ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2018 року м.Дніпро Справа № 904/425/18

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Березкіної О.В., Дарміна М.О.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2018 року, ухваленого суддею Петренко І.В., повний текст якого складено 06.04.2018 року, у справі №904/425/18,

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБК Центр", м. Дніпро

про стягнення 4 428,00 грн. штрафу та 1 946,50грн. пені,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулось Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"(далі - Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБК Центр" (далі - Відповідач), в якій просив суд, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, стягнути з Відповідача 4 428,00 грн. штрафу та 2 651,95 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач поставив Позивачу неякісний товар і вчасно не здійснив його заміну, у зв'язку з чим виникли підстави для стягнення пені та штрафу.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2018 року у справі № 904/425/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вважає, що господарським судом при ухвалені оскаржуваного рішення в порушення вимог п. 2 ст. 237 ГПК України неповно зясовано фактичні дані, що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

А саме, суд проігнорував надані позивачем ОСОБА_1 вхідного контролю від 12.09.2018 року та ОСОБА_2 про фактичну якість і комплектність продукції від 14.09.2018 року, наявність яких підтверджує дотримання ПАТ "Укрзалізниця" вимог п. 6 Інструкції №П-7 від 25.04.1966 "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості", щодо прийому продукції по якості та комплектності не пізніше 20 днів після видачі продукції органом транспорту або надходженні її на склад отримувача при доставці продукції постачальником або при вивезенні продукції отримувачем.

Також, господарський суд не взяв до уваги той факт, що директор Відповідача ОСОБА_2 був присутній у складі комісії при складанні ОСОБА_2 № 4 про фактичну якість і комплектність продукції від 24.10.2017 року, про що свідчить його підпис у ОСОБА_2, який є ідентичним підпису у договорі поставки № ОД/НХ-17-262НЮ від 04.04.2017 року, укладеному між ПАТ "Укрзалізниця" та ТОВ "ВБК Центр".

За вказаних обставин з оскаржуваного рішення не вбачається обґрунтованих підстав, з яких господарський суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних доказів того, що директор Відповідача брав участь у приймання товару та засвідчив своїм підписом факти, встановлені ОСОБА_2 від 24.10.2017 року.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВБК Центр", відзив на апеляційну скаргу не надав, правом, передбаченим ст.263 ГПК України, не скористався.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.05.2018 року відкрито апеляційне провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в письмовому провадженні 05.06.2018 року без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

05.06.2018 року Дніпропетровським апеляційним господарським судом підписано вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

04.04.2017 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВБК Центр" укладено договір поставки, який підписано уповноваженими особами, а саме, від замовника - начальником служби матеріально-технічного забезпечення філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності №1727 від 31.10.2016 та заступника начальника служби пасажирських перевезень філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності №1726 від 31.10.2016, та від позичальника - директором ОСОБА_2, який діяв на підставі статуту, та скріплено печатками (а.с. 11-17).

Відповідно до пункту 1.1 умов якого постачальник передає у власність замовника, а замовник оплачує товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами (далі - товар), які зазначені у специфікації (Додаток №1), що додається до договору про закупівлю і є його невід'ємною частиною. Постачальник передає у власність замовника товар на умовах, зазначених у договорі.

Найменування товару: запасні частини до пасажирських вагонів (шківи ведучі, вали) (пункт 1.2 договору).

Виробник товару: ПП "Ось Ж", м.Херсон, Україна (поз. 1-3, 5); ТОВ "ВБК Центр", м.Дніпро, Україна (поз.4) (пункт 1.2 договору).

Якість товару, що постачається, повинна відповідати Кресленням, згідно Специфікації №1 (пункт 2.1 договору).

Підтвердженням якості з боку постачальника є сертифікат якості (пункт 2.2 договору).

Замовник має право повернути постачальнику неякісний товар (пункт 2.3 договору).

Постачальник гарантує якість та надійність товару, що постачається, на протязі терміну, який передбачено технічними умовами та стандартами на даний товар. Гарантійний строк експлуатації - 12 місяців з дати постачання. Гарантійний термін зберігання - 12 місяців з дати постачання (пункт 4.1 договору).

