УХВАЛА

01 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/7957/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Ткача І.В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.04.2018

(головуючий - Чередко А.Є., судді: Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.)

та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2017

(головуючий суддя Петренко Н.Е., судді Панна С.П., Ліпинський О.В.)

у справі № 904/7957/17

за позовом ОСОБА_1

до Приватного виробничого і торгівельно-комерційного підприємства "Южторгпоставка"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю "Діран-Д",

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпроеетровської міської ради,

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог - Комунальне підприємство "Будинок юстиції" Дніпропетровської обласної ради,

третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог - Приватний нотаріус Огородник Леся Василівна,

про визнання недійсними рішень загальних зборів, визнання недійсним статуту, скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.04.2018 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2017 у справі №904/7957/17 з викладеним у ній клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 5 підпункту 2 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, що діяла на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір встановлений у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктом 2 підпункту 2 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, що діяла на момент звернення із позовом у даній справі) ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру складала 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 01.01.2017 прожитковий мінімум для працездатних осіб установлений у місячному розмірі 1600 гривень.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2017, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.04.2018, у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено в повному обсязі.

ОСОБА_3 у своїй касаційній скарзі просить скасувати рішення місцевого суду та постанову суду апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, з урахуванням уточнень до позовної заяви, про:

- визнання недійсними рішення загальних зборів засновників Приватного виробничого і торгівельно-комерційного підприємства "Южторгпоставка", оформленого протоколом від 15.02.2017;

- визнання недійсними рішення загальних зборів засновників Приватного виробничого і торгівельно-комерційного підприємства "Южторгпоставка", оформленого протоколом від 01.03.2017;

- визнання недійсними рішення загальних зборів засновників Приватного виробничого і торгівельно-комерційного підприємства "Южторгпоставка", оформленого протоколом від 22.03.2017;

- визнання недійсними рішення загальних зборів засновників Приватного виробничого і торгівельно-комерційного підприємства "Южторгпоставка", оформленого протоколом від 25.04.2017;

- визнання недійсним статуту Приватного виробничого і торгівельно-комерційного підприємства "Южторгпоставка" в редакції, затвердженій загальними зборами засновників Приватного виробничого і торгівельно-комерційного підприємства «Южторгпоставка» (протоколи від 15.02.2017, 01.03.2017, 22.03.2017, 25.04.2017;

- скасування державної реєстрації змін, проведеної 16.02.2017 приватним нотаріусом Огородник Лесею Василівною;

- скасування державної реєстрації змін, проведеної 03.03.2017 державним реєстратором Комунальним підприємством «Будинок юстиції» Дніпропетровської обласної ради на підставі протоколу від 01.03.2017 загальних зборів засновників Приватного виробничого і торгівельно-комерційного підприємства "Южторгпоставка";

- скасування державної реєстрації змін, проведеної 28.03.2017 державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради на підставі протоколу від 22.03.2017 загальних зборів засновників Приватного виробничого і торгівельно-комерційного підприємства "Южторгпоставка";

- скасування державної реєстрації змін, проведеної 27.04.2017 державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради на підставі протоколу від 25.04.2017 загальних зборів засновників Приватного виробничого і торгівельно-комерційного підприємства "Южторгпоставка";

- скасування державної реєстрації змін, проведеної 25.05.2017 державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу частки корпоративних прав за №145 від 15.02.2017 та застосувати наслідки його недійсності.

Отже, за подання касаційної скарги підлягав сплаті судовий збір, виходячи з 11 позовних вимог немайнового характеру у загальному розмірі 35200,00 грн (1600,00 грн*11вимог * 200%).

