КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2018 р. Справа№ 925/1501/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі Вінницькій Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Житнікова Т.А. за довіреністю №1088-01-21 від 21.03.18;

від відповідача: Ведула С.О. особисто;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Черкаської міської ради

на рішення Господарського суду Черкаської області від 18.12 2017 (повне рішення складено 22.12.2017)

у справі №925/1501/17 (суддя Скиба Г.М.)

за позовом Черкаської міської ради

до фізичної особи-підприємця Ведули Сергія Олексійовича

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року Черкаська міська рада (далі - позивач) звернулася у Господарський суд Черкаської області з позовом до фізичної особи-підприємця Ведули Сергія Олексійовича (далі - відповідач), у якому просила суд визнати недійсним Договір №890 щодо пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою від 09 лютого 2017р (далі - Договір), який укладений між Черкаською міською радою і ФОП Ведулою Сергієм Олексійовичем.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 18.12.2017 у справі №925/1501/17 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням господарського суду, Черкаська міська рада звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки виконавчим комітетом Черкаської міської ради були прийняті рішення про відмову відповідачу у погодженні розміщення тимчасових споруд, а тому спірний договір укладений з порушенням вимог законодавства, що є підставою для визнання його недійсним.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді Тищенко О.В., Хрипун О.О.) апеляційну скаргу Черкаської міської ради залишено без руху.

15.02.2018 Черкаською міською радою надіслано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги. До заяви додано платіжне доручення №11 від 23.01.2018 про сплату судового збору на суму 2400,00 грн.

Відповідно до розпорядження начальника управління Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 та згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2018 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: Корсакова Г.В. - головуючий суддя, судді Тарасенко К.В., Тищенко О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 колегією суддів у зазначеному складі відкрито апеляційне провадження, призначено розгляд справи на 28.03.2018.

Протокольною ухвалою від 28.03.2018 у судовому засіданні була оголошена перерва до 24.04.2018.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 14.05.2018 призначено повторний автоматизований розподіл справи №925/1501/17 у зв'язку із звільненням головуючого судді (судді-доповідача) Корсакової Г.В. з посади судді Київського апеляційного господарського суду у відставку.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2018 справу №925/1501/17 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Зеленіна В.О., суддів: Мартюк А.І., Ткаченка Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2018 колегією суддів у зазначеному складі прийнято справу до провадження, призначено розгляд справи на 05.06.2018.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2018 р., у зв'язку із перебуванням судді Ткаченка Б.О. на лікарняному, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі №925/1501/17 колегію суддів у складі головуючого судді: Зеленіна В.О., суддів: Зубець Л.П., Мартюк А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2018 колегією суддів у зазначеному складі прийнято справу до провадження,

Представник позивача (апелянта) у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу з підстав, наведених у скарзі, просила її задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, пояснив, що він звернувся із відповідною заявою до Центру надання адміністративних послуг, після чого отримав спірний Договір, проте не може розмістити тимчасові споруди (торговий павільйон із зупинкою громадського транспорту), однак сплачує передбачені Договором платежі.

Статтями 269, 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду встановила наступне.

03.11.2016р. за №45966-ТС відповідач звернувся із заявою до управління планування та архітектури департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради про визначеність відповідності намірів розміщення тимчасової споруди комплексній схемі та державним будівельним нормам, за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Дніпра біля КНС.

03.11.2016р. за №45960-ТС відповідач звернувся із заявою до управління планування та архітектури департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради про визначеність відповідності намірів розміщення тимчасової споруди комплексній схемі та державним будівельним нормам, за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Дніпра.

На підставі зазначених заяв були підготовлені наступні проекти рішень Виконавчого комітету Черкаської міської ради:

- від 06.12.2016р. №1656 "Про погодження заяви щодо можливості розміщення ТС ФОП Ведулі С.О. по вул. Героїв Дніпра, 69, у комплексі із зупинкою громадського транспорту (парна сторона)" (а.с. 9, лист про відповідність намірів за підписом начальника Управління планування та архітектури Департаменту архітектури В.В. Чернухи - а.с. 9 зворот);

- від 06.12.2016р. №1656 "Про відмову у погодженні заяви щодо можливості розміщення ТС ФОП Ведулі С.О. по вул. Героїв Дніпра, 69, у комплексі із зупинкою громадського транспорту (парна сторона)" (а.с. 11, лист про відмову щодо реалізації намірів за підписом директора Департаменту архітектури А.В. Савіна - а.с. 11 зворот).

- від 06.12.2016р. №1657 "Про погодження заяви щодо можливості розміщення ТС ФОП Ведулі С.О. по вул. Героїв Дніпра, 85, у комплексі із зупинкою громадського транспорту (парна сторона)" (а.с. 10, лист про відповідність намірів за підписом начальника Управління планування та архітектури Департаменту архітектури В.В. Чернухи - а.с. 10 зворот);

- від 06.12.2016р. №1657 "Про відмову у погодженні заяви щодо можливості розміщення ТС ФОП Ведулі С.О. по вул. Героїв Дніпра, 85, у комплексі із зупинкою громадського транспорту (парна сторона)" (а.с. 12, лист про відмову щодо реалізації намірів за підписом директора Департаменту архітектури А.В. Савіна - а.с. 12 зворот).

