ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.05.2018 р. Справа № 917/367/18
про повернення земельних ділянок з незаконного користування в з"язку з закінченням строку дії договору
Суддя Солодюк О.В.
Секретар судового засідання Олійник Н.І.
Представники сторін:
Від позивачів: 1. не з"явився; 2. не з"явився
Від відповідача: не з"явився
Від прокуратури: ОСОБА_1, посв. в протоколі

Представник прокуратури в судовому засіданні позовні вимоги підтримує.
Представники позивача 1 та позивача 2 в судове засідання не з"явились, про дату, час та місце судового засідання позивач 1 та позивач 2 повідомлені, що підтверджується поштовим повідомленням.
Позивач 2 Зіньківська районна державна адміністрація Полтавської області клопотанням просить суд розглянути справу без участі його представника та позовні вимоги підтримує в повному обсязі (вх. № 4215 від 25.04.2018р.).
Відповідач у відзиві позов визнав. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, у відзиві просить суд розглянути справу без участі представника відповідача.
Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству, не порушує чиїх-небудь прав та інтересів, а тому прийнято судом у відповідності ч. 4 ст. 191 ГПК України.
В судовому засіданні 16.05.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника прокуратури, суд, встановив:
Розпорядженням голови Зіньківської районної державної адміністрації від 15.09.2004р. № 390 передано в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро». с. Піщане, Решетилівського району, Полтавської області земельні ділянки із земель запасу та незатребувані земельні частки (паї), які знаходяться за межами населених пунктів на території Попівської сільської ради (згідно додатків). Рекомендовано ТОВ «Бурат-Агро» в місячний термін укласти договори оренди земельних ділянок з районною державною адміністрацією та провести державну реєстрацію (а.с.26).
Відповідно до акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) визначено межі земельної ділянки площею 54,80 га, в тому числі пасовища 46,94 га, під господарськими будівлями і дворами 7,86 га, розташованої на території Попівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області (а.с.31-32).
Відповідно до п. 8 даний договір укладений на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Відповідно до п. 37 вищезазначеного договору дія договору припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.
Відповідно до п.21 вказаного договору оренди землі після припинення дії договору, орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.
Прокурор в позові зазначає, що договір оренди земельної ділянки закінчився 08.04.2015 р., але до цього часу ТОВ «Бурат - Агро» не повернуто власнику земельні ділянки площею 54,80 га, розташовані за межами населеного пункту Попівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, і ТОВ «Бурат - Агро» продовжує використовувати земельні ділянки у своїй господарській діяльності.
Факт користування відповідачем вищезазначеними земельними ділянками підтверджується листом заступника начальника-начальника Зіньківського відділення Гадяцької ОДПІ від 19.09.2017р. за № 255/7/16-11-12-065 (а.с.24), направленим начальнику Зіньківського відділення ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області, листом заступника керівника Миргородської місцевої прокуратури (вих. № 17-60/9648 вих. 17 від 14.11.2017р.), направленим начальнику Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (а.с.33), листом Попівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області за № 02-20/31 від 05.02.2018 р. (а.с.23), направленому заступнику керівника Миргородської місцевої прокуратури.
ТОВ «Бурат-Агро» подає до контролюючого органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), де вказує договори оренди, площі земельних ділянок, розмір орендної плати та проводить оплату Попівській сільській раді у відповідності до податкової декларації.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач не скористався переважним правом відповідно до договору оренди та ст. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо поновлення договору оренди, про що зазначено в листі виконуючого обов"язки голови Зіньківської райдержадміністрації Полтавської області за № 1517/01-66 від 14.11.2017р., направленому Миргородській місцевій прокуратурі Полтавської області (а.с. 27).
Про відсутність клопотання відповідача про поновлення договору оренди землі зазначено також у листі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 17.11.2017 р. (а.с. 34), направленому на адресу Миргородської місцевої прокуратури.
З листа начальника Зіньківського відділу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 521/106-17 від 20.09.2017р. (а.с.19), направленого начальнику Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області вбачається, що на земельні ділянки не виготовлялась документація із землеустрою, в зв"язку з чим, кадастрові номери зазначеним земельним ділянкам не присвоювались.
Прокурор зазначає, що позивачі протягом тривалого часу не вживали заходів щодо повернення вказаних земельних ділянок, що стало підставою для подачі позову прокурором до суду.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника прокуратури, дослідивши та оцінивши додані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цих Законів, а також договором оренди землі.
Відповідно до вимог Закону України від 06 вересня 2012 року № 5245-VI (далі Закон 5245 - VI) «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», який набрав чинності з 01 січня 2013 року, землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.
Пунктом 6 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 р. № 5245-VІ визначено, що у разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються: у межах населених пунктів - сільськими, селищними, міськими радами; за межами населених пунктів - органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють розпорядження такими земельними ділянками.
Частиною 4 ст. 122 Земельного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області є органом, уповноваженим на виконання відповідних функцій у спірних правовідносинах у сфері земельних відносин, оскільки згідно Земельного Кодексу України є органом, уповноваженим на даний час розпоряджатись земельними ділянками сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту.
Зіньківська районна державна адміністрація Полтавської області є органом, уповноваженим на виконання відповідних функцій у спірних правовідносинах, оскільки є орендодавцем у спірному договорі.
Статтею 123 Земельного кодексу України встановлений порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (ст.16 Закону України «Про оренду землі» та ст.124 ЗК України).
Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Статті 525, 526 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), ст.193 Господарського Кодексу України містять вимогу виконувати зобов'язання належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України).
Відповідно до вимог частин 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на 08.04.2015р.) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.
До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.
При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Таким чином, відповідач не скористався правом на поновлення договору оренди землі, яке передбачено вищезазначеною нормою Закону України «Про оренду землі», а також пунктом 8 договору оренди землі, відповідно до якого після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.
Згідно ч.1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.
Згідно п. 21 договору оренди землі після припинення дії договору, орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.
Відповідно до ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.
Згідно частин 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, зокрема, відновленням стану земельної ділянки, який існував до порушення права.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.
Доказів повернення відповідачем земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Попівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області за межами населених пунктів, загальною площею 54,80 га, в тому числі пасовища 46,94 га, під господарськими будівлями і дворами 7,86 га відповідачем не надано.
Відповідно ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 73, 74, 76 -79, 123, 129,ч.1 ст.130, ч.4 ст. 191, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
1. Позов задовольнити.
Згідно ч.1, ч.2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя Солодюк О.В.

Повне рішення складено 29.05.2018р.