РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2018Справа № 910/3191/18
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фермерського господарства «Органік Сістемс» (57263, Миколаївська обл., Вітовський район, село Шевченкове, ВУЛИЦЯ ДОРОЖНА, будинок 19)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «Пролог Україна» (03028, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА КИТАЇВСЬКА, будинок 10А, офіс 194) стягнення збитків у розмірі 559 578,67 грн

Представники:

від Позивача: Зарова О.В. (адвокат);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Фермерське господарство «Органік Сістемс» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог Україна» (надалі також - «Відповідач») про стягнення збитків у розмірі 559 578,67 грн.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 13.05.2017 між Фермерським господарством «Органік Сістемс» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пролог Україна» (Перевізник) було укладено Договір №ФС-1315 на організацію перевезення вантажу автомобільним транспортом, що регулює взаємовідносини сторін по організації та здійсненню перевезення вантажів автомобільним транспортом експедитора. Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору він подав заявки №02/06/02 від 02.06.2017, №08/08/01 від 08.06.2017 про виконання транспортного перевезення, за якими датою прибуття вантажу є 15.06.2017 та 16.06.2017 відповідно, проте Відповідач всупереч умовам Договору не здійснив доставку вантажів у строки, визначені у заявках. Станом на 05.09.2017 року автомобілі з вантажем були притримані Фізичною особою - підприємцем Хриптою В.І., у зв'язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «АІС - ПЛЮС» зобов'язань з оплати послуг перевезення у розмірі 441 129 грн. 00 коп. за Договором №23052017 від 23.05.2017 року. 05.09.2017 року між Фермерським господарством «Органік Сістемс» (Новий кредитор) та Фізичною особою - підприємцем Хриптою Володимиром Івановичем (Первісний кредитор) було укладено Договір про відступлення права вимоги №05/09-2017, за яким Первісний кредитор відступив Новому кредитору, а Новий кредитор набув право вимоги, належне Первісному кредиторові у відповідності до договору на транспортне - експедиційне обслуговування під час перевезень зовнішньоторговельних і транзитних вантажів автомобільним транспортом №23052017 від 23.05.2017 року між Первісним кредитором і Товариством з обмеженою відповідальністю «АІС - ПЛЮС» у сумі 441 129 грн. 00 коп. Як зазначає Позивач, він здійснив оплату у розмірі 441 129 грн. 00 коп. Фізичній особі - підприємцю Хрипті Володимиру Івановичу, що значно перевищує суму витрат, які Позивач повинен був сплатити Відповідачу, а тому сума різниці у розмірі 274 487 грн. 16 коп. є збитками Позивача. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог Україна» штрафні санкції у розмірі 263 035 грн. 06 коп. і у розмірі 22 056 грн. 45 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2018 року відкрито провадження у справі № 910/3191/18, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.04.2018 року.

11.04.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

16.04.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив.

16.04.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

17.04.2018 року в судове засідання з'явився представник Позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 14.09.2017 року не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи, відкладено підготовче судове засідання на 24.04.2018 року.

24.04.2018 року в судове засідання з'явились представники Сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, надано Відповідачу строк до 3 днів з дня отримання відповіді на відзив для надання заперечень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.05.2018 року.

02.05.2018 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про поновлення процесуального строку на подання заперечень на відповідь на відзив та заперечення на відповідь позивача на відзив.

В судовому засіданні 22 травня 2018 року представник Позивача заявив клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи. В судове засідання представник Відповідача не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 24.04.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, залишено без розгляду клопотання Позивача на підставі ст.207 ГПК України, заявником не надано обґрунтування поважності причин неподання таких доказів в підготовчому засіданні та не заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку для подання доказів.

Представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 22 травня 2018 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

13.05.2017 між Фермерським господарством «Органік Сістемс» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пролог Україна» (Перевізник) було укладено Договір №ФС-1315 на організацію перевезення вантажу автомобільним транспортом, що регулює взаємовідносини сторін по організації та здійсненню перевезення вантажів автомобільним транспортом експедитора. (а.с. 10-13)

Згідно з п.п. 2.1, 2.2 Договору, протягом усього строку дії даного договору експедитор здійснює організацію перевезень вантажів на основі разових письмових заявок замовника, які здійснюються відповідно до з умовами даного договору і являються його невід'ємною частиною. Заявка може направлятися факсимільним способом. Для виконання прийнятих заявок по цьому договору експедитор вправі укладати договори з третіми особами, виступаючи від свого імені. В заявці вказуються наступні відомості: маршрут, строк доставки вантажу, вид вантажу, габарити вантажу, всі реквізити вантажовідправника і інші відомості, необхідні експедитору для виконання своїх зобов'язань.

Відповідно до підпункту 3.1.2 п. 3.1 Договору експедитор зобов'язується забезпечити вказаний в заявці строк доставки вантажу.

За приписами п. 4.1 Договору, вартість послуг експедитора по кожному окремо здійснюваному перевезенні узгоджується сторонами, виходячи з ситуації на транспортному ринку, і вказується в додатку до даного договору - разовій заявці.

Замовник здійснює оплату послуг експедитора на основі виставленого рахунка, оригіналу акта виконаних робіт та оригінала товарно-транспортної накладної (CMR) протягом 7 (семи) банківських днів з моменту отримання документів. (п. 4.3. Договору)

Згідно з п. 5.5 Договору, у випадку несвоєчасної доставки вантажу експедитор сплачує замовнику штраф у розмірі 50 євро за кожну добу понад встановлений в заявці строк доставки, по курсу НБУ на дату доставки вантажу.

У випадку порушення строків, вказаних в п. 3.1.1 і п. 3.1.2, експедитор сплачує штраф в розмірі 5% від вартості послуг перевізника по даному замовленню. (п.5.11 Договору)

У п. 8.1 Договору визначено, що строк дії даного договору встановлюється з моменту підписання і діє один рік.

На виконання умов Договору №ФС-1315 на організацію перевезення вантажу автомобільним транспортом, що регулює взаємовідносини сторін по організації та здійсненню перевезення вантажів автомобільним транспортом експедитора від 13.05.2017 року сторонами було підписано заявку №02/06/02 від 02.06.2017 про виконання транспортного перевезення за маршрутом 20884 SULBIATE - Шевченкове, сума і форма оплати: 2700 EUR, згідно з договором за кожний автопоїзд, безготівкова форма розрахунку, при наданні акта виконаних робіт і рахунка на оплату, по курсу НБУ на день вивантаження; автомобіль АО7253ВК/АО5837ХХ, дата прибуття в пункт відвантаження: 15.06.2017. (а.с.15)

Окрім того, сторонами було підписано заявку №08/06/01 від 08.06.2017 про виконання транспортного перевезення за маршрутом 24042 CAPRIATE SAN GERVASIO - Шевченкове, сума і форма оплати: 2700 EUR, згідно з договором за кожний автопоїзд, безготівкова форма розрахунку, при наданні акта виконаних робіт і рахунка на оплату, по курсу НБУ на день вивантаження; автомобіль АО4522ВА/АО9887ХХ, дата прибуття в пункт відвантаження: 16.06.2017. (а.с.16)

23.05.2017 року між Фізичною особою - підприємцем Хриптою Володимиром Івановичем (Перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АІС - ПЛЮС» (Замовник) було укладено Договір на транспортно - експедиційне обслуговування під час перевезень зовнішньоторговельних і транзитних вантажів автомобільним транспортом №23052017, який регулює взаємини сторін, які виникають при транспортно - експедиційне обслуговування під час перевезень зовнішньоторговельних і транзитних вантажів, наданих Перевізнику Замовником по території України і міжнародному сполученні автомобільним транспортом. (а.с.19-20)

Відповідно до розділу 3 Договору Замовник зобов'язаний: а) Своєчасно інформувати Перевізника про графік готовності вантажів до відправки, надавати Перевізнику (за два дня до завантаження) письмову (факсову) заявку на перевезення вантажів з зазначенням наступних даних: вантажовідправник, адреса завантаження; вантажоодержувач, адреса розвантаження, дата та час подачі автомобіля під завантаження; назва та вага вантажу (бруто); оголошена вартість вантажу; ставка фрахту, Про всі зміни відносно умов перевезення інформувати Перевізника не пізніше 24 годин до початку завантаження; Перевізник зобов'язаний: надавати Замовнику письмові (факсові) підтвердження прийняття заявок з зазначенням номера автотранспортного засобу та ПІБ водія.