06 грудня 2016 року відбулось засідання Виконавчого комітету Черкаської міської ради, оформлене протоколом №12-02 (а.с.15-17) у якому, серед інших питань, зазначено:

"7.4. Про погодження заяви щодо можливості розміщення ТС ФОП Ведулі С.О. по вул. Героїв Дніпра, 69, у комплексі із зупинкою

7.5. Про відмову у погодженні заяви щодо можливості розміщення ТС ФОП Ведулі С.О. по вул. Героїв Дніпра, 69, у комплексі із зупинкою

7.6. Про погодження заяви щодо можливості розміщення ТС ФОП Ведулі С.О. по вул. Героїв Дніпра, 85, у комплексі із зупинкою

7.7. Про відмову у погодженні заяви щодо можливості розміщення ТС ФОП Ведулі С.О. по вул. Героїв Дніпра, 85, у комплексі із зупинкою"

За результатами розгляду зазначених питань виконком Черкаської міської ради вирішив: проекти 7.5, 7.7. - "за" - одноголосно, проекти 7.4, 7.6 - "за" - ніхто.

Таким чином, прийнятими та чинними є рішення про відмову у погодженні заяв щодо можливості розміщення тимчасових споруд ФОП Ведулі С.О. по вул. Героїв Дніпра, 69 та по вул. Героїв Дніпра, 85.

При цьому, наявні у матеріалах справи копії рішень про відмову у погодженні заяв (а.с. 11, 12) підписані міським головою А.В.Бондаренком, а копії проектів про погодження заяв (а.с.9, 10) не містять підпису міського голови.

01.02.2017 відповідач звернувся до Центру надання адміністративних послуг Департаменту управління справами Черкаської міської ради із заявою (а.с.13) щодо укладення договору пайової участі в утриманні об'єкту (об'єктів благоустрою міста за адресою (адресами) м.Черкаси: вул.Героїв Дніпра, 85 (парна сторона), вул.Героїв Дніпра, 69 (парна сторона).

До заяви відповідачем були долучені рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 06.12.2016р. №1656 "Про погодження заяви щодо можливості розміщення ТС ФОП Ведулі CO. по вул. Героїв Дніпра, 69, у комплексі із зупинкою громадського транспорту (парна сторона)" та рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 06.12.2016р. №1657 "Про погодження заяви щодо можливості розміщення ТС ФОП Ведулі С.О. по вул. Героїв Дніпра, 85, у комплексі із зупинкою громадського транспорту (парна сторона)".

09.02.2017 між ФОП Ведулою Сергієм Олексійовичем, як замовником, та Черкаською міською радою, як виконавцем, було укладено договір №890 щодо пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою, відповідно до якого замовний зобов'язується оплатити пайову участь в утриманні об'єкта благоустрою: по вул.Героїв Дніпра, 85, площею 68,25 кв.м. на території якого розташовано торговий павільйон площею 30 кв.м., по вул.Героїв Дніпра, 69 площею 68,25 кв.м. на території якого розташовано торговий павільйон площею 30 кв.м., власником якого є замовник, а виконавець зобов'язується забезпечити належне утримання прилеглої до зазначеної споруди території.

Черкаська міська рада заперечує дійсність зазначеного договору щодо пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою №890 від 09.02.2017р., посилаючись на те, що на момент його укладання у відповідача було відсутнє рішення, яким виконавчий комітет погодив заяви щодо розміщення ТС.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що наявні два протилежні рішення щодо кожного з об'єктів - про погодження розміщення тимчасових споруд та про відмову у погодженні розміщення тимчасових споруд, жодне з вказаних рішень не визнавалось нечинним, отже вони є чинними. Окрім цього, позивач не обґрунтував, яке його право чи господарський інтерес в даному випадку порушено і яке право він захищає.

Однак, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Предметом розгляду даної справи є матеріально-правова вимога про визнання недійсним Договору №890 щодо пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою від 09 лютого 2017 року з підстав невідповідності його законодавству.

Статтею 144 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до п. 2.3 Порядку укладання договорів про пайову участь в утриманні об'єктів благоустрою міста, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 09.07.2010 № 5-821 (зі змінами від 20.08.2015), договір щодо пайової участі в утриманні об'єктів благоустрою укладається замовником після визначення відповідності намірів щодо місця розташування ТС комплексній схемі розміщення ТС, будівельним нормам відповідно до вимог рішення Черкаської міської ради від 05.04.2012 № 3-753 "Про затвердження схеми розміщення тимчасових споруд в м. Черкаси та внесення змін до рішень Черкаської міської ради" зі змінами.

