номер провадження справи 5/22/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2018 Справа № 908/499/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Рачук О.О., розглянувши матеріали справи

За позовом: Вільнянського міжрайонного управління водного господарства (70030, Запорізька область, Вільнянський район, с. Михайлівка, вул. Шкільна, буд. 5; )

До відповідача: Обслуговуючого кооперативу "Ремонтник-ЗАЛК" (юридична адреса: 70037, Запорізька область, Вільнянський район, с. Вільноуланівське, вул. Дніпровська, буд. 30; поштова адреса: 69000, м. Запоріжжя, о. Хортиця, вул. Лісництво, б. 7; )

про стягнення 75 596,95 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Неткал О.О., довіреність № б/н від 03.05.2018;

від відповідача: Філобок О.Л., довіреність № б/н від 03.05.2018;

від відповідача: Горовий А.А., довіреність № протокол №2 від 18.06.2017;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

22.03.2018 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Вільнянського міжрайонного управління водного господарства від 21.03.2018 № 12/212 (вх. № 534/08-07/18 від 22.03.2018) до Обслуговуючого кооперативу "Ремонтник-ЗАЛК" про стягнення заборгованості за договором № 130 від 26.07.2017 у розмірі 75 596,95 грн., а саме: 66 212,40 грн. основного боргу та 9 384,55 грн. пені за період з 01.09.2017 по 13.03.2018 включно.

22.03.2018 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 04.04.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/499/18 в порядку спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження - 5/22/18. Перше судове засідання з розгляду справи по суті у спрощеному позовному провадженні призначено на 03.05.2018 повідомленням (викликом) сторін.

23.04.2018 через відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області від Обслуговуючого кооперативу "Ремонтник-ЗАЛК" надійшов письмовий відзив на позовну заяву від 20.03.2018 № 10/10 (вх. № 08-08/7533/18 від 23.04.2018), в якому відповідач зазначає, що умовами договору № 130 від 26.07.2017 не визначений строк виконання зобов'язання, у зв'язку з чим, станом на час розгляду справи в суді строк оплати за надання послуг з подачі води не настав. На підставі викладеного, відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

03.05.2018 судом оголошено перерву до 30.05.2018.У судовому засіданні 30.05.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 30.05.2018 здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК "Оберіг".

У судовому засіданні 30.05.2018 представник позивача підтримав доводи, викладені у позовній заяві зазначивши, що 26.07.2017 між Вільнянським міжрайонним управлінням водного господарства (Виконавець) та Обслуговуючим кооперативом "Ремонтник-ЗАЛК" (Замовник) укладений договір № 130 про надання послуг з подачі води, що збирається юридичними і фізичними особами на полив богарних земель та інших потреб, за умовами якого позивач зобов'язується здійснити подачу води, що відповідає якості в джерелі зрошення, згідно графіка подачі води протягом поливного сезону (травень-вересень) не перевищуючи технічної можливості точок водовиділу, за умови своєчасного виконання відповідачем зобов'язань, а саме: за 10 днів до початку поливного сезону й за 3 дні до початку наступних місяців зробити передоплату вартості послуг з подачі води відповідно до заявленого обсягу води на підставі рахунку, виписаного позивачем відповідно до протоколу узгодження договірної ціни; не пізніше останнього дня місяця, наступного за звітним, здійснювати остаточний розрахунок на підставі підписаного акту подачі-прийому води й виписаного рахунку. Позивач зазначає, що ним зобов'язання за договором були виконані своєчасно та в повному обсязі, за період липень-вересень 2017 відповідачу надані послуги на загальну суму 82 032,48 грн., що підтверджується рахунком № 437 від 02.08.2017 на суму 43 558,08 грн. та актом подачі-прийому води від 02.08.2017 за період з 30.06.2017 по 30.07.2017 на суму 43 558,08 грн., рахунком № 588 від 04.09.2017 на суму 38 474,40 грн. та актом подачі-прийому води від 04.09.2017 за період з 31.07.2017 по 30.08.2017 на суму 38 474,40 грн., проте відповідач свої зобов'язання щодо своєчасної оплати в повному обсязі за отримані послуги у передбачений договором строк не виконав, здійснивши часткову оплату у розмірі 15 820,08 грн., внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед позивачем на суму 66 212,40 грн. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань щодо своєчасної оплати вартості наданих послуг, останньому нараховано пеню за період з 01.09.2017 по 13.03.2018 включно у розмірі 9 384,55 грн. На підставі викладеного позивач просить суд позов задовольнити.