Термін усунення недоліків або заміни товару в межах гарантійного терміну - 20 днів з моменту виявлення недоліків. Постачальник усуває недоліки та проводить заміну товару на якісний за свій рахунок (пункт 4.3 договору).

Пунктом 11.1 договору визначено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за цим договором винна сторона несе відповідальність згідно з чинним законодавством України і цим договором.

Пунктом 11.3 договору визначено, що постачальник при постачанні неякісної продукції має проводити заміну продукції на якісну за власний рахунок у термін, що не перевищує 20 діб, та сплачувати штраф у розмірі 20% від суми поставленої продукції неналежної якості.

Термін дії договору з моменту його підписання до 31.12.2017, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами зобов'язань (пункт 16.2 договору).

З огляду на письмову заявку №НХ-13/9885 від 30.08.2017 відповідач повинен був відвантажити позивачу запасні частини до пасажирських вагонів, а саме 7472063 Шків ведучий ТК 2 81.30.151-1 сб - 8 шт по ціні 6150,00грн. без ПДВ. Всього з ПДВ 20% 59040,00грн., не пізніше 03.09.2017 року (а.с. 18).

На виконання заявки позивача №НХ-13/9885 від 30.08.2017 Відповідач відвантажив Шків ведучий 81.30.151-1 сб в кількості 8 штук на суму 59040,00грн., що підтверджується видатковою накладною №167 від 01.09.2017 року (а.с. 19).

12.09.2017 складено ОСОБА_2 б/н вхідного контролю ведучих шківів ТК-2 постачальника, згідно якого виявлено відсутність умовного номеру виробника та умовного позначення шківа згідно ГОСТ 20889, наявність глибоких раковин - виривів, зачищення, заплавленість невідомим матеріалом, пошкодження у вигляді виїмок, шків зі слідами іржі, був у використанні (а.с. 20-21).

14.09.2017 складено ОСОБА_2 про фактичну якість і комплектність продукції, згідно якого встановлено, що шківи ведучі ТК-2 у кількості 3 (трьох) штук на загальну суму 22140,00грн. підлягають заміні (а.с. 22-23).

24.10.2017 ОСОБА_2 №4 про фактичну якість і комплектність продукції встановлено, що шківи ведучі ТК-2 у кількості 3 (трьох) штук на загальну суму 22140,00грн. підлягають заміні (а.с. 24-27).

Враховуючи, що відповідач не здійснив заміну шківів у визначений договором строк позивач нарахував штраф та пеню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що матеріали справи не містять належних доказів виклику представника постачальника для складання акту про фактичну якість і комплектність продукції, а також того, що директор Відповідача брав участі у приймання товару та засвідчив своїм підписом факти, які встановлено актом від 24.10.2017 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору поставки є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Таким чином, відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі Договору поставки товару, є господарськими зобов'язаннями, а згідно з приписами статей 193 ГК України, 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

На час розгляду спору у господарському суді Договір поставки від 04.04.2017 року у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним. Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

В межах конкретного періоду (кварталу) поставки товару, визначеного Графіком поставки, постачальник зобов'язаний здійснити поставку товару на підставі письмових заявок замовника у строки і обсягах, визначених у цих заявках, але не пізніше ніж впродовж трьох робочих днів з моменту їх отримання у будь-який спосіб (пункт 5.2 договору).

Враховуючи положення пункту 5.2 договору позивач виставив відповідачу заявку №НХ-13/9885 від 30.08.2017, в якій просив відвантажити Одеській залізниці запасні частини до пасажирських вагонів, а саме: 7472063 Шків ведучий ТК 2 81.30.151-1 сб - 8 шт по ціні 6150,00грн. без ПДВ. Всього з ПДВ 20% 59040,00грн. (а.с. 18).

На виконання заявки позивача №НХ-13/9885 від 30.08.2017 відповідач відвантажив Шків ведучий 81.30.151-1 сб в кількості 8 штук на суму 59040,00грн., що підтверджується видатковою накладною №167 від 01.09.2017 року (а.с. 19).

