитним договором, суд вказав на те, що фактично є відсутньою підстава, визначена позивачем у позовній заяві, за наявності якої може бути реалізовано право останнього на звернення стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором від 10.11.2010р., та, як наслідок, відсутній обов'язок відповідача відповідати своїм майном за зобов'язаннями Боржника.

Суд зазначає, що основне зобов'язання, в забезпечення виконання якого було укладено іпотечний договір № 151110Z167 від 10.11.2010р., в силу приписів ст. 599 Цивільного кодексу України є припиненим.

Судом першої інстанції відмовлено у задоволенні заяви Банку в частині зменшення розміру позовних вимог щодо стягнення пені, оскільки рішенням господарського суду Донецької області від 24.11.2015р. у справі № 905/1586/15 судом відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені.

Також, судом відмовлено у задоволенні заяви Банку в частині припинення провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору, оскільки предметом розгляду даної справи є звернення стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором № 151110Z167 від 10.11.2010р., в рахунок погашення заборгованості Донецької міської ради за кредитним договором № 151110К26 від 05.11.2010р., в той час як позивач просить припинити провадження у даній справі з огляду на погашення Донецькою міською радою заборгованості за кредитним договором № 151110К26 від 05.11.2010р., тобто основної заборгованості. У даному спорі відповідач не є боржником за основним зобов'язанням третьої особи перед позивачем за кредитним договором, а виступив її майновим поручителем, надавши в іпотеку нерухоме майно в забезпечення зобов'язання перед Банком.

Суд зазначає, що спірним у даному випадку є право на звернення стягнення на предмет іпотеки як таке, проте погашення Донецькою міською радою заборгованості за кредитним договором № 151110К26 від 05.11.2010р., не виключає такого права позивача, а лише визначає безпідставність його застосування, тобто не може бути реалізовано з підстав визначених позивачем у розглядуваному позові.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, звернулось з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати рішення господарського суду Донецької області від 30.11.2017р., постанову у справі № 905/1582/15 та закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю предмета спору і повернути з державного бюджету ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" судовий збір.

Скарга мотивована необхідністю припинення/закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору в результаті погашення, після порушення провадження у справі, у відповідному розмірі заявленої в даній справі заборгованості.

Позивач зазначає, що при припиненні або закритті провадження у справі повертається судовий збір з бюджету.

Також, позивач вказує на безпідставність відмови судами попередніх інстанцій у задоволенні заяви Банку про зменшення розміру позовних вимог на суму нарахованої пені.

4. Позиції інших учасників справи

Відзиви чи заперечення на касаційну скаргу учасниками справи не подані.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

05 листопада 2010р. між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" (Банк) та Донецькою міською радою (Позичальник) укладено кредитний договір № 151110К26 (далі - договір), відповідно до якого Банк надає Позичальникові кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на умовах цього договору (далі - кредит або кредитна лінія), а Позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, встановлені цим договором.

Згідно з п. 3.2.1 договору ліміт кредитної лінії: 350 000 000,00 гривень.

Відповідно до п. 3.2.2., п. 3.2.4, п. 3.2.5 договору (в редакції договору № 151110К26-17 від 31.05.2013р. до кредитного договору від 05.11.2010 р.) кінцевий термін погашення кредиту - 30.10.2015р. Проценти за користування кредитом сплачуються позичальником виходячи із процентної ставки у розмірі 15,3 % річних. Розмір пені за прострочення позичальником платежів за цим договором: подвійна облікова ставка Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що у разі невиконання зобов'язань згідно з п. п. 3.4.1., 3.5.1 цього договору позичальник сплачує банку пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі, зазначеному у п. 3.2. цього договору, і підлягає сплаті на рахунок, зазначений в п.3.8. (б) цього договору.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитний договір № 151110К26 від 05.11.2010р. між КП "Донецькфлора" (Іпотекодавець) та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" (Іпотекодержатель) укладено іпотечний договір № 151110Z167 від 10.11.2010р. (іпотечний договір), відповідно до якого забезпечуються вимоги Іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору від 05.11.2010р. № 151110К26, зі всіма змінами та доповненнями, які укладені та будуть укладені, укладеного між Іпотекодержателем, з однієї сторони та Донецькою міською радою.

Згідно п. 1.3. іпотечного договору предметом іпотеки, що є забезпеченням викладених у кредитному договорі зобов'язань боржника, є нерухоме майно (надалі - предмет іпотеки), а саме: будівлі, загальною площею 1 918,2 кв.м., що розташовані за адресою: Донецька область, місто Донецьк, вулиця Чайкіної Лізи, будинок 8а, заставною вартістю 3 137 000,00 грн.: адміністративна будівля загальною площею 379,5кв.м.( літ.А-1), будівля виробничого цеху загальною площею 920,2 кв.м. ( літ Б-1), будівля складських приміщень загальною площею 524,4 кв.м.( літ В-1), будівля складу газонних трав ( літ Г-1), навіс загальною площею 94,1 кв.м.( літ.Е), огородження №1-4, замощення І. Адміністративна будівля (літ. А-2), загальною площею 1216,2 кв.м., що розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Солов'яненка, буд. 6в (шість літера "в"), заставною вартістю 6 936 000,00 грн.

За домовленістю сторін загальна заставна вартість предмету іпотеки на дату підписання цього договору становить 10 073 000,00 грн.

Відповідно до п. 1.6. іпотечного договору у випадку невиконання або неналежного виконання боржником відповідних положень кредитного договору та/або невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем відповідних положень цього договору, Іпотекодержатель має право отримати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами.

