ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06.06.2018 Справа № 908/1056/18

Суддя господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В., розглянувши матеріали за позовом: Приватного підприємства «Обрій» (49000, м. Дніпро, вул. Каштанова, буд. 4-Б)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Агропромислова компанія» (72319, м. Мелітополь Запорізької області, вул. Героїв України (Кірова), буд. 175)

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Обрій» звернулося в господарський суд Запорізької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Агропромислова компанія» про стягнення суми 2188078,65 грн.

Розглянувши вказану позовну заяву господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню на підставі пункту 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), виходячи з наступного.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об’єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Відповідно до статті 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об’єднано декілька вимог, пов’язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об’єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Об’єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

Не допускається об’єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Не допускається об’єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз’єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об’єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз’єднання позовних вимог.

Про об’єднання справ в одне провадження, роз’єднання позовних вимог, про відмову в об’єднанні справ в одне провадження, роз’єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.

Справи, що перебувають у провадженні господарського суду, в разі об’єднання їх в одне провадження передаються на розгляд судді, який раніше за інших суддів відкрив провадження у справі.

Якщо провадження у справах було відкрито в один день, справи, в разі об’єднання їх в одне провадження, передаються на розгляд судді, який першим прийняв рішення про їх об’єднання.

Справи, об’єднані в одне провадження, роз’єднанню не підлягають.

Предметом даного позову є вимоги про стягнення суми 2188078,65 грн., з яких: заборгованість за договором поставки № 03/07 від 03.07.2015 р. в сумі 561560,50 грн., заборгованість за договором поставки № 1/25/06 від 25.06.2016 р. в сумі 252872,00 грн., заборгованість за договором поставки № 13/06 від 13.06.2017 р. в сумі 229439,77 грн., заборгованість за договором поставки № 14/07 від 14.07.2015 р. в сумі 597981,51 грн., пеня в сумі 108833,67 грн., 3% річних в сумі 85207,00 грн., інфляційні втрати в сумі 352184,20 грн.

Отже, між Приватним підприємством «Обрій» (позивачем) та Приватним акціонерним товариством «Агропромислова компанія» (відповідачем) виникли правовідносини на підставі чотирьох різних договорів, які не пов’язані між собою підставами виникнення.

В даному випадку, предмет позову становлять чотири позовні вимоги майнового характеру.

Зокрема, для вирішення по суті спору про стягнення заборгованості за договорами поставки: № 03/07 від 03.07.2015 р., № 1/25/06 від 25.06.2016 р., № 13/06 від 13.06.2017 р., № 14/07 від 14.07.2015 р., укладених між позивачем та відповідачем, суд повинен буде дослідити та вивчити кожний зі спірних договорів, встановити наявність або відсутність підстав для стягнення боргу окремо по кожному з договорів.

Фактично, в межах одного позовного матеріалу, заявником надані чотири окремі позови до відповідача, які виникли на підставі чотирьох різних договорів.

При цьому, суд зазначає, що позовні вимоги про стягнення боргу за договорами поставки: № 03/07 від 03.07.2015 р., № 1/25/06 від 25.06.2016 р., № 13/06 від 13.06.2017 р., № 14/07 від 14.07.2015 р., не пов’язані наданими до суду доказами.

Отже, поєднання вимог про стягнення заборгованості за договорами поставки: № 03/07 від 03.07.2015 р., № 1/25/06 від 25.06.2016 р., № 13/06 від 13.06.2017 р., № 14/07 від 14.07.2015 р.,, укладених між позивачем та відповідачем, перешкоджатиме з’ясуванню прав і взаємовідносин сторін.

Таким чином, всупереч вимоги ст. 173 ГПК України, фактично, позивач об’єднав в одній позовній заяві чотири окремі позови, які не пов’язані поданими доказами. Даний факт суттєво ускладнює вирішення спору та дослідження доказів.

Для вирішення по суті спору, суд повинен буде дослідити та вивчити кожний зі спірних договорів та правовідносини сторін, що виникли на їх підставі, встановити наявність або відсутність підстав для стягнення окремо по кожному з договорів.

Відтак, заявлені вимоги не можуть бути об’єднані в одне провадження.

Правочином (договором) у розумінні ст. 202 ЦК України є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Таким чином, позивач повинен обґрунтувати підставу позову окремо по кожній вимозі та вказати конкретні докази у підтвердження викладених обставин – по кожному з договорів.

Суд відзначає, що позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 173 та пункт 2 частини п’ятої статті 174 ГПК України).

При цьому, суд зазначає, що заявником об’єднано вимоги за різними договорами, що свідчить про не пов’язаність позовних вимог підставою їх виникнення та поданими доказами.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи, якщо порушено правила об’єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Посилання заявника на п. 1 ч. 2 ст. 173 ГПК України, судом відхиляється, оскільки, вказаною нормою передбачено право суду, з урахуванням положень частини першої цієї статті, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об’єднати в одне провадження декілька справ за позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача.

Отже, вказаною нормою передбачено право суду об’єднати в одне провадження не декілька позовів, а декілька справ, провадження у яких вже порушено судом.

Зазначені обставини перешкоджають суду у можливості вчинити передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України дії по підготовці справи до судового розгляду та є підставами для повернення позовної заяви позивачу.

З огляду на вищевикладене, позовна заява Приватного підприємства «Обрій», підлягає поверненню заявнику.

Згідно із ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України “Про судовий збір”, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись ст.ст. 173, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути Приватному підприємству «Обрій», м. Дніпро.

Додаток: - позовна заява вих. № 30/05 від 30.05.2018 р. з додатками на 38 аркушах (у т.ч. оригінали: платіжне доручення № 927 від 30.05.2018 р. про сплату 32821,19 грн. судового збору, фіскальний чек та опис вкладення у цінний лист від 31.05.2018 р.).

Ухвала набирає законної сили 06.06.2018 р. та відповідно до ст. 235, п. 6 ч. 1 ст. 255, пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя                      М.В. Мірошниченко