05.09.2017 року між Фермерським господарством «Органік Сістемс» (Новий кредитор) та Фізичною особою - підприємцем Хриптою Володимиром Івановичем (Первісний кредитор) було укладено Договір про відступлення права вимоги №05/09-2017, за яким Первісний кредитор відступив Новому кредитору, а Новий кредитор набув право вимоги, належне Первісному кредиторові у відповідності до договору на транспортне - експедиційне обслуговування під час перевезень зовнішньоторговельних і транзитних вантажів автомобільним транспортом №23052017 від 23.05.2017 року між Первісним кредитором і Товариством з обмеженою відповідальністю «АІС - ПЛЮС» у сумі 441 129 грн. 00 коп. (а.с.22)

Новий кредитор сплачує Первісному кредитору у строк до 08.09.2017 р. суму у розмірі 441 129 грн. 00 коп. (п.2.1.1 Договору)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про відступлення права вимоги №05/09-2017 від 05.09.2017 року Фермерське господарство «Органік Сістемс» сплатило Фізичній особі - підприємцю Хрипті Володимиру Івановичу грошові кошти у розмірі 441 129 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №895567 від 05.09.2017 року. (а.с.23)

12.09.2017 року Позивач надіслав на адресу Відповідача лист №ФС/Ис-677 з вимогою відшкодувати грошові кошти у розмірі 205 030 грн. 30 коп., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення 15.09.2017 р. (а.с.26-27)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що він здійснив оплату у розмірі 441 129 грн. 00 коп. Фізичній особі - підприємцю Хрипті Володимиру Івановичу, що значно перевищує суму витрат, які Позивач повинен був сплатити Відповідачу, а тому сума різниці у розмірі 274 487 грн. 16 коп. є збитками Позивача. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог Україна» штрафні санкції у розмірі 263 035 грн. 06 коп. і у розмірі 22 056 грн. 45 коп.

В обґрунтування заперечень на позовну заяву Відповідач зазначив, що не вчиняв правопорушення у сфері господарювання, своїх обов'язків не порушував, жодних правовідносин ні з Фізичною особою - підприємцем Хриптою Володимиром Івановичем, ні з Товариством з обмеженою відповідальністю «АІС - ПЛЮС» не мав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Фермерського господарства «Органік Сістемс» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору №ФС-1315 на організацію перевезення вантажу автомобільним транспортом, що регулює взаємовідносини сторін по організації та здійсненню перевезення вантажів автомобільним транспортом експедитора від 13.05.2017 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 314 Господарського кодексу України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 919 Цивільного кодексу України визначено, що перевізник зобов'язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору №ФС-1315 на організацію перевезення вантажу автомобільним транспортом, що регулює взаємовідносини сторін по організації та здійсненню перевезення вантажів автомобільним транспортом експедитора від 13.05.2017 року сторонами було підписано заявку №02/06/02 від 02.06.2017 про виконання транспортного перевезення за маршрутом 20884 SULBIATE - Шевченкове, сума і форма оплати: 2700 EUR, згідно з договором за кожний автопоїзд, безготівкова форма розрахунку, при наданні акта виконаних робіт і рахунка на оплату, по курсу НБУ на день вивантаження; автомобіль АО7253ВК/АО5837ХХ, дата прибуття в пункт відвантаження: 15.06.2017. (а.с.15)

Окрім того, сторонами було підписано заявку №08/06/01 від 08.06.2017 про виконання транспортного перевезення за маршрутом 24042 CAPRIATE SAN GERVASIO - Шевченкове, сума і форма оплати: 2700 EUR, згідно з договором за кожний автопоїзд, безготівкова форма розрахунку, при наданні акта виконаних робіт і рахунка на оплату, по курсу НБУ на день вивантаження; автомобіль АО4522ВА/АО9887ХХ, дата прибуття в пункт відвантаження: 16.06.2017. (а.с.16)

Відповідно до підпункту 3.1.2 п. 3.1 Договору експедитор зобов'язується забезпечити вказаний в заявці строк доставки вантажу.

Як вбачається з CMR, вантаж у автомобілі АО7253ВК/АО5837ХХ за маршрутом 20884 SULBIATE - Шевченкове, перевізник - Фізична особа - підприємець Хрипта Володимир Іванович, був отриманий 08.09.2017 року представником Фермерського господарства «Органік Сістемс», що підтверджується відповідним підписом та печаткою Позивача. (а.с.24) Крім того, як вбачається з CMR, вантаж за маршрутом 24042 CAPRIATE SAN GERVASIO - Шевченкове, перевізник - Фізична особа - підприємець Хрипта Володимир Іванович, був отриманий 08.09.2017 року представником Фермерського господарства «Органік Сістемс», що підтверджується відповідним підписом та печаткою Позивача. (а.с.25)

Таким чином, Судом встановлено, що перевезення за маршрутами 20884 SULBIATE - Шевченкове, 24042 CAPRIATE SAN GERVASIO - Шевченкове були виконані третіми особами, а не Товариством з обмеженою відповідальністю «Пролог Україна» всупереч умовам Договору №ФС-1315 на організацію перевезення вантажу автомобільним транспортом, що регулює взаємовідносини сторін по організації та здійсненню перевезення вантажів автомобільним транспортом експедитора від 13.05.2017 року.

За таких підстав, Суд приходить до висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Пролог Україна» не було виконано належним чином його зобов'язання з доставки вантажів за заявками №02/06/02 від 02.06.2017 року та №08/06/01 від 08.06.2017 року, погодженими між сторонами відповідно до умов Договору №ФС-1315 на організацію перевезення вантажу автомобільним транспортом, що регулює взаємовідносини сторін по організації та здійсненню перевезення вантажів автомобільним транспортом експедитора від 13.05.2017 року. А тому Суд не приймає до уваги заперечення Відповідача як необґрунтовані. В той же час Судом встановлено та не заперечувалось Позивачем, що зобов'язання з доставки вантажів за заявками №02/06/02 від 02.06.2017 року та №08/06/01 від 08.06.2017 року були виконані 08.09.2017 року.

Частиною 1 ст. 313 Господарського кодексу України встановлено, що перевізник зобов'язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі.

За приписами ст. 923 Цивільного кодексу України, у разі прострочення доставки вантажу перевізник зобов'язаний відшкодувати другій стороні збитки, завдані порушенням строку перевезення, якщо інші форми відповідальності не встановлені договором, транспортними кодексами (статутами). У разі доведення перевізником відсутності своєї вини за прострочення доставки вантажу він звільняється від відповідальності.

При зверненні до суду Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь штраф у розмірі 263 035 грн. 06 коп. та 5% штрафу у розмірі 22 056 грн. 45 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Згідно норми ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до приписів ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

При цьому Суд зазначає, що розуміння господарських санкцій у Господарському кодексі України є дещо ширшим поняття цивільно-правової неустойки. Під штрафними санкціями тут розуміються також і грошові суми, які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності. Неустойка в розумінні ст. 549 Цивільного кодексу України - це спосіб забезпечення та санкція за порушення саме приватноправових (цивільно-правових) зобов'язань.

Виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими ГК та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК (частина перша статті 199 ГК)

Видами забезпечення виконання зобов'язання за змістом положень частини першої статті 546 ЦК є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а частиною другою цієї норми визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік забезпечувальних заходів для належного виконання зобов'язання не є вичерпним і сторони, використовуючи принцип свободи договору, передбачений статтею 627 ЦК, мають право встановити й інші, окрім тих, що передбачені частиною першою статті 546 ЦК, засоби, які забезпечують належне виконання зобов'язання, за умови, що такий вид забезпечення не суперечить закону.

