КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2018 р. Справа№ 910/21641/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Власова Ю.Л.

секретар судового засідання - Добрицька В.С.

учасники справи:

позивача Юрков М.О.

відповідача Шестаков В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень"

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2018

у справі №910/21641/17 (суддя Отрош І.М.)

за позовом Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Публічного акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетичні інновації"

про стягнення 454528 грн 50 коп.

ВСТАНОВИВ:

ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" з вимогами до Публічного акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" про стягнення 454528 грн. 50 коп.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.02.2018 у справі №910/21641/17 позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" грошові кошти у розмірі 454528 (чотириста п'ятдесят чотири тисячі п'ятсот двадцять вісім) грн 50 коп. та судовий збір у розмірі 6817 (шість тисяч вісімсот сімнадцять) грн 93 коп.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Банк інвестицій та заощаджень" подало апеляційну скаргу, в якій просило суд рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2018 у справі №910/21641/17 скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що згідно із п. 5.4 Договору покупець повертає постачальнику забезпечення виконання договору після належного виконання постачальником умов договору щодо поставки товару в повному обсязі та без зауважень покупця. Апелянт наголошує, що враховуючи, що принципал здійснив поставку товару у повному обсязі, відповідної якості (специфікації), а позивач не пред'явив жодних зауважень, то така поставку відповідно до умов договору, вважається належною, а позивач зобов'язаний повернути забезпечення виконання договору.

У письмовому відзиві позивач просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2018 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2018 у справі №910/21641/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Андрієнко В.В., судді Буравльов С.І., Власов Ю.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.03.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №910/21641/17. Призначено справу до розгляду на 12.04.2018.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді Андрієнка В.В. у відпустці, 12.04.2018 розгляд апеляційної скарги не відбувся.

Ухвалою від 16.04.2018 розгляд справи призначено на 24.04.2018.

В судове засідання, яке відбулось 24.04.2018 з'явився представник позивача. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились.

Ухвалою від 24.04.2018 у розгляді справи оголошено перерву до 29.05.2018.

В судовому засіданні 29.05.2018 оголошено перерву до 31.05.2018.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

15.12.2016 між Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетичні інновації" (постачальник) укладено Договір поставки № 02-1/4583-16, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцю продукцію у кількості, за переліком (номенклатурою), за ціною, з характери тисками (якістю), у порядку та строки, що визначаються умовами договору, а покупець зобов'язується здійснити оплату належно поставленої продукції на умовах договору.

Відповідно до п. 2.3 Договору поставки № 02-1/4583-16 від 15.12.2016 ціна за одиницю продукції (з усіма витратами, пов'язаними з продукцією та її поставкою (передачею) зазначена у розділі першому Специфікації (Додаток № 1 до договору). Ціна договору складається з усіх витрат, пов'язаних з продукцією та її поставкою, зокрема, навантаженням продукції, її перевезенням, перевантаженням, розвантаженням у покупця. Ціна договору становить 9090570 грн 00 коп.

Відповідно до п. 3.1 Договору поставки № 02-1/4583-16 від 15.12.2016 договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та діє по 18.08.2017.

Згідно з п. 7.1 Договору поставки № 02-1/4583-16 від 15.12.2016 приймання-передачі продукції здійснюється сторонами відповідно до вимог чинних актів законодавства України, нормативних актів, рекомендацій виробника продукції в частині, що регламентують умови передачі покупцям продукції, а також нормативних документів.

Відповідно до п. 7.2 Договору поставки № 02-1/4583-16 від 15.12.2016 акт приймання-передачі продукції складається постачальником відповідно до вимог щодо складання первинних документів, інших вимог згідно з договором та передається ним покупцю (одержувачу) під час поставки (передачі) продукції. В акті сторони повинні зазначити номер та дату договору, номер та дату заявки покупця (на поставку продукції0, дату її отримання постачальником, найменування, кількість, ціну продукції, інші відомості при необхідності.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У Специфікації до Договору поставки № 02-1/4583-16 від 15.12.2016 (Додаток № 1) сторони погодили найменування товару (металоконструкції до опор ПБЗЗО-7н у кількості 141 одиниць загальною вартістю 9090570 грн 00 коп.), технічну специфікацію товару, місце поставки (ПС750кВ "Західноукраїнська" Львівська обл., Жидачівський р-н, с. Жирова, вул. Енергетична, 1); термін поставки продукції (4 квартал 2016 року - 2 квартал 2017 року протягом 60 днів після заявки замовника).