Згідно з п. 4.7 Положення про розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Черкаси, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 05.04.2012 № 3-753 зі змінами від 20.08.2015 №2-1455, у разі відповідності намірів та, у разі відсутності документів, що посвідчують право на земельну ділянку, замовник протягом строку, зазначеного у п. 4.6 Положення укладає договір щодо пайової участі в утриманні об'єкту благоустрою міста.

Відповідно до п. 4.3 Положення заява про можливість розміщення ТС, підлягає обов'язковому погодженню (у формі рішення) з виконавчим комітетом Черкаської міської ради.

Отже, є вірними аргументи позивача про те, що для укладання договору пайової участі в утриманні об'єкту благоустрою необхідна наявність позитивного рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради про погодження заяви щодо розміщення тимчасової споруди.

Відповідно до частини 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Отже, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Відповідно до п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом. Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Згідно з ч.1 ст.207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009р. визначено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Позивач заперечує дійсність правочину - договору щодо пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою № 890 від 09.02.2017, оскільки на момент його укладання у ФОП Ведули С.О. було відсутнє рішення, яким виконавчий комітет погодив заяви щодо розміщення ТС, що суперечить Порядку укладання договорів про пайову участь в утриманні об'єктів благоустрою міста, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 09.07.2010 № 5-821 (зі змінами від 20.08.2015).

Так, як зазначалось вище, рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 06.12.2016 №1656 "Про відмову у погодженні заяви щодо можливості розміщення ТС ФОП Ведулі С.О. по вул. Героїв Дніпра, 69, у комплексі із зупинкою громадського транспорту (парна сторона) та рішенням від 06.12.2016 №1657 "Про відмову у погодженні заяви щодо можливості розміщення ТС ФОП Ведулі С.О. по вул. Героїв Дніпра, 85 у комплексі із зупинкою громадського транспорту (парна сторона) виконавчий комітет Черкаської міської ради відмовив ФОП Ведулі С.О. у погодженні даних заяв.

При цьому, є хибним висновок суду першої інстанції про наявність чинних рішень, з аналогічними номерами, щодо погодження заяв, оскільки згідно протоколу №12-02 засідання виконкому від 06.12.2016 вказані рішення не були прийняті і міським головою не підписані.

Відповідно до п. 2.5.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що визнання правочину (господарського договору) недійсним господарським судом є наслідком його вчинення з порушенням закону, а не заходом відповідальності сторін. Тому для такого визнання, як правило, не має значення, чи усвідомлювали (або повинні були усвідомлювати) сторони протиправність своєї поведінки під час вчинення правочину; винятки з цього правила можливі, якщо вони випливають із закону.

В свою чергу, у п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" визначено, що судам необхідно враховувати, що виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. У разі якщо правочин ще не виконаний, він є таким, що не створює жодних юридичних наслідків.

Отже, висновок суду першої інстанції щодо недоведеності порушення прав позивача, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову про визнання правочину недійсним.

За приписами п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Таким чином, оскільки спірний договір суперечить вимогам Порядку укладання договорів про пайову участь в утриманні об'єктів благоустрою міста, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 09.07.2010 № 5-821 (зі змінами від 20.08.2015), яким передбачено, що для укладання договору пайової участі в утриманні об'єкту благоустрою необхідна наявність позитивного рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради про погодження заяви щодо розміщення тимчасової споруди, на підставі ч. 1 ст. 215 та ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України, договір підлягає визнанню недійсним, отже позовні вимоги є обґрунтованими.

За змістом статті 216 ЦК України та виходячи із загальних засад цивільного законодавства суд може застосувати з власної ініціативи реституцію як наслідок недійсності оспорюваного правочину, однак, матеріали справи не містять доказів виконання сторонами умов спірного договору.

Відповідно до ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що рішення Господарського суду Черкаської області від 18.12.2017 у справі №925/1501/17 прийняте із невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому відповідно до положень п.п.3, 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позову, а апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що судовий збір за подання позовної заяви (1600 грн.) (а.с.8) та судовий збір за подання апеляційної скарги (2400 грн.) (а.с.68) був сплачений Департаментом архітектури та містобудування Черкаської міської ради, а тому, оскільки позов задоволено повністю, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь вказаної особи.

Керуючись ст.ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Черкаської міської ради задовольнити.

2. Скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 18.12.2017 у справі №925/1501/17.

3. Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

4. Визнати недійсним Договір №890 щодо пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою від 09 лютого 2017 року, який укладений між Черкаською міською радою та фізичною особою-підприємцем Ведулою Сергієм Олексійовичем.

5. Стягнути з фізичної особи-підприємця Ведули Сергія Олексійовича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради (18000, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36, ідентифікаційний код 38715770) - 1600 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 2400 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Видачу наказу доручити Господарському суду Черкаської області.

7. Повернути до Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/1501/17.

8. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

9. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07.06.2018.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк