ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року справа № 925/371/18 м. Черкаси

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько - німецьке підприємство "Товариство технічного нагляду ДІЕКС"

до публічного акціонерного товариства "Азот"

про стягнення 370948 грн. 58 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

Представники учасників справи:

від позивача: Гладченко А.В. за довіреністю від 05.01.2018;

від відповідача: не явилися.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько - німецьке підприємство "Товариство технічного нагляду ДІЕКС" (далі також - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Українсько - німецького науково - виробничого підприємства "Технічний центр діагностики та експертизи" товариство з обмеженою відповідальністю (далі також - відповідач 1) про стягнення 1000 грн. та до публічного акціонерного товариства "Азот" (далі також - відповідач 2) про стягнення 503928 грн. 58 коп., у тому числі: 492340 грн. основного боргу, 8244 грн. 24 коп. інфляційних нарахувань та 3344 грн. 34 коп. три проценти річних.

Ухвалою від 03.03.2018 у справі №904/780/18 Господарський суд Дніпропетровської області передав матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько - німецьке підприємство "Товариство технічного нагляду ДІЕКС" за виключною підсудністю до Господарського суду Черкаської області.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачами грошових зобов'язань щодо оплати наданих позивачем відповідачу 2 послуг за укладеними між позивачем і відповідачем 2 договором від 25.07.2016 №819-16-ДС та між позивачем і відповідачем 1 договором поруки від 25.07.2016 №819-16-УС.

Також позивач у позові просить господарський суд судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою від 20.04.2018 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у цій справі і призначив у ній підготовче засідання на 12 год. 00 хв. 10.05.2018 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

08 травня 2018 року відповідач 2 подав до господарського суду відзив на позов, яким заперечив проти позовних вимог.

В обґрунтування заперечень проти позовних вимог відповідач 2 вказав у відзиві на позов на об'єктиву неможливість виконання ним своїх грошових зобов'язань за договором від 25.07.2016 №819-16-ДС через повну зупинку з 07.03.2017 виробництва і тривале простоювання заводу, нестачу оборотних коштів, накладення органами державної виконавчої служби арештів на грошові кошти товариства, що означає про відсутність вини відповідача 2 у невиконанні своїх зобов'язань і відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України та п. 6.3 за договором від 25.07.2016 №819-16-ДС є підставою для незастосування до нього відповідальності за порушення зобов'язань.

Представник позивача заявою у формі позовної заяви від 07.05.2018 зменшив розмір позовних вимог до відповідача 2 на 132980 грн. з 503928 грн. 58 коп. до 370948 грн. 58 коп.

Господарський суд прийняв вказане зменшення представником позивача розміру позовних вимог до відповідача 2 на 132980 грн. .

Ухвалою від 10.05.2018 Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у засіданні суду на 12 год. 00 хв. 07 червня 2018 року в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

10 травня 2018 року після закриття підготовчого провадження представник позивача подав до господарського суду заяву від 10.05.2018 про відмову від позову до відповідача 1 про стягнення 1000 грн.

21 травня 2018 року представник позивача подав до господарського суду відповідь на відзив з доводами на підтримку позовних вимог і на спростування заперечень відповідача 2 проти позову.

04 червня 2018 року, тобто після закриття підготовчого провадження, до господарського суду надійшла заява представника позивача від 31.05.2018 про зменшення розміру позовних вимог до відповідача 2 на 246460 грн. з 370948 грн. 58 коп. до 124488 грн. 58 коп. у складі: 112900 грн. основного боргу, 8244 грн. 24 коп. інфляційних нарахувань і 3344 грн. 34 коп. три проценти річних.

Відповідач 2 був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання з розгляду справи по суті, призначеного на 12 год. 00 хв. 07 червня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення йому 17.05.2018 поштового відправлення з ухвалою суду від 10.05.2018. Проте відповідач 2 чи його представник у це судове засідання не явився і не повідомив господарський суд про причини неявки, що не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні, яке відбулося 07.06.2018 за участю представника позивача, господарський суд:

прийняв відмову представника позивача від позову до відповідача 1 про стягнення 1000 грн. і ухвалою від 07.06.2018 закрив провадження у справі у цій частині позовних вимог;

відмовив у прийнятті зменшення представником позивача за його заявою від 31.05.2018 розміру позовних вимог до відповідача 2 з 370948 грн. 58 коп. до 124488 грн. 58 коп. через те, що ця заява була подана позивачем після закриття підготовчого провадження, а ст. 46 Господарського процесуального кодексу України надає позивачу право на зменшення розміру позовних вимог лише до закінчення підготовчого засідання;

розглянув справу по суті і оголосив вступну і резолютивну частини прийнятого у нарадчій кімнаті рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі письмові докази, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2016 року позивач, як замовник, і відповідач 2, як виконавець, уклали між собою договір №819-16-ДС (а.с. 26-68), згідно з п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання надати послуги з проведення експертного обстеження (технічного діагностування), позачергового або первинного технічного огляду котлів, посудин, ємностей, що працюють під тиском, трубопроводів пари та гарячої води, технологічних трубопроводів (з виготовленням паспортів та схем) та об'єктів систем газопостачання (надалі - устаткування) в цехах А-3, А-5, М-2, М-5, М-6, М-7, М-9, К-2, К-3, К-4, К-6, КВПіА, КЦ, ХВО, ОПСВ, РМЦ, ЦЛ ПАТ "АЗОТ", згідно з переліком устаткування додатків №1 - №28, , які є невід'ємними частинами договору.

Відповідно до п. 1.2 договору №819-16-ДС послуги виконуються поетапно на підставі письмової заявки замовника, з зазначенням в ній дати початку надання послуг та з відповідним переліком належно підготовленого устаткування згідно з додатками №1 - №28 до даного договору , який є відповідним етапом надання послуг.

У п 2.2. договору №819-16-ДС його сторони передбачили, що вартість послуг за даним договором сплачується замовником виконавцю поетапно, по факту надання послуг протягом 30 банківських днів з моменту підписання сторонами актів здачі-приймання наданих послуг шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця, зазначений в даному договорі.

В подальшому сторони уклали додаткові угоди від 14.11.2016 №1, від 19.12.2016 №2, від 01.02.2017 №3, від 09.06.2017 №4 і від 26.10.2017 №5 (а.с. 69-75) до договору №819-16-ДС, якими внесли відповідні зміни до цього договору.

На виконання договору №819-16-ДС з урахуванням додаткових угод до нього позивач надав відповідачу 2 передбачені цим договором послуги загальною вартістю 3475960,00 грн., у тому числі на суму 492340 грн. за підписаними обома сторонами актами здачі-приймання від 08.09.2016 №10 та від 23.10.2017 №71-№82 (а.с. 76-88).

Відповідно до п. 2.2. договору №819-16-ДС відповідач мав оплатити надані позивачем послуги за актом здачі-приймання від 08.09.2016 №10 у сумі 49190 грн. у строк до 24 жовтня 2016 року і за актами здачі-приймання від 23.10.2017 №71-№82 у сумі 443150 грн. у строк до 05 грудня 2017 року. Проте відповідач свої зобов'язання щодо оплати наданих за цими актами здач-приймання послуг виконав лише частково і з порушенням встановленого договором №819-16-ДС, сплативши позивачу в рахунок оплати цих послуг лише 379440 грн., у тому числі: 132980 грн. 10.04.2018 за платіжним дорученням від 10.04.2018 №2769 і 246460 грн. 18.05.2018 за платіжним дорученням від 18.05.2018 №3995.

Відповідно наразі борг відповідача перед позивачем за надані за актами здачі-приймання від 08.09.2016 №10 та від 23.10.2017 №71-№82 послуги становить 112900 грн. (492340 грн. - 379440 грн.).

За періоди прострочення з 25.10.2016 по 16.01.2018 в платі послуг, наданих за актом здачі-приймання від 08.09.2016 №10 на суму 49190 грн., і з 06.12.2017 по 16.01.2018 в платі послуг, наданих за актами здачі-приймання від 23.10.2017 №71-№82 на суму 443150 грн., позивач нарахував відповідачу до сплати передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань у сумі 8244 грн. 24 коп. і 3344 грн. 34 коп. три проценти річних.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 614 Цивільного кодексу України містить, зокрема, такі норми:

1. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

2. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб'єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обов'язку в натурі.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства, Господарський суд Черкаської області дійшов до таких висновків.

Відповідач не виконав належним чином грошові зобов'язання перед позивачем за договором №819-16-ДС, строк виконання яких настав, прострочив оплату наданих за актами здачі-приймання від 08.09.2016 №10 та від 23.10.2017 №71-№82 послуг на загальну суму 492340 грн., не оплатив частину їх вартості у сумі 112900 грн. і тим самим порушив права позивача на своєчасне і повне одержання плати за надані послуги.

Відтак позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати примусового виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором №819-16-ДС в натурі шляхом стягнення з нього на свою користь 112900 грн. боргу, а також передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України трьох процентів річних та інфляційних нарахувань.

Стягнення з відповідача на користь позивача боргу є присудженням до виконання обов'язку в натурі і не є видом цивільно-правової чи господарсько-правової відповідальності за невиконання договірних зобов'язань.

Передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України три проценти річних і інфляційні нарахування є відповідальністю за порушення грошового зобов'язання, від якої в силу ч. 1 ст. 625 цього Кодексу боржник не звільняється через неможливість виконання ним грошового зобов'язання з будь-яких підстав, у тому числі і з підстав, вказаних відповідачем у відзиві на позов.

Стягувані суми трьох процентів річних та інфляційних нарахувань нараховані позивачем у відповідності з умовами договору №819-16-ДС, фактичними обставинами виконання його сторонами і вимогами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, тобто нараховані правильно.

За таких обставин позов до публічного акціонерного товариства "Азот" підлягає задоволенню лише в частині стягнення 112900 грн. основного боргу, 8244 грн. 24 коп. інфляційних нарахувань і 3344 грн. 34 коп. трьох процентів річних.

В частині решти стягуваної суми основного боргу в розмірі 246460 грн., сплаченої відповідачем 2 після подання позивачем позову, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з відсутністю предмету позову.

За подання позову до відповідача 2 позивач за платіжним дорученням від 18.01.2018 №1849 сплатив 7558 грн. 93 коп. судового збору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України позивачу пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача 1867 грн. 33 коп. витрат на сплату судового збору.

Згідно з п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" зменшення розміру позовних вимог, а також закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, є підставами для повернення судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила.

Представник позивача 07.06.2018 подав до Господарського суду Черкаської області клопотання про повернення позивачу частини сплаченого ним за платіжними дорученнями від 18.01.2018 №1849 судового збору, що припадає на частину вимог, щодо яких суд прийняв зменшення розміру позовних вимог і закрив провадження у справ з підстав відсутності предмета позову.

Отже, у даному випадку у зв'язку із прийняттям господарським судом зменшення представником позивача розміру позовних вимог на 132980 грн. і закриття провадження у справі в частині вимоги про стягнення 246460 грн. основного боргу позивачу підлягає поверненню із Державного бюджету України 5691 грн. 60 коп. судового збору, сплаченого ним за платіжним дорученням від 18.01.2018 №1849.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. ст. 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Азот" (вул. Першотравнева, 72, м. Черкаси, Черкаська область, 18014, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько - німецьке підприємство "Товариство технічного нагляду ДІЕКС", (провулок Джинчарадзе, 8, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49040, ) - 112900 грн. основного боргу, 8244 грн. 24 коп. інфляційних нарахувань, 3344 грн. 34 коп. три проценти річних та 1867 грн. 33 витрат на сплату судового збору.

Припинити провадження у справі в частині стягнення 246460 грн. основного боргу.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько - німецьке підприємство "Товариство технічного нагляду ДІЕКС", (провулок Джинчарадзе, 8, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49040, ) із Державного бюджету України частину сплаченого ним за платіжним дорученням від 18.01.2018 №1849 судового збору у сумі 5691 грн. 60 коп.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено і підписано 11.06.2018.

СУДДЯ М.В. Дорошенко