Судом встановлено, що 19.12.2016 між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору поставки № 02-1/4583-16 від 15.12.2016, якою сторони внесли зміни до Договору поставки № 02-1/4583-16 від 15.12.2016, зокрема, зазначивши, що загальна вартість товару становить 9090566 грн 10 коп.; аванс - 4545283 грн 05 коп.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з п. 6.1 Договору поставки № 02-1/4583-16 від 15.12.2016 постачальник здійснює поставку продукції протягом строку поставки: у 4 кварталі 2016 року - 2 кварталі 2017 року протягом 60 днів після заявки замовника (до 30.06.2017), у кількості відповідно до Додатку № 1 до договору, інших умов договору, за заявками покупця, на умовах DDP за адресою поставки продукції відповідно до вимог покупця, зокрема згідно з умовами Додатку № 1 до договору; при цьому покупець вправі завчасно, однак не пізніше наступного дня після отримання повідомлення постачальника про готовність продукції (партії продукції) до поставки, конкретизувати (остаточно погодити) місце поставки (передачі) продукції.

В заявці покупця зазначається зокрема дата та номер договору, дата та номер заявки, найменування, кількість продукції, що підлягає поставці у конкретній партії згідно з заявкою та загальна вартість такої партії продукції, строк її поставки (однак, цей строк повинен бути не пізніше останнього числа строку поставки, визначеного договором), найменування одержувача продукції, адреса поставки (у разі, якщо дані щодо місця передачі продукції та/або одержувача зазнають змін); заявки надсилаються покупцем на зазначену в договорі адресу постачальника, а за визначеної сторонами потреби також з одночасним наданням факсимільного або e-mail повідомлення (згідно з даними постачальника, зазначеними у договорі).

У разі неможливості для покупця прийняти продукцію про це негайно повідомляється постачальник, і в подальшому поставка продукції здійснюється виключно після надання покупцем письмового повідомлення про його можливість прийняти продукцію, зокрема за погодженою сторонами адресою поставки, зазначеному покупцем одержувачу; постачальник повинен здійснити таку поставку (передачу) продукції протягом строку та за адресою згідно з зазначеним повідомленням.

Постачальник протягом одного робочого дні з дня отримання заявки або повідомлення покупця повинен підтвердити її/його отримання (на факс та/або e-mail покупця, які будуть зазначені в заявці/повідомленні покупця). Відокремлений підрозділ покупця, який визначений як одержувач продукції, забезпечує прийняття продукції (із наданням довіреності для прийняття-передачі продукції).

Датою поставки (передачі) продукції (партії) визначається дата підписання покупцем акту. Право власності, ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження продукції переходить до покупця з дати підписання ним акту.

У позовній заяві позивач вказав на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетичні інновації" поставили продукцію за Договором поставки № 02-1/4583-16 від 15.12.2016 з порушенням строків поставки, встановлених вказаним договором.

Позивачем долучено до позовної заяви копію заявки вих. № 01/4526 від 27.04.2017, адресованої Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергетичні інновації", в якій позивач, у зв'язку з виробничою необхідністю, просить третю особу (постачальника) поставити продукцію у строк до 30.06.2017 металоконструкції до опор ПБ330-7н у кількості 141 одиниці на загальну суму 9090566 грн 10 коп.

Відповідно до п. 6.1 Договору поставки № 02-1/4583-16 від 15.12.2016 постачальник протягом одного робочого дні з дня отримання заявки або повідомлення покупця повинен підтвердити її/його отримання (на факс та/або e-mail покупця,які будуть зазначені в заявці/повідомленні покупця).

Позивачем долучено до позовної заяви копію листа Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичні інновації" вих. № 96 від 28.04.2017, надісланого факсом, в якому третя особа зазначає, що у відповідь на лист позивача вих. № 01/4526 від 27.04.2017 замовлення позивача прийняте до виконання.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 у справі № 910/18384/17 (за позовом Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичні інновації" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 358529 грн. 36 коп., нарахованих у зв'язку з простроченням поставки товару за Договором поставки № 02-1/4583-16 від 15.12.2016) встановлені обставини прострочення виконання відповідачем обов'язку з поставки продукції у встановлені договором поставки строки.