Вхідний контроль продукції проводиться кінцевим одержувачем-виробничим підрозділом залізниці згідно із вимогами ГОСТ 24297-87 (пункт 2.5 договору).

Позивач склав ОСОБА_2 вхідного контролю ведучих шківів ТК-2 постачальника "ВБК Центр" 12.09.2017 за результатами проведення вхідного контролю комісія постановила: з метою недопущення встановлення несправних шківів та бувшого у використанні шківа, запобіганню інцидентів та транспортних подій заборонити встановлення ведучих шківів (кр.81.30.151-1) - 3 шт. при капітальному ремонті редуктивно-карданних приводів генераторів пасажирських вагонів (а.с.20-21).

ОСОБА_1 вхідного контролю ведучих шківів ТК-2 постачальника "ВБК Центр" від 12.09.2017 виявлено поставку ведучих шківів (кр.81.30.151-1) у кількості 3 штук неналежної якості.

При виявленні товару, який не відповідає технічним умовам та стандартам, а також при виявленні виробничих дефектів в гарантійний період експлуатації, виклик представника постачальника є обов'язковим. У разі неприбуття представника постачальника в встановлений термін акт складається в односторонньому порядку (пункт 4.2 договору).

Прийом товару здійснюється замовником у відповідності з Інструкцією №П-6 від 15.06.1965 "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості" та Інструкцією №П-7 від 25.04.1966 "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості" при наявності товаросупровідних документів: товарно-транспортної накладної, пакувальних аркушів, рахунку-фактури, документів підтверджуючих якість товару (пункт 9.1 договору).

Пунктом 16 Інструкції №П-7 від 25.04.1966 "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості" визначено, що при виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування отриманої продукції, тари або упаковки вимогам стандартів, технічним умовам, кресленням, зразкам (еталонам), договору або даним, вказаним в маркуванні та супроводжувальних документах, які підтверджують якість продукції (пункт 14 даної Інструкції), отримувач призупиняє подальший прийом продукції та складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції та характер виявлених при прийомі дефектів. Отримувач зобов'язаний забезпечити збереження продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, які не допускають погіршення її якості та змішання з іншою однорідною продукцією.

Отримувач також зобов'язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції і складанні двостороннього акта представника іногороднього виробника (відправника), якщо це передбачено в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов'язкових правилах або договорі.

В договорах можуть бути передбачені випадки, коли явка представника іноземного виробника (відправника) для участі в прийманні продукції по якості та комплектності та складенні акта є обов'язковою.

Пунктом 17 Інструкції №П-7 від 25.04.1966 "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості" визначено, що в повідомленні про виклик, яке направлено виробнику (відправнику), повинно бути вказано:

а) найменування продукції, дата і номер рахунку-фактури або номер транспортного документу, якщо до моменту виклику рахунок не отримано;

б) основні недоліки, виявлені в продукції;

в) час, на який призначено прийом продукції по якості або комплектності (в межах встановленого для приймання строку);

г) кількість продукції неналежної якості або некомплектної продукції.

Пунктом 18 Інструкції №П-7 від 25.04.1966 "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості" визначено, що повідомлення про виклик представника виробника (відправника) повинно бути направлено (передано) йому по телеграфу (телефону) не пізніше 24 год.

14.09.2017 складено ОСОБА_2 про фактичну якість і комплектність продукції, згідно якого встановлено, що шківи ведучі ТК-2 у кількості 3 (трьох) штук на загальну суму 22140,00грн. підлягають заміні.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про те, що матеріали справи не містять належних доказів виклику представника постачальника для складання акту про фактичну якість і комплектність продукції з огляду на наступне.

В якості доказу виклику представника постачальника позивач надав суду лист, в якому вказано, що згідно телеграми №27 від 09.10.2017, у зв'язку з несправним транспортом виклик представника виробника шківів ТК-2 переноситься на 23.10.2017 для складання акту рекламації (про фактичну якість і комплектність продукції) (а.с.74).

Колегія суддів констатує, що будь-які акти про фактичну якість і комплектність продукції, складені 23.10.2017 року, в матеріалах справи відсутні. ОСОБА_1 № 4 складено 24.10.2017 року, а не 23.10.2017 року.