Представники відповідача підтримали відзив на позовну заяву зазначивши, що згідно з п. 4.6. договору № 130 від 26.07.2017, замовник не пізніше останнього дня місяця, наступного за звітним, здійснює остаточний розрахунок за послуги з подачі води згідно акту подачі-прийому води. При цьому, сторони не визначили у договорі № 130 який місяць є «звітним». Таким чином, сторони не узгодили у належній формі умови щодо кінцевої дати виконання зобов'язання стосовно розрахунку за надані послуги. Враховуючи, що Договором не визначений строк виконання зобов'язання, відповідач зазначає про станом на час розгляду справи в суді строк оплати за договором не настав. Просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 26.07.2017 між Вільнянським міжрайонним управлінням водного господарства (Позивач, Виконавець) та Обслуговуючим кооперативом "Ремонтник-ЗАЛК" (Відповідач, Замовник) укладений договір № 130 про надання послуг з подачі води, що збирається юридичними і фізичними особами на полив богарних земель та інших потреб (Договір).

Розділом 1 Договору передбачено, що даний договір передбачає умови і порядок подачі технічної води для поливу сільськогосподарських культур, а також оплати за послуги з її подачі. Подача води Замовнику здійснюється із точки водовиділу НС-1, НТ-1 ПК-16+56. Точкою водовиділу вважати насосну станцію або гідротехнічну споруду (канал, трубопровід, регулюючий басейн), що перебуває на балансі Виконавця, з якої здійснюється подача води Замовнику.

Згідно з умовами п. 2.1.1. - 2.1.3 ч. 2.1. розділу 2 Договору "Права та обов'язки сторін", Виконавець зобов'язується: здійснювати подачу води, що відповідає якості в джерелі зрошення, згідно графіка подачі води (додаток 1) протягом поливного сезону (травень - вересень, установлюється наказом Виконавця), не перевищуючи технічної можливості точок водовиділу, за умови своєчасного виконання Замовником зобов'язань, обговорених у пункті 2.2. даного Договору; забезпечити спільний із Замовником щомісячний облік поданої води по встановленому і повіреному Замовником водоміру, відповідно до протоколу узгодження способу обліку (Додаток 2); на підставі поданої Замовником заявки надати йому рахунок на передоплату послуг, пов'язаних з подачею води, відповідно до протоколу узгодження договірної ціни (Додаток 3).

Відповідно до п. 2.2.2.-2.2.4 ч. 2.2. розділу 2 Договору, Замовник зобов'язується:

- установити в точці водозабору з міжгосподарської мережі повірений водомір по технічних умовах Виконавця (розрахунковий водовраховуючий вузол) і вести щодобовий облік отриманої води в журналі за формою ПОД-11. Негайно інформувати Виконавця про вихід з ладу водовраховуючого вузла (п. 2.2.2.);

- разом із представником Виконавця щомісяця, на 26 число, робити зняття показань водовраховуючого приладу зі складанням акту подачі-прийому води (п. 2.2.3);

- за 10 днів до початку поливного сезону й за 3 дні до початку наступних місяців зробити передоплату вартості послуг з подачі води відповідно до заявленого обсягу води (додаток 1*) на підставі рахунку, виписаного Виконавцем відповідно до протоколу узгодження договірної ціни (Додаток 3). Не пізніше останнього дня місяця, наступного за звітним здійснювати остаточний розрахунок на підставі підписаного акту подачі-прийому води й виписаного рахунку. Фактом проведення оплати є надходження грошей на рахунок Виконавця (п. 2.2.4).

Абзацами 1 та 2 п. 3.1. Договору передбачено, що облік поданої води на насосній станції ведеться Виконавцем цілодобово в журналах за формою ПОД-12 і при наявності витратоміра за формою ПОД-11 відповідно до протоколу узгодження способу водообліку (додаток 2). Замовник здійснює в журналі за формою ПОД-11 щоденний облік обсягу поданої води по встановленому за свої кошти приладу водообліку в точці водозабору з міжгосподарської мережі і забезпечує його експлуатацію й повірку. Пломбування засобу вимірювання проводиться за умови, що прилад водообліку змонтований згідно технічного паспорту встановленого приладу обліку води, у присутності Замовника представником Виконавця.