Судом встановлено, що 22.06.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетичні інновації" поставило Державному підприємству "Національна енергетична компанія "Укренерго" відповідно до Договору поставки № 02-1/4583-16 від 15.12.2016 товар на суму 644721 грн 00 коп.; 27.06.2017 - товар на суму 644721 грн 00 коп.; 06.07.2017 - товар на суму 644721 грн 00 коп.; 07.07.2017 - товар на суму 644721 грн 00 коп.; 10.07.2017 - товар на суму 644721 грн 00 коп.; 10.07.2017 - товар на суму 644721 грн 00 коп.; 11.07.2017 - товар на суму 644721 грн 00 коп.; 13.07.2017 - товар на суму 644721 грн 00 коп.; 17.07.2017 - товар на суму 644721 грн 00 коп.; 19.07.2017 - товар на суму 644721 грн 00 коп.; 27.07.2017 - товар на суму 709193 грн 10 коп.; 31.07.2017 - товар на суму 644721 грн 00 коп. 02.08.2017 - товар на суму 644721 грн 00 коп.; 02.08.2017 - товар на суму 644721 грн 00 коп., що разом становить 9090566 грн 10 коп., що підтверджується відповідними актами приймання-передачі, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб позивача і третьої особи (копії актів долучені позивачем до позовної заяви).

Таким чином, враховуючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетичні інновації" повинно було поставити товар у строк до 30.06.2017 та беручи до уваги дати фактичного виконання третьою особою обов'язку з поставки товару (відповідно до актів приймання-передачі), постачальником за договором поставки (Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетичні інновації") було прострочено виконання зобов'язання з поставки товару.

12.12.2016 Публічним акціонерним товариством "Банк інвестицій та заощаджень" було видано Банківську гарантію забезпечення виконання зобов'язань № 5440/16-ГВ; принципал - Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетичні інновації"; бенефіціар - Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго"; банк-бенефіціар - Публічне акціонерне товариство "Банк інвестицій та заощаджень"; сума гарантії - 454528 грн 50 коп.; строк дії гарантії - до 08.09.2017 включно.

У вказаній банківській гарантії зазначено, що банк (відповідач) проінформований про те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетичні інновації" та Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" буде укладений Договір про закупівлю товарів за державні кошти на поставку " 25.11.2 Вироби конструкційні металеві та їхні частини (44212000-9), 25.11.23-60.00 металоконструкції опор ПБ330-7н по об'єкту: ПЛ330кВ Західноукраїнська-Богородчани з реконструкцією ПС330кВ Богородчани та ПС750кВ Західноукраїнська" в результаті визнання принципала переможцем конкурсних торгів на закупівлю " 25.11.2 Вироби конструкційні металеві та їхні частини (44212000-9), 25.11.23-60.00 металоконструкції опор ПБ330-7н по об'єкту: ПЛ330кВ Західноукраїнська-Богородчани з реконструкцією ПС330кВ Богородчани та ПС750кВ Західноукраїнська".

Даною гарантією покриті лише можливі вимоги бенефіціара щодо виконання принципалом своїх зобов'язань щодо договору і не розповсюджуються на виплати штрафних санкцій та відшкодування збитків у будь-якому вигляді, а також комісійні виплати, передбачені або не передбачені договором та додатковими угодами до нього.

Гарант цією гарантіє безумовно і безвідклично зобов'язується протягом 5 банківських днів заплатити бенефіціару суму у розмірі, що не перевищує 454528 грн 50 коп. (гарантійна сума) після отримання від бенефіціара письмової вимоги з посиланням на цю гарантію, яка підписана уповноваженою особою та скріплена відбитком печатки бенефіціара із зазначенням у вимозі, що сума, яку бенефіціар вимагає сплатити, має бути виплачена бенефіціару у зв'язку з невиконанням принципалом своїх зобов'язань у відповідності до договору.

Такі письмові вимоги бенефіціара повинні бути надані гаранту не пізніше 08.09.2017 включно. Письмова вимога бенефіціара про оплату направляється гаранту через банк бенефіціара, який засвідчить, що наявні підписи на даній вимозі є дійсними, мають юридичну силу та законне відношення до бенефіціара.

