ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

04 червня 2018 року Справа № 3/164/10

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б; фактична адреса: 01014, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 38) про здійснення процесуального правонаступництва та зміну способу виконання судового рішення у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" (01017, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 38)

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства "Лазурний" (57120, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Трихати, вул. Совхозна 22),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне підприємство "Милен" (54017, м. Миколаїв, вул. Будьоного, 64/2),

про: стягнення коштів у сумі 7886908,89 грн.

Представники учасників справи не зявилися.

Суть спору:

В порядку, визначеному положеннями Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 1798-XII від 06.11.1991):

14 грудня 2010 року Господарським судом Миколаївської області винесено рішення у справі № 3/164/10, яким вирішено:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Лазурний" (57120, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Трихати, вул. Совхозна 22, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" (01017, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 38, ) заборгованість по кредитному договору № 02/032/08-КЛТ від 11 березня 2008 року 2140292,00 грн. за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме:

нежитловий об'єкт, який розташований, за адресою: Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с. Трихати, вул. Степова 1 та належить ВАТ "Лазурний" на праві на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Трихатської сільської ради Миколаївського р-ну Миколаївської обл. 13.05.2008 р., та зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в ММБТІ від 13.05.2008 р. за реєстраційним № 23206385, номер запису 460 в книзі № 5.

Предмет іпотеки складається з: нежитлової будівлі сторожки, літ. А, п/блоки, заг. пл. 28,5 кв.м., гаражу літ. Б, камінь, заг. пл. 836,3 кв.м., складу, літ. В, камінь, заг. пл. 118,4 кв.м., майстерні, літ. Г, камінь, заг. пл. 306,4 кв.м., вбиральні, літ. Д, цегла, споруди № 3, І, огорожі № 1, 2.

нежитловий об'єкт, який розташований, за адресою: Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с. Трихати, вул. Степова 2 та належить ВАТ "Лазурний" на праві на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Трихатської сільської ради Миколаївського р-ну Миколаївської обл. 13.05.2008 р., та зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в ММБТІ від 13.05.2008 р. за реєстраційним № 23204183, номер запису 459 в книзі № 5.

Предмет іпотеки складається з: складу, літ. А, з/бетон, заг. пл. 856,3 кв.м., складу літ. Б, камінь, заг. пл. 418,9 кв.м., навісу, літ. Д, б/обш., заг. пл. 944,0 кв.м., сторожка, літ. З, піноблоки, заг. пл. 14,6 кв.м., вісової, літ. К, цегла, заг. пл. 20,0 кв.м., вбиральні, літ. В, цегла, погріба, літ. Гпд, камінь, навісу, літ. М, б/обш., сарая, літ. Е., піноблоки, сарая, літ. Ж, камінь, сарая, літ. И, камінь, зерноочищувальної установки, літ. Л, шифер, огорож № 1-4, споруд № 5, І, ІІ, ІІІ.

нежитловий об'єкт, який розташований, за адресою: Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с. Трихати, вул. Степанової Валентини 59 та належить ВАТ "Лазурний" на праві на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Трихатської сільської ради Миколаївського р-ну Миколаївської обл. 14.04.2008 р., та зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в ММБТІ від 14.04.2008 р. за реєстраційним № 22900049, номер запису 461 в книзі № 5.

Предмет іпотеки складається з: пункту збору молока, літ. А, заг. пл. 24,5 кв.м., навісу літ. Б, коровника, літ. В, заг. пл. 1715,4 кв.м., телятника, літ. Г, заг. пл. 803,3 кв.м., свинарника літ. Д, заг. пл. 437,2 кв.м., складу літ. Е, заг. пл. 634,3 кв.м., телятника літ. Ж, заг. пл. 795,8 кв.м., складу літ. З, заг. пл. 1810,8 кв.м., складу літ. И, заг. пл. 47,2 кв.м., дизельної літ. К, заг. пл. 16,4 кв.м., душу літ. М, вбиральні, літ. Н, будинку ветслужби літ. Л, заг. пл. 42,2 кв.м., споруди № 7, 8, 9, 9', огорожі № 3-6.

нежитловий об'єкт, який розташований, за адресою: Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с. Трихати, вул. Радгоспна 22 та належить ВАТ "Лазурний" на праві на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Трихатської сільської ради Миколаївського р-ну Миколаївської обл. 14.04.2008 р., та зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в ММБТІ від 14.04.2008 р. за реєстраційним № 22907136, номер запису 462 в книзі № 5.

Предмет іпотеки складається з: адміністративної бідівлі, літ. А-2, цегляної заг. пл. 346,7 кв.м., гаражу літ. Б, заг. пл. 15,8 кв.м., вбиральні літ. В, цегляної, сараю, літ. Г, цегляного, огорож № 2, 3, 5, споруд № 4, І.

3. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Лазурний" (57120, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Трихати, вул. Совхозна 22, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" (01017, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 38, ) державне мито у сумі 25500,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 236,00 грн.

4. В іншій частині позову відмовити.

28 грудня 2010 року, на виконання вищевказаного рішення, Господарським судом Миколаївської області видано відповідні накази.

25 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство Дельта Банк звернулось до Господарського суду Миколаївської області з заявою б/н від 20.05.2018 (вх. № 6242/18), в якій просить:

- винести ухвалу про заміну учасника справи № 3/164/10 Публічного акціонерного товариства Кредитпромбанк його правонаступником Публічним акціонерним товариством Дельта Банк;

- винести ухвалу, якою змінити спосіб виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2010 по справі № 3/164/10 та встановити наступний спосіб виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2010 по справі № 3/164/10: «Стягнути із ВАТ "Лазурний" () на користь ПАТ "Дельта Банк" () заборгованість по Кредитному договору № 02/032/08-КЛТ від 11 березня 2008 року у розмірі 2140292,00 грн. за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме:

нежитловий об'єкт, який розташований, за адресою: Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с. Трихати, вул. Степова 1 та належить ВАТ "Лазурний" на праві на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Трихатської сільської ради Миколаївського р-ну Миколаївської обл. 13.05.2008 р., та зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в ММБТІ від 13.05.2008 р. за реєстраційним № 23206385, номер запису 460 в книзі № 5.

Предмет іпотеки складається з: нежитлової будівлі сторожки, літ. А, п/блоки, заг. пл. 28,5 кв.м., гаражу літ. Б, камінь, заг. пл. 836,3 кв.м., складу, літ. В, камінь, заг. пл. 118,4 кв.м., майстерні, літ. Г, камінь, заг. пл. 306,4 кв.м., вбиральні, літ. Д, цегла, споруди № 3, І, огорожі № 1, 2;

нежитловий об'єкт, який розташований, за адресою: Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с. Трихати, вул. Степова 2 та належить ВАТ "Лазурний" на праві на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Трихатської сільської ради Миколаївського р-ну Миколаївської обл. 13.05.2008 р., та зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в ММБТІ від 13.05.2008 р. за реєстраційним № 23204183, номер запису 459 в книзі № 5.

Предмет іпотеки складається з: складу, літ. А, з/бетон, заг. пл. 856,3 кв.м., складу літ. Б, камінь, заг. пл. 418,9 кв.м., навісу, літ. Д, б/обш., заг. пл. 944,0 кв.м., сторожка, літ. З, піноблоки, заг. пл. 14,6 кв.м., вісової, літ. К, цегла, заг. пл. 20,0 кв.м., вбиральні, літ. В, цегла, погріба, літ. Гпд, камінь, навісу, літ. М, б/обш., сарая, літ. Е., піноблоки, сарая, літ. Ж, камінь, сарая, літ. И, камінь, зерноочищувальної установки, літ. Л, шифер, огорож № 1-4, споруд № 5, І, ІІ, ІІІ;

нежитловий об'єкт, який розташований, за адресою: Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с. Трихати, вул. Степанової Валентини 59 та належить ВАТ "Лазурний" на праві на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Трихатської сільської ради Миколаївського р-ну Миколаївської обл. 14.04.2008 р., та зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в ММБТІ від 14.04.2008 р. за реєстраційним № 22900049, номер запису 461 в книзі № 5.

Предмет іпотеки складається з: пункту збору молока, літ. А, заг. пл. 24,5 кв.м., навісу літ. Б, коровника, літ. В, заг. пл. 1715,4 кв.м., телятника, літ. Г, заг. пл. 803,3 кв.м., свинарника літ. Д, заг. пл. 437,2 кв.м., складу літ. Е, заг. пл. 634,3 кв.м., телятника літ. Ж, заг. пл. 795,8 кв.м., складу літ. З, заг. пл. 1810,8 кв.м., складу літ. И, заг. пл. 47,2 кв.м., дизельної літ. К, заг. пл. 16,4 кв.м., душу літ. М, вбиральні, літ. Н, будинку ветслужби літ. Л, заг. пл. 42,2 кв.м., споруди № 7, 8, 9, 9', огорожі № 3-6;

нежитловий об'єкт, який розташований, за адресою: Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с. Трихати, вул. Радгоспна 22 та належить ВАТ "Лазурний" на праві на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Трихатської сільської ради Миколаївського р-ну Миколаївської обл. 14.04.2008 р., та зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в ММБТІ від 14.04.2008 р. за реєстраційним № 22907136, номер запису 462 в книзі № 5.

Предмет іпотеки складається з: адміністративної бідівлі, літ. А-2, цегляної заг. пл. 346,7 кв.м., гаражу літ. Б, заг. пл. 15,8 кв.м., вбиральні літ. В, цегляної, сараю, літ. Г, цегляного, огорож № 2, 3, 5, споруд № 4, І,

шляхом продажу на прилюдних торгах (у тому числі у формі електронних торгів) у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною у розмірі 3614500 (три мільйона шістсот чотирнадцять тисяч пятсот) грн.

При цьому, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України № 2147-VIII від 03.10.2017, яким, зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

Відповідно до пп. 9 п. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, яка набрала чинності з 15 грудня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У той же час, виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Янголенко проти України, no. 14077/05, від 10.12.2009).

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 1798-XII від 06.11.1991, яка була чинна до 15 грудня 2017 року) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України Про виконавче провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає про процесуальне оформлення переходу на нові правила судового провадження в даній справі.

Отже, і розгляд заяви ПАТ Дельта Банк б/н від 20.05.2018 (вх. № 6242/18 від 25.05.2018) здійснюється за правилами, що діють після набрання чинності новим Господарським процесуальним кодексом України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017).

Заява б/н від 20.05.2018 (вх. № 6242/18 від 25.05.2018) ґрунтується на підставі: рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2010 у справі № 3/164/10, наказу Господарського суду Миколаївської області від 28.12.2010 у справі № 3/164/10, ст. ст. 52, 236, 331 Господарського процесуального кодексу України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 512 (ч. 1), 514 (ч. 1), 516 (ч. 1), 572 (ч. 1), 575 (ч. 1) Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 12 (ч. 1), 33, 38 (ч. 6), 39 (ч. 1) Закону України «Про іпотеку», ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та мотивована наступним:

28.12.2010 на виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2010 у справі № 3/164/10, останнім був виданий судовий наказ, на підставі якого старшим державним виконавцем Відділу ДВС Миколаївського районного управління юстиції ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 24254949.

12.07.2010 Господарським судом Миколаївської області було винесено ухвалу у справі № 5/157/10, якою було затверджено ліквідаційний баланс та ліквідовано ПП «Милен» (відомості про припинення юридичної особи внесені до ЄДРЮОФОП та громадських формувань 28.07.2011, запис № 1000656).

25.03.2011 у зв'язку із прийняттям 11.01.2011 рішення Загальних зборів про ліквідацію ВАТ «Лазурний», старшим державним виконавцем Відділу ДВС Миколаївського районного управління юстиції ОСОБА_1 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 08.03.2011 (виконавче провадження підлягає закінченню у разі передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії (або ліквідатору) у разі ліквідації боржника юридичної особи). Станом на сьогодні ВАТ «Лазурний» перебуває в стані припинення, а порушене 20.02.2012 Господарським судом Миколаївської області провадження у справі № 5016/282/2012(5/8) про банкрутство ВАТ «Лазурний» скасоване постановою Одеського апеляційного господарського суду від 07.08.2012, провадження у справі про банкрутство ВАТ «Лазурний» припинено.

Заявник зазначає, що рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2010 у справі № 3/164/10 не було скасоване судом вищої інстанції та не було виконане органами Державної виконавчої служби в примусовому порядку.

При цьому, ПАТ «Дельта Банк» вказує, що не є стороною або учасником у справі № 3/164/10 та не є стягувачем у виконавчому провадженні № 24254949 з примусового виконання судового наказу Господарського суду Миколаївської області від 28.12.2010 у справі № 3/164/10, з огляду на що заявник звернувся до Господарського суду Миколаївської області з даною заявою.

Як на підстави задоволення зави, ПАТ «Дельта Банк» зазначає, що 01.08.2014 між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим № 975, відповідно до умов якого ПАТ «Кредитпромбанк» відступив АТ «Дельта Банк» права вимоги до Приватного підприємства «Милен» за кредитним договором № 02/032/08-КЛТ від 11.03.2008, а також всі права вимоги продавця (первісного кредитора) до осіб, які надали забезпечення за договорами забезпечення, включаючи будь-які права вимоги та засоби захисту прав, які доступні продавцю щодо виконання позичальником та/або особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов'язків за кредитним договором та договорами забезпечення.

Враховуючи викладене, заявник вважає, що на підставі договору купівлі-продажу права вимоги від 01.08.2014 до ПАТ «Дельта Банк», як нового кредитора в порядку ст. ст. 514, 516 Цивільного кодексу України, перейшло в тому числі, право вимоги до ВАТ «Лазурний» за іпотечним договором від 17.04.2008, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_3 за реєстровим № 1288 та Іпотечним договором від 15.05.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_3 за реєстровим № 1563.

Також заявник звертає увагу суду на наявність судових рішень, що набрали законної сили, якими встановлено факт правонаступництва й переходу від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав іпотекодержателя за зобов'язаннями, встановленими договорами іпотеки від 17.04.2008, від 15.05.2008 та підтверджено наявність у ПАТ «Дельта Банк» станом на сьогоднішній день прав вимоги до ВАТ «Лазурний», як іпотекодавця за вищезазначеними іпотечними договорами (рішення Господарського суду м. Києва від 01.03.2016 у справі № 915/849/15, залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.08.2016; постанова Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2016 у справі № 915/850/15; рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.06.2016 у справі № 915/455/16).

Отже, з огляду на вищевикладене, ПАТ «Дельта Банк» вважає себе процесуальним правонаступником ПАТ «Кредитпромбанк» у справі № 3/164/10.

Крім того, як вважає заявник, матеріали справи № 3/164/10 свідчать, що 14.10.2010 ПАТ «Кредитпромбанк» звернувся до Господарського суду Миколаївської області із позовною заявою, в якій просив суд стягнути із ВАТ «Лазурний» на свою користь 7886908,89 грн. за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 17.04.2008, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_3 за реєстровим № 1288 та іпотечним договором від 15.05.2008, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_3 за реєстровим № 1563.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2010 у справі № 3/164/10 позовні вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» задоволені частково та стягнуто із ВАТ "Лазурний" на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість по кредитному договору № 02/032/08-КЛТ від 11 березня 2008 року 2140292,00 грн. за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заявник вважає, що при задоволенні позовних вимог ПАТ «Кредитпромбанк» до ВАТ «Лазурний» Господарським судом Миколаївської області не було визначено спосіб реалізації предмета іпотеки та не було визначено початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації. На думку ПАТ «Дельта Банк», відсутність у резолютивній частині рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2010 у справі № 3/164/10 способу звернення стягнення на предмет іпотеки унеможливлює виконання вищезазначеного судового рішення та призводить до порушення прав ПАТ «Дельта Банк», як правонаступника всіх прав кредитора та іпотекодержателя за договорами іпотеки від 17.04.2008, від 15.05.2008, укладених між ВАТ «Кредитпромбанк» та ВАТ «Лазурний», посвідчених приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_3 за реєстровими №» 1288, 1563, відповідно до договору купівлі-продажу прав вимог між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 01.08.2014.

Також заявник зазначає, що на підставі договору надання послуг з проведення незалежної оцінки № 03/04-18-1о, укладеного 06 квітня 2018 року, між ТОВ «Канзас ОСОБА_4» (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 131/16, виданого Фондом державного майна України 15.02.2016) та АТ «Дельта Банк», перший виконав роботу з незалежної оцінки майна об'єктів нерухомі відповідно до договорів іпотеки від 17.04.2008, від 15.05.2008, укладених між ВАТ "Кредитпромбанк" та ВАТ "Лазурний", посвідчених приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_3 за реєстровими №№ 1288, 1563. Згідно з висновком ТОВ «Канзас ОСОБА_4» про вартість об'єкта незалежної оцінки, ринкова вартість об'єкта оцінки об'єктів нерухомості згідно переліку станом на 10.04.2018 складає 3614500 грн.

Ухвалою суду від 25.05.2017 судове засідання у справі № 3/164/10 для розгляду заяви Публічного акціонерного товариства Дельта Банк б/н від 20.05.2018 (вх. № 6242/18 від 25.05.2018) призначено на 04 червня 2018 року о 09 год. 30 хв. та постановлено заявнику надати суду відомості з підтверджуючими доказами щодо: наявності чи відсутності у заявника оригіналу наказу Господарського суду Миколаївської області від 28.12.2010 у справі № 3/164/10; наявності чи відсутності станом на час звернення до суду з заявою б/н від 20.05.2018 (вх. № 6242/18 від 25.05.2018) відкритого виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 28.12.2010 у справі № 3/164/10; того, чи не пропущено строки предявлення наказу Господарського суду Миколаївської області від 28.12.2010 у справі № 3/164/10 до виконання.

Про зміст вищевказаної ухвали ПАТ "Дельта Банк" та ПАТ "Кредитпромбанк" було повідомлено 30.05.2018 засобами телефонного звязку.

До суду від ПАТ "Дельта Банк" надійшли наступні документи:

- у пятницю 01.06.2018 (засобами поштового звязку) клопотання б/н від 30.05.2018 (вх. № 6515/18) про участь у судовому засіданні 04.06.2018 о 09:30 в режимі відеоконференції;

- у понеділок 04.06.2018 (на електронну пошту), тобто в день проведення судового засідання, клопотання б/н від 01.06.2018 (вх. № 6533/18) про відкладення розгляду справи та забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

04.06.2018 представники учасників справи та заінтересованої особи в судове засідання не зявилися, будь-яких інших письмових заяв або клопотань щодо заяви ПАТ "Дельта Банк" не надали.

При цьому, ПАТ "Дельта Банк" вимог ухвали суду від 25.05.2017 не виконав, витребувані відомості з підтверджуючими доказами суду не надав, про причини невиконання вимог ухвали суд не повідомив.

Розглянувши клопотання ПАТ "Дельта Банк" б/н від 30.05.2018 (вх. № 6515/18 від 01.06.2018) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд відмовив у його задоволенні, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. ч. 5, 7-11 ст. 197 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду, визначеному судом.

У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обовязковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за пять днів до відповідного судового засідання.

Копія ухвали про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду негайно надсилається до суду, який зобовязаний організувати її виконання, та особі, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд, який забезпечує проведення відеоконференції, перевіряє явку і встановлює особи тих, хто зявився, а також перевіряє повноваження представників.

Використовувані судом і учасниками судового процесу технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення та звуку, а також інформаційну безпеку. Учасникам судового процесу має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового засідання, ставити запитання і отримувати відповіді, здійснювати інші процесуальні права та обовязки.

Відеоконференція, у якій беруть участь учасники справи, фіксується судом, який розглядає справу, за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису. Відео- та звукозапис відеоконференції зберігається в матеріалах справи.

Так, судове засідання у справі № 3/164/10 для розгляду ПАТ Дельта Банк б/н від 20.05.2018 (вх. № 6242/18 від 25.05.2018) призначено ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.05.2018 на 04 червня 2018 року о 09 год. 30 хв.

Як слідує з вищевикладених обставин, заявником не дотримано визначеного статтею 197 ГПК України процесуального строку для подання до господарського суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, з огляду на що суд відмовив у задоволенні відповідного клопотання.

При цьому, з урахуванням обмежених процесуальних строків розгляду відповідних заяв (ст. ст. 331, 334 ГПК України), заявник не був позбавлений можливості просити суд постановити ухвалу про участь його представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції одночасно зі зверненням до суду із заявою б/н від 20.05.2018 (вх. № 6242/18 від 25.05.2018).

Розглянувши клопотання ПАТ "Дельта Банк" б/н від 01.06.2018 (вх. № 6533/18 від 04.06.2018) про відкладення розгляду справи та забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції, суд відмовив у його задоволенні, виходячи з наступного:

За змістом ч. 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У відповідності до приписів ч. ч. 1, 3 ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Отже, вказаними нормами процесуального закону встановлено присічні строки щодо розгляду відповідних заяв, який обчислюється від дня надходження до суду. Можливості поновлення чи продовження таких строків чинне законодавство не передбачає.

За таких обставин, суд відмовив у задоволенні відповідного клопотання.

У відповідності до приписів ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

04.06.2018 за результатами розгляду заяви ПАТ Дельта Банк б/н від 20.05.2018 (вх. № 6242/18 від 25.05.2018), суд на підставі ст. ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України підписав вступну та резолютивну частини ухвали.

Ознайомившись з наданими суду матеріалами, дослідивши подану заяву і додані до неї докази, проаналізувавши викладені в ній обставини в сукупності з нормами процесуального права, суд

В С Т А Н О В И В:

1. Як вбачається з архівних даних Господарського суду Миколаївської області, 14 грудня 2010 року Господарським судом Миколаївської області винесено рішення у справі № 3/164/10 (яка була знищена згідно акту № 3 від 17.01.2018), яким вирішено:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Лазурний" (57120, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Трихати, вул. Совхозна 22, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" (01017, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 38, ) заборгованість по кредитному договору № 02/032/08-КЛТ від 11 березня 2008 року 2140292,00 грн. за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме:

нежитловий об'єкт, який розташований, за адресою: Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с. Трихати, вул. Степова 1 та належить ВАТ "Лазурний" на праві на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Трихатської сільської ради Миколаївського р-ну Миколаївської обл. 13.05.2008 р., та зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в ММБТІ від 13.05.2008 р. за реєстраційним № 23206385, номер запису 460 в книзі № 5.

Предмет іпотеки складається з: нежитлової будівлі сторожки, літ. А, п/блоки, заг. пл. 28,5 кв.м., гаражу літ. Б, камінь, заг. пл. 836,3 кв.м., складу, літ. В, камінь, заг. пл. 118,4 кв.м., майстерні, літ. Г, камінь, заг. пл. 306,4 кв.м., вбиральні, літ. Д, цегла, споруди № 3, І, огорожі № 1, 2.

нежитловий об'єкт, який розташований, за адресою: Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с. Трихати, вул. Степова 2 та належить ВАТ "Лазурний" на праві на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Трихатської сільської ради Миколаївського р-ну Миколаївської обл. 13.05.2008 р., та зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в ММБТІ від 13.05.2008 р. за реєстраційним № 23204183, номер запису 459 в книзі № 5.

Предмет іпотеки складається з: складу, літ. А, з/бетон, заг. пл. 856,3 кв.м., складу літ. Б, камінь, заг. пл. 418,9 кв.м., навісу, літ. Д, б/обш., заг. пл. 944,0 кв.м., сторожка, літ. З, піноблоки, заг. пл. 14,6 кв.м., вісової, літ. К, цегла, заг. пл. 20,0 кв.м., вбиральні, літ. В, цегла, погріба, літ. Гпд, камінь, навісу, літ. М, б/обш., сарая, літ. Е., піноблоки, сарая, літ. Ж, камінь, сарая, літ. И, камінь, зерноочищувальної установки, літ. Л, шифер, огорож № 1-4, споруд № 5, І, ІІ, ІІІ.

нежитловий об'єкт, який розташований, за адресою: Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с. Трихати, вул. Степанової Валентини 59 та належить ВАТ "Лазурний" на праві на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Трихатської сільської ради Миколаївського р-ну Миколаївської обл. 14.04.2008 р., та зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в ММБТІ від 14.04.2008 р. за реєстраційним № 22900049, номер запису 461 в книзі № 5.

Предмет іпотеки складається з: пункту збору молока, літ. А, заг. пл. 24,5 кв.м., навісу літ. Б, коровника, літ. В, заг. пл. 1715,4 кв.м., телятника, літ. Г, заг. пл. 803,3 кв.м., свинарника літ. Д, заг. пл. 437,2 кв.м., складу літ. Е, заг. пл. 634,3 кв.м., телятника літ. Ж, заг. пл. 795,8 кв.м., складу літ. З, заг. пл. 1810,8 кв.м., складу літ. И, заг. пл. 47,2 кв.м., дизельної літ. К, заг. пл. 16,4 кв.м., душу літ. М, вбиральні, літ. Н, будинку ветслужби літ. Л, заг. пл. 42,2 кв.м., споруди № 7, 8, 9, 9', огорожі № 3-6.

нежитловий об'єкт, який розташований, за адресою: Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с. Трихати, вул. Радгоспна 22 та належить ВАТ "Лазурний" на праві на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Трихатської сільської ради Миколаївського р-ну Миколаївської обл. 14.04.2008 р., та зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в ММБТІ від 14.04.2008 р. за реєстраційним № 22907136, номер запису 462 в книзі № 5.

Предмет іпотеки складається з: адміністративної бідівлі, літ. А-2, цегляної заг. пл. 346,7 кв.м., гаражу літ. Б, заг. пл. 15,8 кв.м., вбиральні літ. В, цегляної, сараю, літ. Г, цегляного, огорож № 2, 3, 5, споруд № 4, І.

3. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Лазурний" (57120, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Трихати, вул. Совхозна 22, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" (01017, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 38, ) державне мито у сумі 25500,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 236,00 грн.

4. В іншій частині позову відмовити.

2. За інформацією заявника, 28 грудня 2010 року, на виконання вищевказаного рішення, Господарським судом Миколаївської області видано відповідні накази.

3. 25 березня 2011 року, керуючись п. 7 ч. 1 ст. 49, статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження, старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу № 3/164/10 від 28.12.2010, виданого Господарським судом про стягнення з ВАТ "Лазурний" на користь ПАТ "Кредитпромбанк" боргу в розмірі 25736,00 грн.

4. 01 серпня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (продавець) та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (покупець) укладений договір купівлі-продажу прав вимоги (далі Договір), за умовами пункту 2.1 якого продавець погодився продати (відступити) Права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погодився купити Права вимоги, прийняти їх і сплатити Загальну Купівельну ціну на рахунок № 0714, отримувач: Публічне акціонерне товариство "Кредитпромбанк", МФО 300863, .