Умовами п. 4.1. - 4.2. Договору сторони узгодили, що оплата вартості послуг з подачі води на полив зрошувальних земель здійснюється за договірною ціною вартості послуг з подачі 1 куб м. води за фактично подані обсяги води, розрахованою відповідно до "Порядку визначення вартості та надання платних послуг бюджетними установами, що належать до сфери управління Державного агентства водних ресурсів України", затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України, екологічного розвитку і торгівлі України, фінансів України від 25.12.2013 № 544/1561/1130 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 163/24940 від 25.01.2014 (п. 4.1.). Договірна ціна узгоджується у Протоколі узгодження договірної ціни на послуги з подачі 1 куб. м. води (додаток 3) (п. 4.2).

Згідно з п. 4.3. Договору, Замовник щомісячно, до 01 числа поточного місяця, здійснює попередню оплату вартості послуг з подачі замовлених обсягів води.

Підставою для платежів за фактично подані Замовнику обсяги води на полив зрошувальних земель є: двосторонній акт надання послуг з подачі-прийому води (п. 4.4.).

Згідно з п. 6.5. Договору, подача води Замовнику починається і закінчується одночасно з поливом зрошувальних земель на державних зрошувальних системах.

Згідно з п. 8.1. Договору договір набуває чинності з моменту його підписання й діє до 31.12.2017, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов'язань за цим Договором.

Відповідно до Протоколу узгодження договірної ціни на послуги з подачі води на 2017 рік (Додаток № 3 до Договору) сторонами досягнуто згоди щодо розміру договірної ціни на послуги з подачі води згідно затвердженого тарифу 4,08 грн./м3 в т.ч. ПДВ 0,68 грн./ м3 (а.с. 16).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги з подачі води за період з липня по серпень 2017 включно на загальну суму 82 032,48 грн. а відповідач прийняв вказані послуги, про що свідчать підписані обома сторонами акти подачі-прийому води, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 20-21), а саме:

- за актом подачі-прийому води від 02.08.2017 вартість поданої води за період з 30.06.2017 по 30.07.2017 складає 43 558,08 грн. в т.ч. ПДВ - 7 259,68 грн.;

- за актом подачі-прийому води від 04.09.2017 вартість поданої води за період з 31.07.2017 по 30.08.2017 складає 38 474,40 грн. в т.ч. ПДВ - 6 412,40 грн.

На оплату наданих послуг з подачі води позивачем у відповідності до умов Договору виписані наступні рахунки № 437 від 02.08.2017 на суму 43 558,08 грн. та № 588 від 04.09.2017 на суму 38 474,40 грн.

Пунктом 4.6. Договору визначено, що Замовник не пізніше останнього дня місяця, наступного за звітним, здійснює остаточний розрахунок за послуги з подачі води згідно акту подачі-прийому води.

З урахуванням викладеного, останнім днем оплати рахунка № 437 від 02.08.2017 на суму 43 558,08 грн. є 31.08.2017, рахунка № 588 від 04.09.2017 на суму 38 474,40 грн. - 30.09.2017 відповідно.

Проте, свої зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати за надані послуги відповідач належним чином не виконав. Наявні в матеріалах справи документи свідчать, що відповідач здійснив часткову оплату наданих за договором послуг з подачі води на загальну суму 15 820,08 грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача (а.с. 37-39), а саме:

- банківською випискою від 19.08.2017 на суму 820,08 грн.;

- банківською випискою від 13.09.2017 на суму 5 000,00 грн.;

- банківською випискою від 05.10.2017 на суму 10 000,00 грн.

Таким чином, з врахуванням здійснених часткових оплат сума заборгованості відповідача за надані послуги з подачі води складає 66 212,40 грн.