За змістом положень частини четвертої статті 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з п. 5.5 Договору, у випадку несвоєчасної доставки вантажу експедитор сплачує замовнику штраф у розмірі 50 євро за кожну добу понад встановлений в заявці строк доставки, по курсу НБУ на дату доставки вантажу.

Тобто розмір договірної штрафної санкції обраховано у відсотковому розмірі за кожну добу прострочення, що за визначенням статті 549 Цивільного кодексу України відповідає поняттю "пеня".

Між тим для договірної практики та практики правозастосування сама лише назва тієї чи іншої санкції, вжита в тексті договору, практичного значення не має. У такому випадку слід виходити з мети встановлення у законі відповідальності за порушення зобов'язання у вигляді штрафної санкції - забезпечення належного виконання зобов'язання.

Виходячи з системного аналізу вказаних вище норм, Суд приходить до висновку, що сторонами в п.5.5 Договору було передбачено стягнення пені за порушення строків доставки вантажу за кожну добу понад встановлений в заявці строк доставки.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв'язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного зобов'язання за 85 діб прострочки за заявкою №02/06/02 від 02.06.2017 року у розмірі 4250 євро, вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення періоду прострочки, оскільки загальна кількість днів прострочки становить 84 доби з 16.06.2017 року по 07.09.2017 року, так як день доставки вантажу не включається в період, за який стягується пеня. А тому до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 4200 євро, що відповідно до п.5.5 Договору станом на 08.09.2017 року відповідно до офіційного курсу НБУ становить 130 739 грн. 32 коп.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв'язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного зобов'язання за 84 доби прострочки за заявкою №08/06/01 від 08.06.2017 року у розмірі 4200 євро, вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення періоду прострочки, оскільки загальна кількість днів прострочки становить 83 доби з 17.06.2017 року по 07.09.2017 року, так як день доставки вантажу не включається в період, за який стягується пеня. А тому до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 4150 євро, що відповідно до п.5.5 Договору станом на 08.09.2017 року відповідно до офіційного курсу НБУ становить 129 182 грн. 90 коп.

Таким чином, загальна сума пені, яка підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача становить 259 922 грн. 22 коп.

Що стосується стягнення з Відповідача 5% штрафу у розмірі 22 056 грн. 45 коп., Суд зазначає.

У випадку порушення строків, вказаних в п. 3.1.1 і п. 3.1.2, експедитор сплачує штраф в розмірі 5% від вартості послуг перевізника по даному замовленню. (п.5.11 Договору)

Виходячи з того, що сторони умовами Договору передбачили застосування у разі порушення терміну доставки вантажу, спірні правовідносини є господарськими, а відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські санкції, зокрема, штраф, застосовуються за порушення будь-яких господарських зобов'язань, а не тільки за невиконання грошового зобов'язання, Суд вважає, що вимоги Позивача в цій частині є обґрунтованими.

Крім того, Суд звертає увагу, що з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Суд, перевіривши розрахунок штрафу на підставі п.5.11 Договору, дійшов висновку, що позовні вимоги Позивача про стягнення штрафу за прострочення доставки вантажів у розмірі 22 056 грн. 45 коп. підлягають частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення вартості послуг перевізника. Так, при здійсненні розрахунку Позивачем було взято до уваги вартість послуг за Договором про відступлення права вимоги №05/09-2017 від 05.09.2017 року у сумі 441 129 грн. 00 коп.

Проте, штраф відповідно до п.5.11 Договору №ФС-1315 на організацію перевезення вантажу автомобільним транспортом, що регулює взаємовідносини сторін по організації та здійсненню перевезення вантажів автомобільним транспортом експедитора від 13.05.2017 року, який укладений між сторонами, розраховується із вартості послуг перевізника за вищезазначеним договором. За 2 заявками загальна сума вартості послуг перевізника становить 5400 євро (2700 євро + 2700 євро)

Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню штраф у розмірі 270 євро, що відповідно до п.18 заявок станом на 08.09.2017 року (дата вивантаження) відповідно до офіційного курсу НБУ становить 8 404 грн. 67 коп.