Пунктом 1.1 Договору сторони погодили наступне:

"ОСОБА_1 приймання передачі Прав вимоги" означає письмовий акт, який укладається між сторонами та яким документом оформлюється фактична передача Прав вимоги від продавця до покупця;

"Відступлення" має значення, яке йому надане у пункті 2.3 цього Договору;

"Дата відступлення" означає дату підписання ОСОБА_1 приймання-передачі Прав вимоги;

"Договір забезпечення" означає кожний Договір застави та/або Договір поруки та/або Іпотечний договір, якщо такі укладались;

"Іпотечний договір" означає кожний з іпотечних договорів, якщо такий укладався, з усіма доповненнями, додатковими договорами та додатками до них (якщо такі є), які зазначені в ОСОБА_1 приймання-передачі Прав вимоги;

"Загальна Купівельна ціна" є сумою всіх Купівельних цін за Права вимоги, зазначених у ОСОБА_5 І, та становить 974009015 грн.;

"Кредитний договір" означає в кожний договір про надання кредиту у будь-якій формі між Позичальником та продавцем у якості кредитора, зазначений у ОСОБА_5 І (Перелік договорів та Купівельна ціна за Права вимоги), разом із усіма доповненнями, додатковими договорами та додатками до нього (якщо такі є);

"Купівельна ціна за Право вимоги" означає суму, що визначена як "Купівельна ціна" у ОСОБА_5 І (Перелік договорів та Купівельна ціна за Права вимоги) щодо кожного Права вимоги;

"Особа, яка надала забезпечення" означає кожного заставодавця, іпотекодавця та поручителя, які є стороною будь-якого Договору забезпечення;

"Позичальник" означає позичальника за Кредитним договором, які зазначені у ОСОБА_5 І (Перелік договорів та Купівельна ціна за Права вимоги);

"Права вимоги" означає всі права вимоги продавця у якості кредитора до Позичальників за Кредитними договорами, а також всі права вимоги продавця до осіб, які надали забезпечення, за Договорами забезпечення, включаючи будь-які права вимоги та засоби захисту прав, які доступні продавцю, щодо виконання Позичальниками та/або Особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов'язків за Кредитними договорами та Договорами забезпечення.

Права вимоги переходять від продавця до покупця (далі Відступлення), та обов'язки продавця передати Права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем ОСОБА_1 приймання-передачі Прав вимоги (п. 2.3 Договору).

Пунктом 3.1 Договору сторони передбачили, що за продаж (відступлення) продавцем Прав вимоги за цим Договором покупець зобов'язаний сплатити продавцю Загальну Купівельну ціну у дату підписання.

За змістом пункту 7.1 Договір набуває чинності у момент його підписання сторонами та нотаріального посвідчення залишатиметься чинним до моменту виконання сторонами своїх обов'язків за ним у повному обсязі.

Абзацом 2 пункту 7.5 Договору передбачено, що всі ОСОБА_5 та договори про внесення змін (додаткові договори) до цього Договору складають його невід'ємну частину. В якості додатку до цього Договору додається Перелік договорів та купівельна ціна за права вимоги, визначений як ОСОБА_5

Договір скріплений підписами та печатками обох сторін, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за № 975.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 334 ГПК України та статті 15 Закону України Про виконавче провадження у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону України Про виконавче провадження, статті 334 ГПК України за заявою сторони (заінтересованої особи), державного або приватного виконавця.

За змістом ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Згідно з ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За змістом ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно зі ст. 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 ГПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Саме на заявника в даному випадку покладається обов'язок доведення обставин, які свідчать про те, що ним дійсно набуло право вимоги до відповідача за іпотечними договорами від 14.04.2008 та від 15.05.2008 у відповідності до умов договору купівлі-продажу прав вимоги від 01.08.2014.

Однак, як свідчать надані суду матеріали, заявником не надано наступних доказів:

- по-перше: постанови старшого державного виконавця Відділу ДВС Миколаївського районного управління юстиції ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження № 24254949, ухвали Господарського суду Миколаївської області від 12.07.2010 у справі № 5/157/10, рішення Загальних зборів від 11.01.2011 про ліквідацію ВАТ «Лазурний», рішення Господарського суду м. Києва від 01.03.2016 у справі № 915/849/15 та договору надання послуг з проведення незалежної оцінки № 03/04-18-1о від 06.04.2018, на які містяться посилання в заяві б/н від 20.05.2018 (вх. № 6242/18 від 25.05.2018)

- по-друге: ОСОБА_5 І (Перелік договорів та Купівельна ціна за Права вимоги), який складає невід'ємну частину договору купівлі-продажу прав вимоги від 01.08.2014; ОСОБА_1 приймання передачі Прав вимоги, який підтверджує фактичну передача Прав вимоги від продавця до покупця за умовами договору купівлі-продажу прав вимоги від 01.08.2014; доказів сплати Загальної Купівельної ціни як підтвердження виконання зобов'язання покупця за договором купівлі-продажу прав вимоги від 01.08.2014, які мають бути предметом судового розгляду і дослідження для вставлення дійсного факту правонаступництва.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання заявника на «…наявність судових рішень, що набрали законної сили, якими встановлено факт правонаступництва й переходу від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав іпотекодержателя за зобов'язаннями, встановленими договорами іпотеки від 17.04.2008, від 15.05.2008 та підтверджено наявність у ПАТ «Дельта Банк» станом на сьогоднішній день прав вимоги до ВАТ «Лазурний», як іпотекодавця за вищезазначеними іпотечними договорами…», з огляду на таке:

Обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ є преюдиціальністю. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Наразі умови застосування преюдиції закріплені в статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно з приписами ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вказував Вищий господарський суд України в постанові від 22 лютого 2017 року у справі № 927/788/16, преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності. Тобто, преюдиціальні факти слід відрізняти від оцінки іншим судом певних обставин.