Однак, відповідач свої зобов'язання з оплати за надані послуги з подачі води в повному обсязі не виконав, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість в розмірі 66 212,40 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача неодноразово надсилались претензії № 1391 від 21.09.2017, № 1721 від 20.10.2017, № 1829 від 14.11.2017, № 1925 від 13.12.2017, № 12/53 від 11.01.2018, № 12/122 від 09.02.2018, № 12/192 від 12.03.2018 з вимогою про сплату заборгованості, які залишені останнім без відповіді та задоволення.

Статтею 1 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла за період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5.2. Договору визначено, що у разі несплати Замовником послуг з подачі води у терміни, визначені п. 4.6. договору, останній сплачує Виконавцям пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент нарахування пені від суми заборгованості з дня її виникнення за кожний день прострочення оплати послуг.

Строк позовної давності щодо вимог про стягнення пені, передбаченої п. 5.2. цього договору, встановлюється у 3 роки на підставі ст. 259 ЦК України. Нарахування пені, передбаченої п. 5.2. цього договору, здійснюється протягом всього часу існування заборгованості Замовника перед Виконавцем.

Як вбачається з матеріалів справи, за порушення ОК «Ремонтник-ЗАЛК» умов договору щодо своєчасної оплати послуг з подачі води позивачем нараховано пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 01.09.2017 по 13.03.2017 включно на загальну суму 9 384,55 грн. за наступні періоди:

- за рахунком № 437 від 02.08.2017 на залишок заборгованості у розмірі 42 738,00 грн. за період з 01.09.2017 по 12.09.2017 на суму 348,74 грн.

- за рахунком № 437 від 02.08.2017 на залишок заборгованості у розмірі 37 738,00 грн. за період з 13.09.2017 по 30.09.2017 на суму 461,91 грн.

- за рахунком № 437 від 02.08.2017 на залишок заборгованості у розмірі 37 738,00 грн. за період з 01.10.2017 по 04.10.2017 на суму 207,30 грн.

- за рахунками № 437 від 02.08.2017 та № 588 від 04.09.2017 на загальну заборгованість у розмірі 66 212,00 грн. за період з 05.10.2017 по 01.03.2017 на суму 7 627,67 грн.

- за рахунком № 588 від 04.09.2017 на залишок заборгованості у розмірі 38 474,40 грн. за період з 02.03.2017 по 13.03.2017 на суму 738,93 грн.

На підставі викладеного, предметом розгляду справи є стягнення з Обслуговуючого кооперативу "Ремонтник-ЗАЛК" на користь Вільнянського міжрайонного управління водного господарства заборгованості за договором про надання послуг з подачі води, що збирається юридичними і фізичними особами на полив богарних земель та інших потреб № 130 від 26.07.2017 у розмірі 75 596,95 грн., а саме: 66 212,40 грн. основного боргу та 9 384,55 грн. пені за період з 01.09.2017 по 13.03.2018 включно.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи № 908/499/18, заяви сторін по суті справи та додаткові письмові пояснення, заслухавши представників сторін, суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами статті 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір, укладений сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов'язкову силу для сторін. Будучи пов'язаними взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Договором передбачено щомісячну сплату наданих послуг, тому до спірних правовідносин застосовуються також приписи статті 903 ЦК України, яка передбачає оплату наданих послуг, в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Матеріалами справи підтверджено надання позивачем послуг з подачі води за період з липня по серпень 2017 включно та прийняття вказаних послуг відповідачем, про що свідчать підписані сторонами без зауважень та заперечень двосторонні акти подачі-прийому води, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 20-21).

Строком договору, відповідно до ст. 631 ЦК України, є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Порядок проведення розрахунків за Договором врегульований розділом 4 Договору, а саме п. 4.6., яким передбачено, що Замовник не пізніше останнього дня місяця, наступного за звітним, здійснює остаточний розрахунок за послуги з подачі води згідно акту подачі-прийому води.

Здійснивши тлумачення виразу «звітний місяць», про який йдеться у п. 4.6 договору, суд приходить до висновку, що цей термін - це відрізок часу з першого до останнього числа календарного місяця, в якому Виконавцем надавались послуги з подачі замовлених обсягів води, та які, відповідно до п. 3.1. Договору, обліковуються Замовником, та за даними якого здійснюються відповідні розрахунки. На підставі цих даних сторонами складались двосторонні акти надання послуг з подачі-прийому води та відповідно до п. 4.4. Договору були підставою для платежів за фактично подані Замовнику обсяги води на полив зрошувальних земель.

