ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

05 червня 2018 року Справа № 915/439/17

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

представник позивача (заявника) у судове засідання не з’явився,

представник відповідача (боржника) у судове засідання не з’явився,

розглянувши заяву №04-663/03 від 22.05.2018 Миколаївського районного центру зайнятості про поновлення пропущеного строку для пред’явлення виконавчого документа до виконання у справі №915/439/17.

За позовом: Миколаївського районного центру зайнятості, 54036, м. Миколаїв, вул. Веселинівська, 45а

до відповідача: Центрального об’єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області, 54018, м. Миколаїв, прос .Богоявленський, 55-Е

про: стягнення 7373,31 грн.

22.05.2018 Миколаївський районний центр зайнятості звернувся до господарського суду Миколаївської області з заявою №04-663/03 від 22.05.2018 в якій просить суд:

- поновити строк для пред’явлення виконавчого документа до виконання виданого на виконання рішення, яке виніс Господарський суд Миколаївської області від 04.07.2017 по справі №915/439/17 за позовом Миколаївського районного центру зайнятості до Управління пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області про стягнення заборгованості на суму 7 373,31 грн.

Заявник в обґрунтування вимог викладених в заяві про поновлення пропущеного строку для пред’явлення наказу до виконання у справі №915/439/17 зазначає, що 07.09.2017 керуючись ч. 2 ст. 6 Закону України “Про виконавче провадження” та постановою Кабінету міністрів України від 03.08.2011 №845 звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області про прийняття до виконання наказу господарського суду Миколаївської області від 31.08.2018 про стягнення з Центрального об’єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області на користь Миколаївського районного центру зайнятості 7373,31 грн. 12.09.2017 Казначейська служба надіслала лист, щодо неможливості технічної змоги виконувати рішення про стягнення коштів, за якими боржником є орган Управління ПФУ. У зв’язку з тим, що відповідно до ч. 2 ст. 76 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, кошти Управління ПФУ зараховуються на єдиний рахунок Управління ПФУ і зберігаються на окремих рахунках територіального органу Управління ПФУ в уповноваженому банку.

06.10.2017 Миколаївський РЦЗ звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області із заявою про примусове виконання рішення господарського суду Миколаївської області по справі № 915/439/17. На що, від Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на адресу Миколаївського РЦЗ надійшло повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. В зв’язку з тим, що виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної служби, приватним виконавцем. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування.

У подальшому Миколаївський РЦЗ повторно звернувся до Казначейської служби із заявою про виконання судового рішення керуючись ч. 1 ст. 3 Закону України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень” . В свою чергу казначейська служба повернула виконавчий документ на підставі ч.2 ст.2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

04.05.2018 Миколаївський РЦЗ повторно звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у миколаївській області із заявою про примусове виконання рішення господарського суду Миколаївської області у справі №915/439/17. Від відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 21.05.2018 на адресу Миколаївського РЦЗ надійшло повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. У зв’язку з тим, що виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної служби, приватним виконавцем. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування. Станом на 22.05.2018 рішення господарського суду Миколаївської області у справі №915/439/17 залишається не виконаним.

01.06.2018 боржник до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надав пояснення №8191/14 від 01.06.2018 в яких зазначає, що рішення господарського суду Миколаївської області від 04.07.2017 у справі №915/439/17 має виконуватися у порядку, передбаченому Закону України від 05.06.2012 №4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Так, відповідно до частини першої статті 2 Закону України №4901-VI, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов’язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган. Відповідно до частини першої статті 3 України №4901-VI, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень – за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Таким чином, вважають, що за виконанням рішення господарського суду Миколаївської області від 04.07.2017 у справі №915/439/17 Миколаївський РЦЗ має звернутися до центрального органу виконавчої влади. Що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Розглянувши матеріали заяви №04-663/03 від 22.05.2018 Миколаївського районного центру зайнятості про поновлення пропущеного строку для пред’явлення виконавчого документа до виконання у справі №915/439/17, суд прийшов до висновку, що заява про поновлення пропущеного строку для пред’явлення виконавчого документа до виконання підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 04.07.2017 по справі № 915/439/17 позовні вимоги Миколаївського районного центру зайнятості задоволено, стягнуто з Центрального об’єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області на користь Миколаївського районного центру зайнятості 7373,31 грн.

Не погодившись із рішенням господарського суду Миколаївської області від 04.07.2017 Центральне об’єднання Управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.08.2017, рішення господарського суду Миколаївської області від 04.07.2017 у справі № 915/439/17 було залишено без змін.

31.08.2017 на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 17.08.2017 та рішення господарського суду Миколаївської області від 04.07.2017 судом було видано наказ по справі, в якому зазначено, що наказ дійсний для пред’явлення державному виконавцю протягом 3-х місяців.

Не погодившись із постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.08.2017 Центральне об’єднання Управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області звернулось до Вищого господарського суду України про скасування рішення господарського суду Миколаївської області від 04.07.2017 та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 17.08.2017.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.12.2017, рішення господарського суду Миколаївської області від 04.07.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.08.2017 було залишено без змін.

Відповідно до ст. 329 ГПК України, у разі пропуску строку для пред’явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Відновлення процесуального строку означає лише, що суд надає дозвіл особі вчинити процесуальну дію, незважаючи на те, що строк для її вчинення пропущений. Тобто відновлення строку не означає, що перебіг строку продовжується.

Враховуючи викладене, та оскільки строк для пред'явлення наказу до виконання позивачем було пропущено по незалежним від нього причинам, суд вважає за можливе заяву позивача про поновлення пропущеного строку для пред’явлення наказу до виконання задовольнити.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 234, 329 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву №04-663/03 від 22.05.2018 Миколаївського районного центру зайнятості про поновлення пропущеного строку для пред’явлення виконавчого документа до виконання у справі №915/439/17 задовольнити.

2. Відновити строк для пред'явлення до виконання наказу від 31.08.2017 виданого на виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 04.07.2017 по справі № 915/439/17 про стягнення з Центрального об’єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області на користь Миколаївського районного центру зайнятості 7373,31 грн.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI “Перехідні положення” ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено та підписано 06.06.2018

Суддя                                                                                           Н.О. Семенчук