ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.06.2018 м.Харків Справа № 905/705/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григорєвій М.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», м.Запоріжжя

до відповідача: Приватного підприємства «Астон», м.Краматорськ, Донецька область

про стягнення 1208156,14грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю

від відповідача: не зявився

Суть справи:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», м.Запоріжжя, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Приватного підприємства «Астон», м.Краматорськ, Донецька область про стягнення 1208156,14грн., з яких: 971208,00грн. основний борг; 77696,64грн. неустойка; 159251,50грн. 15% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором поставки №20/2016/3594 від 25.12.16р. в частині повної та своєчасної поставки товару.

В якості правових підстав позову позивач зазначив положення статей 509, 525, 526, 530, 598, 599, 611, 629, 625, 631 Цивільного кодексу України та статей 193, 216 Господарського кодексу України.

Автоматичним розподілом автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/705/18.

Ухвалою господарського суду від 20.04.18р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/705/18; дану справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження; судове засідання призначено на 16.05.18р.

11.05.18р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги відхилив, зазначаючи при цьому, що позивачем невірно розраховані штрафні санкції. У наданому відзиві відповідач навів власний розрахунок, згідно якого сума штрафу дорівнює 158880,00грн.

Ухвалою господарського суду від 16.05.18р. за результатами підготовчого засідання закрито підготовче провадження та розгляд справи по суті призначений в судовому засіданні на 06.06.18р.

29.05.18р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

31.05.18р. на адресу суду від відповідача надійшло клопотання в якому відповідач просить суд розглянути справі без участі його представника.

У судове засідання 06.06.18р. представник відповідача не зявився; про місце, дату та час слухання справи відповідач був повідомлений належним чином.

При цьому, судом не встановлено обставин, що неявка у судове засідання 06.06.18р. представників сторін перешкоджає вирішенню спору, оскільки судом приймається до уваги, що явка представників сторін у дане засідання обов'язковою не визнавалась.

Клопотань про відкладення судового засідання не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали розгляду спору у даному судовому засіданні.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

З огляду на наведене, суд вирішує спір по суті за наявними матеріалами на підставі ч.ч.1, 3 ст.202 ГПК України.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

25.12.16р. між позивачем (покупець) Публічним акціонерним товариством «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» та відповідачем (постачальник) Приватним підприємством «Астон» укладений договір №20/2016/3594 (далі за текстом - договір), згідно, якого постачальник зобовязується передати, а покупець прийняти та оплатити обладнання на умовах, передбачених цим договором (п.1.1. договору).

Згідно п.2.1. договору, кількість, номенклатура обладнання вказуються в специфікаціях до даного договору, які є його невідємною частиною.

Розділом 3 договору визначені умови та строки поставки, а саме:

п.3.1. поставка обладнання здійснюється видами транспорту, які вказуються в специфікаціях;

п.3.2. постачальник зобовязується поставити обладнання на умовах поставки, вказаних у специфікаціях у відповідності до міжнародних правил інтерпретації комерційний термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року;

п.3.3. строки поставки обладнання вказуються в специфікаціях;

п.3.4. постачальник має право здійснити поставку обладнання в інші строки виключно на підставі попереднього узгодження покупця в письмовій формі;

п.3.5. постачальник зобовязаний повідомити покупця про передбачувану дату поставки обладнання не пізніше трьох днів до дати поставки.

Відповідно до п.4.1., 4.3. договору, поставка обладнання здійснюється за цінами, які визначені у відповідності з умовами поставки, зазначеними в специфікаціях та включають в себе всі податки та інші обовязкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші видатки постачальника повязані з поставкою обладнання. Загальна сума договору визначається як сумарна вартість обладнання, поставка якого здійснюється згідно специфікацій до нього.

Згідно п.5.2. договору, оплата за поставлене обладнання буде здійснюватися протягом строку, вказаного в специфікації, який обчислюється з моменту поставки обладнання та надання документів, вказаних в п.6.3. даного договору.

За невиконання або неналежне виконання умов даного договору сторони несуть відповідальність у відповідності до діючого законодавства України (п.7.1. договору).