Пунктом 2.1.5 іпотечного договору Іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити в повному обсязі вимоги, що випливають з кредитного договору на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, комісії та інших платежів; неустойку, пеню; витрати, пов'язані з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрати на утримання, збереження предмета іпотеки та страхування предмета іпотеки, а також інші збитки, завдані порушенням основного зобов'язання чи умов цього договору.

Згідно з п. 2.2.2. іпотечного договору у разі порушення зобов'язань за кредитним договором та/або умов цього договору Іпотекодержатель зобов'язаний надіслати Іпотекодавцю та/або боржнику письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення (в тому числі дострокове) на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Згідно з п. 4.2. договору іпотека припиняється у разі: припинення зобов'язань боржника за кредитним договором; реалізації предмета іпотеки відповідно до умов цього договору; набуття Іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; з інших підстав, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до п. 5.1. іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання боржником умов кредитного договору та/або порушення Іпотекодавцем обов'язків встановлених цим договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання боржником, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

У зв'язку з невиконанням Донецькою міською радою зобов'язань щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом, Банком 24.07.2015р. на адресу Донецької міської ради та КП "Донецькфлора" направлено вимогу про дострокове погашення заборгованості №195-02/5068 від 23.07.2015р., в якій банк повідомив про наявність заборгованості за кредитним договором №151110К26 від 05.11.2010р. в сумі 289 336 614,32 грн. станом на 01.07.2015р. та вимагав протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання зазначеної вимоги її сплатити.

У зв'язку з не виконанням Донецькою міською радою своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням господарського суду Донецької області від 24.11.2015р. у справі №905/1586/15 стягнуто з Донецької міської ради на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" 236 459 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 31 756 443,77 грн. - заборгованість по сплаті відсотків, 1 572 448, 06 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 319 426, 86 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 33 874 520,08 грн. - інфляційні втрати, судовий збір в розмірі 67 199, 55 грн. Відмовлено ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в частині стягнення пені.

Під час розгляду судом першої інстанції справи № 905/1582/15 позивач надав суду копії меморіальних ордерів на суму 33 874 520, 08 грн. Зі змісту вказаних меморіальних ордерів вбачається, що Донецькою міською радою у повному обсязі погашено заборгованість, встановлену рішенням господарського суду Донецької області від 24.11.2015р. у справі №905/1586/15.

ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог та припинення провадження у справі.

6. Норми права та мотиви, з яких виходить суд касаційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про іпотеку" (далі - Закону) у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Частинами 1 - 3 ст. 33 Закону передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Тобто наявність заборгованості боржника перед кредитором за кредитним договором є підставою для звернення кредитора з позовом про задоволення своїх вимог за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Позивач, звертаючись з даним позовом, просив в рахунок погашення наявної заборгованості Донецької міської ради за кредитним договором, а саме: 236 459 000,00 грн. заборгованість за кредитом, 31 756 443,77 грн. заборгованість по сплаті відсотків, 21 397 053,17грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 5 203 587,54 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 1 572 448,06 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 319 426,86 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 33 874 520,08 грн. інфляційні втрати, звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором.

Рішенням господарського суду Донецької області від 24.11.2015р. у справі №905/1586/15 стягнуто з Донецької міської ради на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" 236 459 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 31 756 443,77 грн. - заборгованість по сплаті відсотків, 1 572 448, 06 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 319 426, 86 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 33 874 520,08 грн. - інфляційні втрати, судовий збір в розмірі 67 199, 55 грн. Відмовлено Банку в частині стягнення пені.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Донецькою міською радою у повному обсязі виконано рішення господарського суду Донецької області від 24.11.2015р. у справі №905/1586/15.

ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" у заяві просив зменшити розмір позовних вимог в частині стягнення пені та припинити провадження у справі в частині стягнення заборгованості за кредитом, у зв'язку з відсутністю предмета спору, оскільки Донецькою міською радою погашено заборгованість за кредитним договором, а розмір пені Банк зменшує.

Відповідно до п. 1-1 п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017р.) господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Предмет спору - це об'єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Тобто під предметом спору є заборгованість за кредитним договором, щодо якої виник спір. Під предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, в рахунок погашення наявної заборгованості перед позивачем за кредитним договором.

ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на підставі ст. 22 ГПК України (в редакції до 15.12.2017р.) у заяві від 30.01.2017р. зменшив розмір позовних вимог в частині стягнення пені, нараховану за несвоєчасну сплату кредиту та процентів за користування кредитом.

Крім того, Банк просив припинити провадження у справі в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом, інфляційних та 3% річних, у розмірі зазначеному в позовній заяві, оскільки боржником за кредитним договором погашено вказану заборгованість, тому відсутній предмет спору у даній справі.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови в позові, оскільки відсутність предмету спору є підставою для припинення провадження у справі.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України (в редакції з 15.12.2017р.) встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд апеляційної інстанції, розглядаючи апеляційну скаргу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", вказаних помилок не виправив.

Згідно з ч. 1 ст. 313 ГПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У ч. 4 ст. 231 ГПК України зазначено, що при закритті провадження у справі суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

7. Висновки суду касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважає, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, прийняті з неправильним застосування норм матеріального та процесуального права, що є підставою для їх скасування та закриття провадження у справі.

8. Судові витрати

Відповідно до ст. 129, ч. 4 ст. 231 ГПК України повернути з Державного бюджету України на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" 73 080 грн. судового збору, який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 300, 301, 308, 313, 314, 315 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 30.11.2017р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2018р. у справі № 905/1582/15 скасувати.

Провадження у справі № 905/1582/15 закрити.

Повернути з Державного бюджету України публічному акціонерному товариству "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, код 00032112) 73 080,00 грн. судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Суддя Л. В. Стратієнко

Суддя І. В. Ткач