УХВАЛА

м. Київ

08.06.2018Справа № 910/6567/18
Суддя Сташків Р.Б., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕМІС КАНЦ"

про визнання договору недійсним.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про визнання недійсним договору, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Деміс Канц» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАН», на підставі якого було видано простий вексель серії АА № 0903289 на суму 19848583 грн. від 31.12.2015.

Як слідує з матеріалів позовної заяви (додатків до позову), ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2017 порушено провадження у справі №904/1169/17 про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН» банкрутом.

З наявної у Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації вбачається, що розгляд справи № 904/1169/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН» ще не завершено.

Згідно ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження та позовного провадження. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 8 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником (тобто банкрутом), за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Стаття 30 ГПК України визначає, що справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника (тобто банкрута).

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує, зокрема, спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником (тобто банкрутом), за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Отже, з системного аналізу наведених вище норм права випливає, що за умови порушення провадження у справі про банкрутство, особливістю вирішення спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону про банкрутство, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство, задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Зі змісту позовної заяви слідує, що предметом даного судового спору є визнання недійсним договору, на підставі якого було видано простий вексель серії АА № 0903289 на суму 19848583 грн. від 31.12.2015, і стороною даного договору є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАН», що банкрутиться у межах справи №904/1169/17 Господарського суду Дніпропетровської області.

Тобто, указані вимоги підпадають під перелік вимог, визначених ч. 8 ст. 20 ГПК України та ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", і при цьому не пов'язані із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;

Враховуючи вищенаведене, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН» про визнання недійсним договору, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Деміс Канц» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАН», на підставі якого було видано простий вексель серії АА № 0903289 на суму 19848583 грн. від 31.12.2015, слід передати для розгляду в межах справи №904/1169/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН», яка розглядається Господарським судом Дніпропетровської області.

Керуючись ст.ст. 12, 20, 30, 31 ГПК України та ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН» про визнання недійсним договору, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Деміс Канц» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАН», на підставі якого було видано простий вексель серії АА № 0903289 на суму 19848583 грн. від 31.12.2015 передати для розгляду у межах справи про банкрутство №904/1169/17 Господарського суду Дніпропетровської області.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Р.Б. Сташків