Відповідно до п.7.3. договору у випадку порушення строків або обсягів поставок обладнання, постачальник сплачує покупцеві неустойку у розмірі 8% від вартості не поставленого у строк обладнання. У випадку порушення строків поставки більше ніж на 10 календарних днів, покупець вправі відмовитися від подальшого приймання та оплати обладнання, а також вимагати повернення раніше сплачених сум, які постачальник зобовязаний повернути протягом 3 банківських днів з моменту отримання повідомлення покупця, яке вважається отриманим постачальником за збігом трьох робочих днів з моменту його відправлення покупцем на адресу постачальника, зазначену в договорі.

Пунктом 7.6. договору, визначено, що у випадку порушення постачальником строків поставки обладнання, передбачених даним договором, за яке покупцем внесена повна або часткова передоплата, постачальник за користування грошовими коштами покупця зобовязаний сплатити покупцю 15% річних, від суми грошових коштів, сплачених покупцем, за період з дня оплати та до дня фактичної оплати обладнання або повернення грошових коштів.

Цей договір вступає в силу з 01 січня 2017 року, але не раніше виконання вимог правовстановлюючих документів сторін про необхідність надання згоди на укладання органами управління сторін, які мають відповідні повноваження (за наявності таких вимог). Цей договір діє до 31 грудня 2017 року. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобовязань (в тому числі гарантійних) по даному договору (п.п.10.4, 10.5 договору).

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб.

25.12.16р., 14.02.17р. та 04.03.17р., сторонами підписані специфікації, якими визначені найменування, кількість, ціну, строки поставки та оплати товару.

· Згідно специфікації №1 від 25.12.16р., сторонами узгоджено, що відповідач (постачальник) передає покупцю (позивачу) товар колосники паллет агломашини М01-39993-01 та колосники ПК 03646.024.1а, загальною вартістю 3067459,20грн. (з ПДВ). Строк поставки: - колосник паллет агломашини ч.М01-39993-1 партіями по 15,0 тонн; - колосник ч.ПК 03646.042.1а партіями по 2.5-3.0 тони протягом 30 календарних днів з моменти направлення покупцем письмової заявки, підписаної уповноваженою посадовою особою, згідно специфікації. Строк оплати поставленого обладнання: протягом 60 календарних днів з моменту поставки обладнання на склад покупця за наявності повного пакета документів згідно п.6.3. договору.

· Згідно специфікації №2 від від 14.02.17р., сторонами узгоджено, що відповідач (постачальник) передає покупцю (позивачу) товар колосники паллет агломашини ПК 09301.525.1, загальною вартістю 1620000,00грн. (з ПДВ). Строк поставки: поставка всього обєму згідно специфікації до 25 березні 2017 року. Строк оплати поставленого обладнання: 70% передплати від вартості обладнання по даній специфікації на підставі наданого постачальником рахунку, 30% протягом 15 календарних днів з моменту приймання товару на складі виробника за наявності повного пакету документів згідно п.6.3. договору.

· Згідно специфікації №3 від 04.03.17р., сторонами узгоджено, що відповідач (постачальник) передає покупцю (позивачу) товар колосники паллет агломашини ПК 09301.525.1, загальною вартістю 2160000,00грн. (з ПДВ). Строк поставки: партіями протягом 45 календарних днів з моменту отримання 70% передплати від вартості обладнання по даній специфікації на підставі наданого постачальником рахунку, 30% протягом 15 календарних днів з моменту приймання товару на складі покупця за наявності повного пакету документів згідно п.6.3. договору.

Згідно п.2 специфікацій №1, №2, №3 обладнання поставляється на умовах поставки DAP склад ПАТ «Запоріжсталь» у відповідності до міжнародних правил інтерпретації комерційний термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року.

Згідно п.7 специфікацій №1, №2, №3 датою поставки вважається дата поставки на склад ПАТ «Запоріжсталь» з відміткою представника покупця в видатковій накладній постачальника.

Специфікації підписані представниками сторін договору та скріплені печатками юридичних осіб.

Позивач перерахував на рахунок відповідача в якості оплати за товар (обладнання) згідно договору №20/2016/3594 від 25.12.16р. та специфікацій до нього 2984400,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень №278494 від 16.02.17р. на суму 1134000,00грн., №279686 від 28.02.17р. на суму 338400,00грн. та №280992 від 07.03.17р. на суму 1512000,00грн.

Відповідачем згідно специфікації №1 від 25.12.16р. було поставлено позивачу товар на суму 911592,00грн., що підтверджується копіями видаткових накладних №27 від 31.01.17р., №29 від 03.02.17р., №42 від 15.02.17р., №44 від 20.02.17р., №49 від 24.02.17р., №50 від 27.02.17р., №54 від 03.03.17р., №62 від 16.03.17р., №112 від 12.05.17р.

Вказаний товар був прийнятий представником позивача, що підтверджується підписом представника отримувача (позивача) на відповідних видаткових накладних без зауважень та заперечень.

Згідно специфікації №2 від 25.12.16р. відповідачем було поставлено позивачу товар на суму 1101600,00грн., що підтверджується копіями видаткових накладних №78 від 04.04.17р., №94 від 13.04.17р., №111 від 12.05.17р.

Вказаний товар був прийнятий представником позивача, що підтверджується підписом представника отримувача (позивача) на відповідних видаткових накладних без зауважень та заперечень.

Загальна сума поставленого відповідачем товару за специфікаціями №1 та №2 складає 2013192,00грн. Доказів здійснення поставок за специфікацією №3 суду не надано.

Таким чином, за твердженнями позивача станом на 10.04.18р. відповідачем свої зобовязання за договором №20/2016/3594 від 25.12.16р. виконані не в повному обсязі та не здійснено поставку товару на суму 971208,00грн. у визначений у специфікаціях строк.

Листом №79-2025935 від 21.04.17р. позивач звернувся до відповідача з вимогою поставити в найкоротший строк товар згідно виданих заявок та отриманих передоплат.

В свою чергу відповідач у листі №28/02 від 26.02.18р., посилаючись на певні обставини в робі підприємства, які призвели до порушення строків поставки, запропонував на отриману суму передоплати в розмірі 971208,00грн. поставити обладнання за ціною 63500,00 без ПДП за 1 т. з відстрочкою платежу до 30 календарних днів.

29.03.18р. позивач направив на адресу відповідача претензію №11/2017395(ММ) від 29.03.18р. з вимогою негайно повернути суму передоплати за договором №20/2016/3594 від 25.12.16р. та сплатити штрафні санкції, нараховані позивачем за неналежне виконання умов договору.

Як зазначає позивач, відповіді на претензію відповідачем не надано.

Отже, відповідач товар у повному обсязі не поставив, попередню оплату не повернув, що і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Предметом спору є вимога Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» про стягнення з Приватного підприємства «Астон» попередньої оплати вартості не поставленого товару на суму 971208,00грн. та штрафних санкцій. Підставою позову визначено неналежне виконання відповідачем зобов'язання щодо передачі товару позивачу у повному обсязі за договором №20/2016/3594 від 25.12.16р.

Частина 1, п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України визначає, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ч.1, ч.4 ст.202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондує з приписами ст.193 Господарського кодексу України.

Приписами ст.610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1, ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред'явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред'явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Згідно п.5.2. договору, оплата за поставлене обладнання здійснюється протягом строку, вказаного в специфікації, який обчислюється з моменту поставки обладнання та надання документів, вказаних в п.6.3. даного договору.

П.4., п.5 специфікації №1 від 25.12.16р. сторонами узгоджено: строк поставки - колосник паллет агломашини ч.М01-39993-1 партіями по 15,0 тонн; - колосник ч.ПК 03646.042.1а партіями по 2.5-3.0 тони протягом 30 календарних днів з моменти направлення покупцем письмової заявки, підписаної уповноваженою посадовою особою, згідно специфікації. Строк оплати поставленого обладнання: протягом 60 календарних днів з моменту поставки обладнання на склад покупця за наявності повного пакета документів згідно п.6.3. договору.

П.4., п.5 специфікації №2 від 14.02.17р., сторонами узгоджено: строк поставки - поставка всього обєму згідно специфікації до 25 березні 2017 року. Строк оплати поставленого обладнання: 70% передплати від вартості обладнання по даній специфікації на підставі наданого постачальником рахунку, 30% протягом 15 календарних днів з моменту приймання товару на складі виробника за наявності повного пакету документів згідно п.6.3. договору.

