РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.06.2018Справа № 910/4401/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про відшкодування матеріальної шкоди 11 561,75 грн. в порядку регресу, за участю представників позивача - не з'явився, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року до господарського суду міста Києва звернувся позивач з позовом до відповідача про відшкодування шкоди у розмірі 11561,75 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.07.2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «Hyundai Elantra», д.н. НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_1, (застрахований позивачем транспортний засіб) та «Ніссан», д.н. НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_2.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 13 561,75 грн.

Цивільну відповідальність винної особи у ДТП - громадянина ОСОБА_2 було застраховано в Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.04.2018 року справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду на 14.05.2018 року.

14.05.2018 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити в задоволені позову в повному обсязі, з тих підстав, що позивачем сплачено страхове відшкодування особі, яка не є страхувальником згідно договору добровільного страхування.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.05.2018 року розгляд справи відкладено на 04.06.2018 року

31.05.2018 року позивачем через канцелярію суду надано відповідь на відзив.

04.06.2018 року представники сторін в судове засідання не з'явилися.

Сторони у справі були належним чином повідомлені про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки про дорожньо-транспортну пригоду №781702 та постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 25.09.2017 року по справі 766/11592/17, громадянин ОСОБА_2 05.07.2017 року о 18 годині 45 хвилин, у м. Херсон, по вул. І. Куліка, буд. 143б, на парковці «Евріка», керуючи автомобілем «Ніссан», д.н. НОМЕР_3 не переконавшись в безпеці руху, скоїв наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_2.

Зазначеною постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.09.2017 року по справі 766/11592/17 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього штраф.

Пошкоджений автомобіль був застрахований у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Страхова компанія "АХА Страхування" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту 148а6я від 05.09.2016 року.

Відповідно до рахунку-фактури №6199 від 08.07.2017 року та акту виконаних робіт №ZN-00009538 від 18.08.2017 року, копії яких міститься в матеріалах справи, вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля НОМЕР_2 склала 13 561,75 грн.

Як вбачається з страхового акту, копія якого міститься в матеріалах справи, позивачем було розраховано та вирішено виплатити страхове відшкодування у розмірі 13 561,75 грн.

Зазначені кошти в розмірі 13 561,75 грн. позивачем було виплачено за реквізитами відповідно до рахунку-фактури №6199 від 08.07.2017 року, що підтверджується платіжними дорученнями №353 085 від 19.07.2017 року.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортним засобом - автомобілем «Ніссан», д.н. НОМЕР_3, який спричинив ДТП та заподіяв збитки автомобілю НОМЕР_2, керував ОСОБА_2.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем «Ніссан», д.н. НОМЕР_3, ОСОБА_2 встановлена в судовому порядку.

Тому, ОСОБА_2 є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю НОМЕР_2, у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з статтею 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що між відповідачем та страхувальником було укладено договір (поліс) ОСЦПВВНТЗ № АК/0995395 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу «Ніссан», д.н. НОМЕР_3, і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди. Вказаним договором передбачено ліміт відповідальності за шкоду завдану майну у розмірі 100 000,00 та франшизу у розмірі 2000,00 грн.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п'ятою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Судом дана належна оцінка відзиву на позовну заяву, проте доводи відповідача, що позивачем сплачено страхове відшкодування особі, яка не є страхувальником згідно договору добровільного страхування наземного транспорту є безпідставними, оскільки згідно повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та заяви на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу за підписом ОСОБА_1 (страхувальника) копії яких містяться в матеріалах справи, вказано власника пошкодженого автомобіля НОМЕР_2, а також зазначено реквізити для виплати по страховому випадку - СТО ТОВ «Автопланета Плюс», куди й було сплачене страхове відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю НОМЕР_2, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, суд приходить до висновку, що права позивача за захистом яких він звернувся до суду порушено відповідачем та беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується, виходячи із вартості матеріального збитку, в межах ліміту відповідальності (100 000,00 грн.) за вирахуванням франшизи в розмірі 2000,00 грн. передбачених договором (полісом) № АК/0995395, позов підлягає задоволенню у розмірі 11 561,75 грн. (13 561,75 грн. виплачене страхове відшкодування - 2000 грн. франшизи).

Судовий відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 119, код 35265086) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; код 20474912) 11 561 (одинадцять тисяч п'ятсот шістдесят одна) грн. 75 коп. страхового відшкодування та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 08.06.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна