ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" червня 2018 р. Справа № 903/373/18

Суддя Господарського суду Волинської області Шум М.С., розглянувши заяву (вх.01-68/24/18 від 31.05.2018р.) Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію AT «Дельта Банк» ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію AT «Дельта Банк» ОСОБА_1

до відповідача: Малого підприємства «САТУРН»

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину

Встановив: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію AT «Дельта Банк» ОСОБА_1 звернулось з позовом до Малого підприємства «САТУРН» в якому просять застосувати до відносин сторін наслідки недійсності нікчемного правочину - договору відступлення прав вимоги від 30.09.2014р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим №1162, шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення прав АТ «Дельта Банк».

Ухвалою суду від 04.06.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.06.2018 року.

Разом з тим, позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просять заборонити Малому підприємству «САТУРН» (ідентифікаційний код 13358720), іншим особам субєктам, на які покладено функції із проведення державної реєстрації прав, зокрема, але не виключно: акредитованим субєктам, державним реєстраторам, нотаріусам, вчиняти будь-які дії, повязані з державною реєстрацією права власності, інших речових прав, обтяжень щодо нерухомого майна - предмету іпотеки за Іпотечним договором № 35/Zкін-07, укладеним між ТОВ «Укрпромбанк» та МП «САТУРН», посвідченим 13 червня 2007 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим 5042, а саме: земельної ділянки площею 0,8000 га, кадастровий номер :22:123:009, з цільовим призначенням для обслуговування виробничої бази, що розміщена за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Бринського, будинок 4.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України(далі ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З поданих заявником матеріалів судом встановлено, що останні не містять будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення відповідачем дій спрямованих на відчуження майна(земельної ділянки площею 0,8000 га, кадастровий номер :22:123:009, з цільовим призначенням для обслуговування виробничої бази, що розміщена за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Бринського, будинок 4), тощо. Разом з тим, жодних обґрунтованих причин, у зв'язку з якими необхідно забезпечувати позов та будь-яких належних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позивачем не надається.

Потенційна можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. При цьому обов'язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію AT «Дельта Банк» ОСОБА_1 про вжиття, визначених ним заходів забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.

За таких обставин та з огляду на те, що заявником не доведено, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.136-140, 234, 235 ГПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви (вх.01-68/24/18 від 31.05.2018р.) Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію AT «Дельта Банк» ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили 04.06.2018р., та може бути оскаржена до Рівненського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в строки та в порядку визначеному ст.253-259 ГПК України.

Суддя М. С. Шум