При зверненні до суду з вказаним позовом Фермерське господарство «Органік Сістемс» просило стягнути з Відповідача збитки у розмірі 274 487 грн. 16 коп.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Пунктом 2 ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Підставою для відшкодування збитків є склад правопорушення, який включає наступні фактори:

- наявність реальних збитків;

- вина заподіювача збитків;

- причинний зв'язок між діями або бездіяльністю винної особи та збитками.

Збитки - це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною у відповідності до ст. 224 Господарського кодексу України.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Проте, Позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов'язань та причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням зобов'язань та заподіяними збитками.

При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов'язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов»язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою і збитками є обов'язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов'язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв'язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв'язку.

Таким чином, Позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов'язань та причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням зобов'язань та заподіяними збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов'язань для підприємства. Тоді як Відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків Позивачу.

05.09.2017 року між Фермерським господарством «Органік Сістемс» (Новий кредитор) та Фізичною особою - підприємцем Хриптою Володимиром Івановичем (Первісний кредитор) було укладено Договір про відступлення права вимоги №05/09-2017, за яким Первісний кредитор відступив Новому кредитору, а Новий кредитор набув право вимоги, належне Первісному кредиторові у відповідності до договору на транспортне - експедиційне обслуговування під час перевезень зовнішньоторговельних і транзитних вантажів автомобільним транспортом №23052017 від 23.05.2017 року між Первісним кредитором і Товариством з обмеженою відповідальністю «АІС - ПЛЮС» у сумі 441 129 грн. 00 коп. (а.с.22)

Новий кредитор сплачує Первісному кредитору у строк до 08.09.2017 р. суму у розмірі 441 129 грн. 00 коп. (п.2.1.1 Договору)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про відступлення права вимоги №05/09-2017 від 05.09.2017 року Фермерське господарство «Органік Сістемс» сплатило Фізичній особі - підприємцю Хрипті Володимиру Івановичу грошові кошти у розмірі 441 129 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №895567 від 05.09.2017 року. (а.с.23)

В обґрунтування понесених збитків Позивач зазначав, що він здійснив оплату у розмірі 441 129 грн. 00 коп. Фізичній особі - підприємцю Хрипті Володимиру Івановичу, що значно перевищує суму витрат, які Позивач повинен був сплатити Відповідачу, а тому сума різниці у розмірі 274 487 грн. 16 коп. є збитками Позивача.

В матеріалах справи наявний Договір на транспортно - експедиційне обслуговування під час перевезень зовнішньоторговельних і транзитних вантажів автомобільним транспортом №23052017 від 23.05.2017 року, укладений між Фізичною особою - підприємцем Хриптою Володимиром Івановичем (Перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АІС - ПЛЮС» (Замовник), який регулює взаємини сторін, які виникають при транспортно - експедиційне обслуговування під час перевезень зовнішньоторговельних і транзитних вантажів, наданих Перевізнику Замовником по території України і міжнародному сполученні автомобільним транспортом. (а.с.19-20)

Відповідно до розділу 3 Договору Замовник зобов'язаний: а) Своєчасно інформувати Перевізника про графік готовності вантажів до відправки, надавати Перевізнику (за два дня до завантаження) письмову (факсову) заявку на перевезення вантажів з зазначенням наступних даних: вантажовідправник, адреса завантаження; вантажоодержувач, адреса розвантаження, дата та час подачі автомобіля під завантаження; назва та вага вантажу (бруто); оголошена вартість вантажу; ставка фрахту, Про всі зміни відносно умов перевезення інформувати Перевізника не пізніше 24 годин до початку завантаження; Перевізник зобов'язаний: надавати Замовнику письмові (факсові) підтвердження прийняття заявок з зазначенням номера автотранспортного засобу та ПІБ водія.