Як свідчать тексти запропонованих заявником судових актів (постанова Київського апеляційного господарського суду від 17.08.2016, постанова Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2016 у справі № 915/850/15 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.06.2016 у справі № 915/455/16), судами не досліджувалися і не встановлювалися обставини укладення і виконання умов договору купівлі-продажу прав вимоги від 01.08.2014, тобто дійсного правонаступництва з переходом від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав іпотекодержателя за зобов'язаннями, встановленими договорами іпотеки від 17.04.2008, від 15.05.2008, оскільки такі обставини не знайшли свого відображення в мотивувальних частинах вищевказаних судових актів. Ці обставини були лише згадувані в текстах зазначених судових актів, однак з цих текстів не випливає, що вони одержали оцінку судів.

Отже, з урахуванням зазначених норм та обставин, заявником наразі не доведено суду, оскільки не підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами факт набуття ПАТ «Дельта Банк» права вимоги до відповідача в даній справі за наказом господарського суду в цій же справі від 28.12.2010.

Крім того, ухвалою Господарського суду Миколаївської області у даній справі від 25.05.2017, якою призначено судове засідання для розгляду заяви ПАТ Дельта Банк б/н від 20.05.2018 (вх. № 6242/18 від 25.05.2018), у заявника витребовувались наступні відомості з підтверджуючими доказами щодо: наявності чи відсутності у заявника оригіналу наказу Господарського суду Миколаївської області від 28.12.2010 у справі № 3/164/10; наявності чи відсутності станом на час звернення до суду з заявою б/н від 20.05.2018 (вх. № 6242/18 від 25.05.2018) відкритого виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 28.12.2010 у справі № 3/164/10; того, чи не пропущено строки предявлення наказу Господарського суду Миколаївської області від 28.12.2010 у справі № 3/164/10 до виконання.

Водночас, суд зазначав, що вказані відомості, які, проте, не знайшли свого відображення в тексті заяви, мають принципове значення для її вирішення.

Як вказано судом вище, ПАТ "Дельта Банк" вимог ухвали суду від 25.05.2017 не виконав, витребувані відомості з підтверджуючими доказами суду не надав, про причини невиконання вимог ухвали суд не повідомив.

З огляду на встановлені вище обставини, суд зазначає таке:

В заяві заявник вказує, що не є стягувачем у виконавчому провадженні № 24254949 з примусового виконання судового наказу Господарського суду Миколаївської області від 28.12.2010 у справі № 3/164/10.

При цьому, заявник самостійно надав суду докази закінчення виконавчого провадження № 24254949 більш як 7 (сім) років тому (постанова старшого державного виконавця Відділу ДВС Миколаївського районного управління юстиції ОСОБА_1 від 25.03.2011 про закінчення виконавчого провадження). Крім того, як свідчить мотивувальна частина даної постанови державного виконавця, виконавчий документ підлягав передачі ліквідатору (ліквідаційній комісії) у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент винесення постанови).

Отже, заявником не доведено суду наступних обставин:

- наявності у ПАТ "Дельта Банк" або у державного чи приватного виконавця оригіналу виконавчого документа, за яким заявник просить встановити спосіб виконання рішення;

- наявності відкритого виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа, за яким ПАТ "Дельта Банк" просить встановити спосіб виконання рішення, що в свою чергу, виходячи з оцінки наданих заявником доказів, дає підстави вважати, що строки предявлення наказу Господарського суду Миколаївської області від 28.12.2010 у справі № 3/164/10 до виконання фактично пропущено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про недоведеність заявником обставин та фактів, викладених у заяві, що призвело до відмови в задоволенні заяви ПАТ "Дельта Банк" б/н від 20.05.2018 (вх. № 6242/18 від 25.05.2018) в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76, 77, 79, 86, 197, 220, 232, 233, 234, 235, 331, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" б/н від 20.05.2018 (вх. № 6242/18 від 25.05.2018) про здійснення процесуального правонаступництва відносно позивача та заміну способу виконання рішення суду від 14.12.2010 в справі № 3/164/10, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано судом 08 червня 2018 року.

Суддя О.Г. Смородінова