Проте, ОСОБА_4 до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Водночас заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що позивач є особою пенсійного віку та з грудня 2017 року отримує пенсійне забезпечення у розмірі 1588,90 грн на місяць, у зв'язку з чим у неї відсутня можливість сплатити судовий збір. На підтвердження викладених обставин додає довідку №60 від 04.01.2018, видану Центральним об'єднаним Управлінням Пенсійного фонду України в м. Дніпро, згідно з якою ОСОБА_3 знаходиться на обліку в Центральному ОУПФУ по Центральному району і отримує пенсію за віком, а саме: отримала пенсію за віком у розмірі 1457,60 грн у липні 2017; за серпень 2017 року - у розмірі 1457,60; за вересень 2017 року - у розмірі 1457,60 грн, за жовтень 2017 року - у розмірі 1588,90 грн; за листопад 2017 року - у розмірі 1588,90 грн, за грудень 2017 року - 1588,90 грн. У зв'язку з перебуванням у скрутному матеріальному становищі та відсутністю змоги сплатити судовий збір позивач просить звільнити її від такої сплати.

Частиною 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, зокрема, при наявності умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Суд, розглянувши доводи клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору та надану на підтвердження вказаних в заяві доводів ксерокопію довідки Центрального об'єднаного Управлінням Пенсійного фонду України в м. Дніпро, зазначає, що ксерокопія довідки від 04.01.2018 №60 Пенсійного фонду України не може бути прийнята судом як належний та допустимий доказ розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, оскільки така довідка охоплює піврічний період отримання пенсії за липень-грудень 2017 року, крім того, нею не визначається щомісячний розміру доходу позивача, як про це вказує заявник в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Доказів того, що скаржник - фізична особа ОСОБА_3 не працює та не отримувала у попередньому році інші доходи скаржником не додано, як і не надано доказів на підтвердження розміру доходів чи їх відсутності за період з січня по червень 2017 року (попередній календарний рік). Отже, не додано належних та допустимих доказів того, що майновий стан скаржника - фізичної особи ОСОБА_1 перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.

Водночас, суд касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Державна фіскальна служба України відповідно до п. 70.1 Податкового кодексу України формує й веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - ДРФО). До інформаційної бази ДРФО включаються, зокрема, такі дані про фізичних осіб: джерела отримання доходів, об'єкти оподаткування, сума нарахованих та/або отриманих доходів, сума нарахованих та/або сплачених податків, інформація про податкову знижку й податкові пільги платника податків.

Згідно з інформацією, розміщеною на офіційному сайті Державної Фіскальної служби України за посиланням: http://rv.sfs.go.ua/media-ark/news-ark/print-283724.html, для отримання відомостей про себе з ДРФО, фізична особа звертається особисто або через уповноважену особу до територіального органу ДФС за місцем свого проживання або за місцем отримання доходів, або за місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування. Для цього необхідно подати документ, що посвідчує особу та заяву встановленого зразка.

У разі подання заяви вповноваженою особою необхідно пред'явити довіреність, засвідчену в нотаріальному порядку, на отримання відомостей про джерела доходів або доходи та її копію, а також оригінал і копію документа, що посвідчує особу такого представника.

Контролюючий орган протягом п'яти робочих днів із дня звернення фізичної особи надає відомості з ДРФО.

Фізичні особи, які не мають постійного місця проживання в Україні або тимчасово перебувають за межами населеного пункту проживання, не отримують доходів, не мають іншого об'єкта оподаткування, можуть звернутися за отриманням відомостей з ДРФО до будь-якого контролюючого органу. У такому разі строк видачі відомостей може бути продовжено до десяти робочих днів.

Оскільки доводи вказаного клопотання ОСОБА_1 не підтверджено належними та допустимими доказами, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити.

Суд касаційної інстанції звертає увагу заявника, що постановлення ухвали про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та залишення касаційної скарги без руху не перешкоджає повторному зверненню, зокрема, в межах встановленого законом строку на усунення недоліків касаційної скарги з відповідним клопотанням, додавши при цьому належні докази в підтвердження викладених у ньому доводів.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, Верховний Суд зазначає, що скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду докази сплати судового збору у сумі 35200,00 грн.

Суд наводить належні платіжні реквізити для оплати:

- Рахунок отримувача: 0007;

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні,

- Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Код банку отримувача: 820019;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, статтями 4, 6, 8 Закону України "Про судовий збір", Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.04.2018 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2017 у справі №904/7957/17 залишити без руху.

3. Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

4. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ткач