Позивач звернувся до відповідача, як гаранта, із письмовою вимогою № 01/9755 від 01.09.2017 про сплату 454528 грн 50 коп. У даній вимозі бенефіціар вказав про настання гарантійного випадку, а саме здійснення принципалом поставки продукції з порушенням установленого договором строку.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, вказана письмова вимога була направлена безпосередньо на адресу Публічного акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" та отримана ним 05.09.2017.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" 454528 грн 50 коп., позивач стверджує, що письмова вимога була надіслана ним в межах строку дії гарантії та повністю відповідає умовам гарантії, наданої банком. Однак, відповідач не сплатив позивачу грошові кошти у розмірі 454528 грн 50 коп., чим на думку порушив його права.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. При цьому суд керується наступним.

Статтями 11, 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з положеннями ст.ст. 546, 560, 561, 566 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, гарантією. За гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Обов'язок гаранта перед кредитором обмежується сплатою суми, на яку видано гарантію. Однак у разі порушення гарантом свого обов'язку його відповідальність перед кредитором не обмежується сумою, на яку видано гарантію, якщо інше не встановлено у гарантії.

Статтею 563 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов'язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред'являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов'язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред'явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано.

Право гаранта на відмову в задоволенні вимоги кредитора встановлено ст. 565 ЦК України, згідно з ч. 1 якої гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії. Гарант повинен негайно повідомити кредитора про відмову від задоволення його вимоги.

В силу ст. 562 ЦК України зобов'язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов'язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 565 ЦК України, якщо гарант після пред'явлення до нього вимоги кредитора дізнався про недійсність основного зобов'язання або про його припинення, він повинен негайно повідомити про це кредитора і боржника. Повторна вимога кредитора, одержана гарантом після такого повідомлення, підлягає задоволенню.

Статтею 200 Господарського кодексу України визначено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов'язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов'язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Відповідно до розділу І Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №639, (далі - Положення) визначено, що гарантійний лист - це гарантія, що оформлена належним чином на паперовому носії. Гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов'язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов'язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов'язань у повному обсязі або їх частину в разі пред'явлення бенефіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Зобов'язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від основного зобов'язання принципала (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на таке зобов'язання безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Колегія суддів відзначає, що при прийнятті рішення місцевий господарський суд, виходячи з приписів ч. 2 ст. 563 Цивільного кодексу України, тексту гарантії та Положення не надав належної оцінку змісту спірної гарантії, зокрема тому, що письмова вимога бенефіціара про оплату направляється гаранту через банк бенефіціара, який засвідчить, що наявні підписи на даній вимозі є дійсними, мають юридичну силу та законне відношення до бенефіціара.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що письмова вимога бенефіціара була відправлена позивачем на поштову адресу гаранта: 04119, м. Київ, вул. Мельникова, 83-Д.

Проте, згідно із умовами спірної гарантії, письмова вимога бенефіціара мала бути направлена гаранту через банк бенефіціара. Метою такого направлення через банк було засвідчення банком, що наявні підписи на даній вимозі є дійсними, мають юридичну силу та законне відношення до бенефіціара. Проте відповідного засвідчення банк гарант не отримав.

В силу ч. 1 ст. 565 ЦК України якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії гарант має право на відмову в задоволенні вимоги кредитора.

За таких обставин колегія суддів вважає, що позивачем під час звернення до відповідача із вимогами кредитора було порушено ст. 563 ЦК України та умови гарантійного листа, оскільки заявлена гаранту позивачем вимога не відповідає умовам гарантії. Вказані обставини в свою чергу свідчать про правомірність відмови банка в задоволенні вимог бенефіціару про сплату коштів за гарантією, оскільки таке право гаранта визначене як статтею 565 Цивільного кодексу України, так і умовами гарантії.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія дійшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Публічного акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" про стягнення 454528 грн 50 коп. В позові належить відмовити повністю.

Таким чином рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2018 у справі №910/21641/17 підлягає скасуванню повністю, а апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" - задоволенню.

Судові витрати, згідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2018 у справі №910/21641/17 скасувати повністю та прийняти нове рішення.

3. В позові відмовити повністю.

4. Стягнути з Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ідентифікаційний код: 00100227) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" (04119, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 83-Д; ідентифікаційний код: 33695095) 10 226,89 грн судових витрат за розгляд справи апеляційною інстанцією.

5. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

7. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/21641/17.

Повний текст постанови складено та підписано 07.06.2018.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

Ю.Л. Власов