Враховуючи викладене, кінцевим терміном оплати ОК "Ремонтник-ЗАЛК" отриманих послуг за липень 2017 у розмірі 43 558,08 грн. є - 31.08.2017, за серпень 2018 у розмірі 38 474,40 грн. - 30.09.2017 відповідно.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов'язання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обов'язок щодо оплати вартості послуг з подачі води, що збирається юридичними і фізичними особами на полив богарних земель та інших потреб за період з липня по серпень 2017 включно у встановлений договором строк в повному обсязі не здійснив. Факт порушення відповідачем умов, визначених договором доведений та підтверджується вказаними вище матеріалами справи.

Доказів погашення вказаної суми боргу за отримані послуги відповідачем не надано, наявність заявленої до стягнення заборгованості ним не спростована, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 66 212,40 грн. є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Матеріали справи свідчать, що позивач неодноразово звертався до відповідача з претензіями № 1391 від 21.09.2017, № 1721 від 20.10.2017, № 1829 від 14.11.2017, № 1925 від 13.12.2017, № 12/53 від 11.01.2018, № 12/122 від 09.02.2018, № 12/192 від 12.03.2018, за змістом яких пропонував погасити заборгованість за отриману воду за договором № 130 від 26.07.2017.

Проте, вказані претензії залишені ОК "Ремонтник-ЗАЛК" без відповіді та задоволення.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з ч. 6. ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Судом встановлено, що правовідносини сторін виникли на підставі договору про надання послуг з подачі води, що збирається юридичними і фізичними особами на полив богарних земель та інших потреб № 130 від 26.07.2017.

Відповідно до вимог, зазначених у позовній заяві, Вільнянське міжрайонне управління водного господарства просить суд стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Ремонтник-ЗАЛК" пеню за період з 01.09.2017 по 13.03.2018 включно у розмірі 9 384,55 грн.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені за актом подачі-прийому води від 02.08.2017 та рахунком № 437 від 02.08.2017 з урахуванням часткових оплат за період з 01.09.2017 по 01.03.2018 включно та за актом подачі-прийому води від 04.09.2017 та рахунком № 588 від 04.09.2017 з урахуванням часткових оплат за період з 05.10.2017 по 13.03.2018 включно, суд зазначає, що відповідно до розрахунків за допомогою програми "Законодавство" сума пені за період з 01.09.2017 по 13.03.2018 включно становить 9 404,37 грн., що на 19,82 грн. більше, ніж заявлено позивачем до стягнення. Контррозрахунку суми пені відповідачем не надано.

Враховуючи, що згідно з ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, позовна вимога про стягнення з Обслуговуючого кооперативу «Ремонтник-ЗАЛК» пені за договором № 130 від 26.07.2017 за період з 01.09.2017 по 13.03.2018 включно у розмірі 9 384,55 грн. підлягає задоволенню у заявленій сумі.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Чинне законодавство України не визначає переліку об'єктивних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим застосування загального порядку примусового виконання рішень.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, достовірними, достатніми та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Ремонтник-ЗАЛК" (юридична адреса: 70037, Запорізька область, Вільнянський район, с. Вільноуланівське, вул. Дніпровська, буд. 30; поштова адреса: 69000, м. Запоріжжя, о. Хортиця, вул. Лісництво, б. 7; ) на користь Вільнянського міжрайонного управління водного господарства (70030, Запорізька область, Вільнянський район, с. Михайлівка, вул. Шкільна, буд. 5; ) заборгованість за договором про надання послуг з подачі води, що збирається юридичними і фізичними особами на полив богарних земель та інших потреб № 130 від 26.07.2017 у розмірі 75 596 (сімдесят п'ять тисяч п'ятсот дев'яносто шість) грн. 95 коп., а саме: 66 212 (шістдесят шість тисяч двісті дванадцять) грн. 40 коп. основної заборгованості за період з липня по серпень 2017, 9 384 (дев'ять тисяч триста вісімдесят чотири) грн. 55 коп. пені за період з 01.09.2017 по 13.03.2018 включно та судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

Повне рішення складено 04.06.2018.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.