РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.05.2018Справа № 910/563/18

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес"

про стягнення 24 879,64 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився.

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" звернулось до Господарського суду міста Києва із вказаною позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" про стягнення 24 879,64 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2018 відкрито провадження у справі № 910/563/18 та ухвалено здійснювати розгляд справи №910/563/18 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи призначено на 20.02.2018.

12.02.2018 через відділ діловодства суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечив проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 20.02.2018 розгляд справи відкладено на 05.04.2018.

05.04.2018 судове засідання не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Борисенко І.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 23.04.2018 розгляд справи призначено на 24.05.2018.

У судове засідання 24.05.2018 представники сторін не з'явилися, про причини неявки не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень: 807 отримано позивачем 02.05.2018 та 027 отримано відповідачем 02.05.2018.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст.252 Господарського процесуального кодексу України, а неявка сторін не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31.10.2016 року о 13 год. 20 хв. в м. Києві на проспекті Л. Курбаса, 6, трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіля "Ford Ecosport" (д.н. НОМЕР_1), під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "Nissan Juke" (д.н. НОМЕР_2), під керуванням ОСОБА_3

Причиною ДТП стало те, що водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем "Nissan Juke" (д.н. НОМЕР_2), рухаючись в м. Києві на проспекті Л. Курбаса, 6, при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю марки "Ford Ecosport" (д.н. НОМЕР_1), який рухався по тій смузі руху на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого відбулося зіткнення, що призвело до механічного пошкодження зазначених транспортних засобів, чим порушив п.10.3. Правил дорожнього руху.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди були завдані механічні пошкодження автомобілю "Ford Ecosport" (д.н. НОМЕР_1), який був застрахований у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту №ABH0CPS-164A4W3 від 10.05.2016.

На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту №ABH0CPS-164A4W3 від 10.05.2016, на підставі страхового акту від 23.11.2016 №И-7268590 позивачем виплачено страхувальнику 25 879,64 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 24.11.2016 №4415.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдану шкоду, може бути як безпосередній її заподіювач, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм автомобіля " Nissan Juke" (д.н. НОМЕР_2), яким керував ОСОБА_3, під час експлуатації вказаного автомобіля, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП України встановлено постановою Святошинського районного суду м. Києва (справа №759/15280/16-п, провадження №3/759/6998/16).

Як встановлено судом, на час скоєння вищевказаної ДТП (31.10.2016) цивільно-правова відповідальність будь-яких осіб, які на законних підставах експлуатують автомобіль "Nissan Juke" (д.н. НОМЕР_2) за шкоду, завдану майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди за участю вказаного автомобіля була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) №АК/000601153 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 100 000 грн., франшиза - 1 000,00 грн.

Отже, відповідач є особою на яку полісом №АК/000601153 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля "Nissan Juke" (д.н. НОМЕР_2), на час спірної ДТП.

З матеріалів справи вбачається, що вартість матеріального збитку відповідно до виставленого рахунку-фактура №РВ 0069 від 18.11.2016 та акта виконаних робіт по ремонту автомобіля від 18.11.2016 складає 25 879,64 грн.

При цьому судом враховано, що Верховним Судом України у Листі "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" від 19.07.2011 року роз'яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Документом, який підтверджує дійсний розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, є акт виконаних робіт. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжне доручення (інший документ, який підтверджує факт перерахування коштів на відновлювальний ремонт).

Відтак, реальний розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом автомобіля "Ford Ecosport" (д.н. НОМЕР_1), склав 25 879,64 грн., відповідно до акта виконаних робіт від 18.11.2016. Факт виплати позивачем, як страховиком цивільно-правової відповідальності потерпілої у ДТП особи, страхового відшкодування в розмірі 25 879,64 грн. суду також доведений (підтверджується платіжним дорученням №4415 від 24.11.2016).

Судом враховано, що відповідно до абзацу третього пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України та частини 17 статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. А згідно з абзацом другим частини 1 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, порядок виплати такого відшкодування та дії сторін при настанні страхового випадку, регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (надалі - Закон).

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Дійсний зміст правовідносин, які виникли між сторонами, регулюється не тільки приписами Закону України "Про страхування", а і загальними нормами цивільного законодавства та спеціальними нормами Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів", за змістом якого обсяг відповідальності страховика, що виник за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є обмеженим лімітом відповідальності, зазначеним в полісі, і розраховується з урахуванням зносу деталей, замінених у процесі відновлення транспортного засобу.

При цьому, обмеження законом обсягу відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності не порушує право на відшкодування фактичних витрат особи, яка здійснила страхове відшкодування відповідно до договору добровільного страхування майна, адже це право може бути реалізоване шляхом подання позову до винної особи про відшкодування здійснених на відновлення пошкодженого майна витрат в частині, яку у відповідності до спеціального законодавства страховик цивільно-правової відповідальності відшкодовувати не зобов'язаний (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 04.06.2014 р. №6-49цс14 та від 02.12.2015 р. №6-691цс15).

На підтвердження розміру витрат необхідних для відновлювального ремонту автомобіля "Ford Ecosport" (д.н. НОМЕР_1) позивачем надано суду звіт №115992/11/16 про оцінку транспортного засобу від 11.11.2016 виконаного суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_4, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників (Сврз) автомобіля "Ford Ecosport" (д.н. НОМЕР_1 у результаті його пошкодження при ДТП складає 25 879,64 грн., при коефіцієнті фізичного зносу 0,00.

Судом також враховано, що відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395) значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль "Ford Ecosport" (д.н. НОМЕР_1), рік випуску автомобіля - 2014, а отже на момент ДТП (31.10.2016) строк його експлуатації не перевищував семи років. Таким чином підстав для вирахування зносу в даному випадку не має.

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону N1961-IV, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АК/000601153 та положення статей 9, 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 993 ЦК України, суд вказує на те, що відповідач повинен був відшкодувати позивачу у встановлений законом строк шкоду в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком (100 000 грн.), у межах суми, що перейшла до позивача (25 879,64 грн.), за вирахуванням франшизи за полісом №АК/000601153 в розмірі 1 000,00 грн., тобто відповідач повинен відшкодувати позивачу 24 879,64 грн.

Заперечення відповідача, викладені у відзиву на позовну заяву не спростовують висновків до яких дійшов суд. Одночасно суд вказує, що страхове відшкодування (25 879,64) не перевищує розміру прямого збитку (25 879,64), якого зазнав страхувальник, у зв'язку з чим заперечення відповідача в цій частині визнаються судом необґрунтованими.

За встановлених обставин справи, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю в розмірі 24 879,64 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст. 129, 233, 238, 250 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЮНІВЕС" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (49100, місто Дніпро, узвіз Кодацький, будинок 2, ) 24 879 (двадцять чотири тисячі вісімсот сімдесят дев'ять) грн. 64 коп. страхового відшкодування, а також 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 31.05.2018

Суддя І.І. Борисенко