Вищезазначений лист не може бути доказом повідомлення Відповідача про час та місце складення акту шляхом направлення останньому телефонограми, з огляду на відсутність даних щодо номеру телефону, прізвища, ім'я та по-батькові представника постачальника, який отримав інформацію.

Також, вищезазначений лист не може бути доказом повідомлення Відповідача про час та місце складення акту шляхом направлення останньому телеграми, оскільки на ньому відсутні відбитки печатки, штемпелю установи поштового звязку.

Крім того, лист свідчить лише про перенесення саме виклику, а докази здійснення виклику представника виробника відсутні.

До того ж, телеграма №27 від 09.10.2017 в матеріалах справи відсутня.

Наявний в матеріалах справи лист Позивача від 11.10.2017 року за № НХ-13/11460 про направлення представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБК Центр" до вагонного депо ст. Каховка на 17.10.2017 року також не може бути належним доказом виклику представника постачальника для складання двостороннього акту, оскільки в матеріалах справи відсутні докази направлення даного листа на адресу Відповідача (а.с. 72).

Отже, в матеріалах справи відсутні докази виклику представника постачальника для складання двостороннього акту про фактичну якість і комплектність продукції шляхом направлення телефонограми, телеграми, засобами факсимільного звязку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби звязку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Колегія суддів не погоджується з доводами заявника апеляційної скарги про те, що директор Відповідача ОСОБА_2 був присутній у складі комісії при складанні ОСОБА_2 № 4 про фактичну якість і комплектність продукції від 24.10.2017 року, оскільки вищезазначений акт дійсно на першому аркуші містить інформацію, що до складу комісії входить директор відповідача ОСОБА_2, однак не містить інформації щодо його підпису як члена комісії.

Колегія суддів констатує, що висновок комісії щодо причин виявлених недоліків продукції і їх усунення представником Відповідача не підписано, на останньому аркуші ОСОБА_2 № 4 від 24.10.2017 року у графі "Підписи членів комісії" підпис від імені представника постачальника відсутній.

Зауважень про те, що директор відповідача ОСОБА_2 відмовився від підписання акту, акт не містить.

Більш того, серед членів комісії взагалі не зазначено директора відповідача ОСОБА_2, або іншого представника постачальника.

Пунктом 25 Інструкції №П-7 від 25.04.1966 "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості" визначено, що особи, які здійснюють приймання продукції по якості та комплектності, зобов'язані дотримуватися правил приймання продукції та засвідчувати своїм підписом тільки ті факти, які були встановлені за їх участю. Запис в акті даних, не встановлених безпосередньо учасниками приймання, забороняється.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що матеріали справи не містять належних доказів того, що директор відповідача брав участь у приймання товару та засвідчив своїм підписом факти, які встановлено актом від 24.10.2017 року.

Замовник має право пред'явити постачальнику претензії по кількості на підставі видаткової накладної, і по якості на протязі гарантійного терміну, згідно пункту 4.1 договору (пункт 9.2 договору).

Докази пред'явлення позивачем відповідачу претензії щодо якості товару відсутні.

У випадку наявності претензій по якості, товар не підлягає використанню до взаємного врегулювання питань (пункт 9.3 договору).

Докази взаємного врегулювання питання щодо якості спірного товару відсутні.

Постачальник на підставі визнаної претензії в погоджений термін, але не більше 20 днів, робить за свій рахунок заміну невідповідного асортименту, заміну дефектного товару на якісний товар, або усуває виявлені дефекти (пункт 9.4 договору).

Докази визнання претензії позивача відповідачем відсутні. Отже, докази настання строку заміни спірного товару відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Оскільки загальна ціна позову становить 7 079,95 грн., тобто не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України дана справа відноситься до категорії малозначних справ, у звязку з чим відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України судові рішення у даній справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2018 року у справі № 904/425/18 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2018 року у справі № 904/425/18 - залишити без змін.

Судові витрати Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення .

Повний текст постанови виготовлено та підписано 08.06.2018 року.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О. Дармін