Проте, Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження погодження Сторонами шляхом направлення відповідних заявок та їх подальше прийняття Перевізником на здійснення перевезення із зазначенням наступних даних: вантажовідправник, адреса завантаження; вантажоодержувач, адреса розвантаження, дата та час подачі автомобіля під завантаження; назва та вага вантажу (бруто); оголошена вартість вантажу; ставка фрахту.

Крім того, в матеріалах справи відсутні, а Позивачем в свою чергу не надано, належні, допустимі та достовірні докази в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження прийняття до перевезення вантажів, які були погоджені Сторонами у Договорі №ФС-1315 на організацію перевезення вантажу автомобільним транспортом, що регулює взаємовідносини сторін по організації та здійсненню перевезення вантажів автомобільним транспортом експедитора від 13.05.2017 року, спочатку Товариством з обмеженою відповідальністю «АІС - ПЛЮС», а в подальшому - Фізичною особою - підприємцем Хриптою Володимиром Івановичем.

Суд звертає увагу, що укладення Позивачем Договору про відступлення права вимоги №05/09-2017 від 05.09.2017 року й сплата останнім грошових коштів Фізичній особі - підприємцю Хрипті Володимиру Івановичу жодним чином не впливає на правовідносини Сторін, які склались між сторонами за Договором №ФС-1315 на організацію перевезення вантажу автомобільним транспортом, що регулює взаємовідносини сторін по організації та здійсненню перевезення вантажів автомобільним транспортом експедитора від 13.05.2017 року. Вказані витрати понесені Позивачем добровільно, на свій ризик й на власний розсуд та вони не є безпосередньо пов'язаними з діями Відповідача.

Враховуючи укладення Договору про відступлення права вимоги №05/09-2017 від 05.09.2017 року, Фермерське господарство «Органік Сістемс» отримало право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІС - ПЛЮС» у розмірі 441 129 грн. 00 коп., а тому має право на звернення до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІС - ПЛЮС» про стягнення з останнього заборгованості за Договором на транспортно - експедиційне обслуговування під час перевезень зовнішньоторговельних і транзитних вантажів автомобільним транспортом №23052017 від 23.05.2017 року.

За таких підстав, Суд вважає, що Позивачем не доведено складу цивільного правопорушення як необхідної умови для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, оскільки Позивачем не доведено об'єктивну та суб'єктивну сторони спричинених Відповідачем збитків, причинно-наслідковий зв'язок між діями та понесеними Позивачем збитками саме у розмірі 274 487 грн. 16 коп. Крім того, Позивачем не доведено факту завдання йому збитків саме в розмірі 274 487 грн. 16 коп., оскільки Суд не вбачає за можливе встановити правильність нарахованої та заявленої до стягнення позивачем суми збитків. Враховуючи вищевикладене, Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог Фермерського господарства «Органік Сістемс» про стягнення з Відповідача збитків у розмірі 274 487 грн. 16 коп. з підстав їх недоведеності.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог Україна» на користь Фермерського господарства «Органік Сістемс» підлягає стягненню пеня у розмірі 259 922 грн. 22 коп., штраф у розмірі 8 404 грн. 67 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Фермерського господарства «Органік Сістемс» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог Україна» (03028, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА КИТАЇВСЬКА, будинок 10А, офіс 194, ідентифікаційний код 40524974) на користь Фермерського господарства «Органік Сістемс» (57263, Миколаївська обл., Вітовський район, село Шевченкове, ВУЛИЦЯ ДОРОЖНА, будинок 19, ідентифікаційний код 35521091) пеню у розмірі 259 922 (двісті п'ятдесят дев'ять тисяч дев'ятсот двадцять дві) грн. 22 (двадцять дві) коп., штраф у розмірі 8 404 (вісім тисяч чотириста чотири) грн. 67 (шістдесят сім) коп. та судовий збір у розмірі 4 024 (чотири тисячі двадцять чотири) грн. 90 (дев'яносто) коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 30 травня 2018 року.

Суддя О.В. Чинчин