П.4., п.5 специфікації №3 від 04.03.17р. сторонами узгоджено: строк поставки -партіями протягом 45 календарних днів з моменту отримання 70% передплати від вартості обладнання по даній специфікації на підставі наданого постачальником рахунку, 30% протягом 15 календарних днів з моменту приймання товару на складі покупця за наявності повного пакету документів згідно п.6.3. договору.

Як встановлено вище, позивач на виконання умов договору №20/2016/3594 від 25.12.16р. та специфікацій №1, №2, №3 здійснив попередню оплату за товар 2984400,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями №278494 від 16.02.17р. на суму 1134000,00грн. (70% передплати за специфікацією №2), №279686 від 28.02.17р. на суму 338400,00грн. (за отримане обладнання за специфікацією №1) та №280992 від 07.03.17р. на суму 1512000,00грн. (70% передплати за специфікацією №3).

Згідно видаткових накладних №27 від 31.01.17р., №29 від 03.02.17р., №42 від 15.02.17р., №44 від 20.02.17р., №49 від 24.02.17р., №50 від 27.02.17р., №54 від 03.02.17р., №62 від 16.03.17р., №112 від 12.05.17р., №78 від 04.04.17р., №94 від 13.04.17р., №111 від 12.05.17р. відповідачем було поставлено позивачу товар на суму 2013192,00грн.

Таким чином, відповідачем свої зобовязання щодо поставки товару виконані не в повному обсязі.

Матеріали справи містять претензію позивача №11/2017395(ММ) від 29.03.18р., направлену на адресу відповідача, щодо повернення частини суми отриманої попередньої оплати.

Доказів повернення спірної суми попередньої оплати відповідачем матеріали справи не містять.

У відзиві на позовну заяву відповідач не заперечив факт наявності заборгованості перед позивачем в сумі 971208,00грн. за договором №20/2016/3594 від 25.12.16р.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 971208,00грн. як основного боргу, є обґрунтованими, доведеними відповідними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Крім суми попередньої оплати за непоставлений товар, позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку в сумі 77696,64грн. та 15% за користування чужими грошовими коштами у сумі 159251,50грн.

Частиною 1 ст.536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ч.2 ст.536 Цивільного кодексу України).

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця (ч.3 ст.693 Цивільного кодексу України).

Пунктом 7.6. договору, визначено, що у випадку порушення постачальником строків поставки обладнання, передбачених даним договором, за яке покупцем внесена повна або часткова передоплата, постачальник за користування грошовими коштами покупця зобовязаний сплатити покупцю 15% річних, від суми грошових коштів, сплачених покупцем, за період з дня оплати та до дня фактичної поставки обладнання або повернення грошових коштів.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Позивачем при розрахунку 15% річних за користування грошовими коштами на суму заборгованості 971208,00грн. здійснене нарахування з дня останньої передоплати 07.03.17р. (платіжне доручення №280992 від 07.03.17р.) та до дати звернення до суду з позовом 10.04.18р.

Перевіривши розрахунок 15% річних за користування грошовими коштами, наданий позивачем, та наведений відповідачем у відзиві на позовну заяву, судом встановлено, що загальний розмір 15% річних за користування грошовими коштами становить 159251,50, який і підлягає задоволенню.

Таким, чином, вірним є розрахунок 15% річних за користування грошовими коштами проведений позивачем.

На підставі п.7.3 договору позивачем заявлена до стягнення неустойка у розмірі 8% від вартості не поставленого у строк обладнання у сумі 77696,64грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок неустойки судом встановлено, що загальний розмір неустойки становить 77696,64грн., тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.13Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 46, 73, 74, 76, 79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», м.Запоріжжя до Приватного підприємства «Астон», м.Краматорськ, Донецька область про стягнення основного боргу в сумі 971208,00грн., неустойки в сумі 77692,64грн., 15% річних в сумі 159251,50грн., задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Астон» (вул. Олекси Тихого, буд. 2 В, м.Краматорськ, Донецька область, 84306; код ЄРДПОУ 31054936) на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (Південне шосе, 72, м.Запоріжжя, 69008; ) основний борг в сумі 971208,00грн., неустойку в сумі 77696,64грн., 15% річних в сумі 159251,50грн. та судовий збір в розмірі 18122,34грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

В судовому засіданні 06.06.18р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 06.06.18р.

Суддя М.О. Лейба