ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06 червня 2018 року Справа № 921/197/18
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стопника С.Г.

розглянувши заяву Компанії BELTRADE Sp. Z o.o. (ОСОБА_1 З о.о.), Варшава, Польща, подану через представника ОСОБА_2 (вх.№11925 від 04.06.2018) про забезпечення позову у справі

за позовом: Компанії BELTRADE Sp. Z o.o. (ОСОБА_1 З о.о.), місцезнаходження: вул. Гвяздзіста 7С/1, 01-651, Варшава, Польща (через представника ОСОБА_2, адреса для листування: 01004, м. Київ, вул. Кропивницького, буд.12, прим.19, літера А)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "САЮЗ", вул. Поліська, 3, м. Тернопіль

про стягнення 125573,74 євро заборгованості, що станом на дату подачі позовної заяви становить 3844929,79 грн, та 94174,44 грн 3% річних

Без виклику (повідомлення) представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Компанія BELTRADE Sp. Z o.o. (ОСОБА_1 З о.о.), місцезнаходження: вул. Гвяздзіста 7С/1, 01-651, Варшава, Польща (через представника ОСОБА_2, м.Київ) звернулася до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "САЮЗ", м. Тернопіль, про стягнення 125573,74 євро заборгованості, що станом на дату подачі позовної заяви становить 3844929,79 грн, та 94174,44 грн 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем укладеного між сторонами Контракту №1710/2016 від 17 жовтня 2016 року в частині проведення своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою суду від 06.06.2018 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 25.06.2018 на 10 год 00 хв., встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Одночасно з поданням позову Компанія BELTRADE Sp. Z o.o. (ОСОБА_1 З о.о.), Варшава, Польща, через представника ОСОБА_2, звернулася із заявою (вх.№11925 від 04.06.2018) про забезпечення позову у даній справі, у якій просить суд до вирішення спору по суті: 1) накласти арешт на грошові кошти в межах суми позову у розмірі 128649,45 євро, що становить 3939104,23 грн на дату подачі позовної заяви згідно офіційного курсу валют, встановленого Національним банком України, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "САЮЗ" та знаходяться на поточних рахунках товариства (згідно наведеного переліку); 2) накласти арешт на товари, поставлені Товариством з обмеженою відповідальністю "САЮЗ" в торговельні мережі "Епіцентр", "Нова Лінія", "Леруа Мерлен", "Ельдорадо", "Фокстрот", в межах суми позову у розмірі 128649,45 євро, що становить 3939104,23 грн на дату подачі позовної заяви згідно офіційного курсу валют, встановленого Національним банком України; 3) заборонити розмитнення товарів, поставлених на митну територію України на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "САЮЗ" в межах суми позову у розмірі 128649,45 євро, що становить 3939104,23 грн на дату подачі позовної заяви згідно офіційного курсу валют, встановленого Національним банком України.

При цьому, в обгрунтування необхідності вжиття таких заходів до забезпечення позову, заявник вказує на те, що: - відповідач вчиняє дії, спрямовані на ухилення від виконання зобовязання, оскільки не здійснює оплати за Контрактом №1710/2016 від 17.10.2016 року, строк яких наступив, що призвело до виникнення заборгованості за Контрактом в сумі 3939104,23 грн (з урахуванням заявлених до стягнення 3% річних); -незважаючи на наявність заборгованості перед позивачем, відповідач продовжує реалізовувати комплектуючі частини й товар поставлений відповідачем на підставі Контракту №1710/2016 від 17.10.2016 в таких торговельних мережах, як "Епіцентр", "Нова Лінія", "Леруа Мерлен", "Ельдорадо", "Фокстрот"; - між сторонами не укладено жодних договорів забезпечення оплати заборгованості. У звязку із наведеним, позивач вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, і тому просить суд вжити заходи до забезпечення позову, оскільки, на його думку, вільне користування грошовими коштами на рахунку надає можливість відповідачеві уникнути сплати заборгованості.

Згідно частини 1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд відмовляє в її задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч.2 ст.136 ГПК України).

Частиною 1 ст.137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обовязку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобовязання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять обєкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

При цьому, як роз'яснено в п.п.1, 2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 №16 (чинної на даний час), у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між ними та предметом позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Оскільки адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається, тому оцінка такої відповідності теж здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та, зокрема, майнових наслідків заборони відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні наявності обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову (застосування певного виду забезпечення).

Частиною 1 ст.74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна документально обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Судом встановлено, що позов у даній справі подано Компанією BELTRADE Sp. Z o.o. (ОСОБА_1 З о.о.) щодо стягнення з відповідача заборгованості за Контрактом №1710/2016 від 17 жовтня 2016 року в розмірі 125573,74 євро, що станом на дату подачі позовної заяви становить 3844929,79 грн, та 94174,44 грн 3% річних. При цьому, у позовній заяві вказується, що заборгованість відповідача за отриманий товар в період з листопада 2016 по жовтень 2017 року становила 205285,12 євро, і була частково погашена відповідачем в сумі 79711,38 євро з початку 2018 року, у звязку із чим станом на 25.05.2018 розмір заборгованості становить 125573,74 євро. Наведене свідчить про те, що відповідачем вчиняються дії, спрямовані на погашення заявленої до стягнення заборгованості перед позивачем, та не підтверджує існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, як і реалізація відповідачем товарів поставлених позивачем на підставі Контракту №1710/2016 від 17.10.2016 в торговельних мережах. Також, до позовної заяви додано листи в підтвердження визнання відповідачем заборгованості перед позивачем. До того ж, заборгованість у такому розмірі виникла частково і в результаті дій позивача, який при відсутності оплати поставлених у 2016 році товарів, продовжував поставляти такі товари і у 2017 році.

Враховуючи наведене, в даному випадку, заявником не надано належних та допустимих доказів, на підтвердження того яким чином невжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання в майбутньому рішення суду, як і не надано належного обґрунтування в підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування вказаних у заяві видів забезпечення позову. У поданій заяві наведено лише припущення, що невжиття заходів для забезпечення позову, у випадку задоволення позовних вимог, може утруднити виконання судового рішення, що не може бути підставою для її задоволення.

Крім того, вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти боржника в межах суми позову; накладення арешту на товари, поставлені Товариством з обмеженою відповідальністю "САЮЗ" в торговельних мережах в межах суми позову, а також шляхом заборони розмитнення товарів, поставлених на митну територію України на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "САЮЗ" в межах суми позову, на думку суду, не можна вважати адекватними стосовно заявлених вимог про стягнення заборгованості за Контрактом.

У звязку із вищенаведеним, суд вважає подану заяву необґрунтованою щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову на даній стадії.

Керуючись ст.ст.129, 136-140, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Компанії BELTRADE Sp. Z o.o. (ОСОБА_1 З о.о.), Варшава, Польща, поданої через представника ОСОБА_2 (вх.№11925 від 04.06.2018) про забезпечення позову у справі №921/197/18- відмовити.

2. Копії ухвали направити сторонам у справі рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвала набирає законної сили відповідно до приписів ст.235 ГПК України з моменту її підписання (06.06.2018) та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255-257 ГПК України.

Суддя С.Г. Стопник