ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/3615/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Краснова Є.В.

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Криворізької міської ради

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.12.2017 (Головуючий суддя - Білецька Л.М., судді: Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.)

за заявами Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича від 18.10.2016 та від 19.08.2017 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 (головуючий суддя - Прокопенко А.Є., судді: Дмитренко Г.К., Крутовських В.І.)

за позовом Криворізького міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Криворізької міської ради

до Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Криворізька північна об'єднана міжрайонна державна податкова інспекція ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області

про стягнення 334 141,32 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Криворізький міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері (далі - прокурор) звернувшись в суд з позовом в інтересах держави в особі Криворізької міської ради (далі - позивач), просив стягнути з Фізичної особи-підприємця Штефана В.О. (далі - відповідач) заборгованості у сумі 334 141,32 грн. за договором оренди земельної ділянки №140 від 29.12.2007.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди земельної ділянки №140 від 29.12.2007 в частині сплати орендної плати.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2014 (суддя Ніколенко М.О.) позовні вимоги задоволені частково. З Фізичної особи-підприємця Штефана В.О. стягнуто на користь держави в особі Криворізької міської ради заборгованість по орендній платі в сумі 299 263,29 грн. та в дохід Державного бюджету України в особі управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м.Дніпропетровська судовий збір у сумі 5985,27 грн. В решті позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 (головуючий суддя - Прокопенко А.Є., судді: Дмитренко Г.К., Крутовських В.І.) , залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 17.02.2015 (головуючий суддя - Дроботова Т.Б., судді: Волковицька Н.О., Рогач Л.І.), змінено резолютивну частину вказаного рішення і викладено у наступній редакції:

"Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Штефана В.О., м.Кривий Ріг на користь держави в особі Криворізької міської ради, м.Кривий Ріг заборгованість по орендній платі в сумі 112399,58 грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Штефана В.О., м.Кривий Ріг в доход Державного бюджету України 2247,99 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити".

Апеляційний суд визнав обґрунтованою заборгованість відповідача з врахуванням проведених відповідачем оплат за оренду землі щомісячно в сумі 1801,13 грн., та пропуском позивачем строку позовної давності щодо стягнення боргу з січня по березень 2011 року, заборгованість відповідача за період з квітня по жовтень 2011 року та з березня по травень 2013 року становить 112.399 грн.58 коп. При цьому апеляційний суд встановив, що доказів, які б свідчили, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, наданої в оренду відповідачу, є іншою, ніж про це зазначено в довідці №565/2/3 від 13.02.2012, відповідачем не надано.

Відповідач звернувся до апеляційного суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у даній справі.

В обґрунтування заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами відповідач зазначив, що лише 21.03.2016 ним було отримано відповідь від Управління Держгеокадастру в Криворізькому районі Дніпропетровської області щодо надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, на підставі якого мала складатись довідка про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №565/2/3 від 13.02.2012 станом на дачу її видачі. У відповіді Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області зазначило, що станом на вказану дату витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки не складався та не видавався.

Також заявник вказував на те, що з постанови у даній справі вбачається, що підставою для задоволення позову став розрахунок, в основі якого є довідка про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка в свою чергу мала складатись на основі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка відсутня, тобто відсутні підстави для задоволення позову. Отже , встановлений ним факт про відсутність витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки і є нововиявленою обставиною, що спростовує висновки апеляційного суду , викладені у постанові, про перегляд якої ним подана заява.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 (головуючий суддя - Чимбар Л.О., судді:Антонік С.Г, Джихур О.В.) в задоволенні вказаної заяви відмовлено. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 залишено в силі.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.03.2017 (головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Сибіга О.М., Швець В.О.) вказану ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду скасовано, а справу направлено на розгляд до Дніпропетровського апеляційного господарського суду зі стадії прийняття заяви про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 (головуючий суддя - Науменко І.М, судді: Кощеєв І.М., Кузнецов В.О.) в задоволенні заяви відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 відмовлено, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 залишено в силі.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.10.2017 (головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Ходаківська І.П., Алєєва І.В.) ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 скасовано, справу направлено на розгляд до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Відповідач звернувся з іншою заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 в обґрунтування якої зазначив, що переглядаючи постанову суду за нововиявленими обставинами слід врахувати викладені в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.02.2013 у справі №2а-423/10/0408 висновки та з'ясувати: чи виникли між сторонами правовідносини на підставі рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 №3884 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого рогу» до звернення з позовом оскільки згідно постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011, рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області №3884 від 14.05.2010 "Про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки земель міста Кривого рогу" визнано нечинним.

Оскаржуваною постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.12.2017 заяву відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 задоволено. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 скасовано.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2014 скасовано.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Штефана В.О. від 19.08.2017 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 відмовлено.

Судове рішення обґрунтовано доведеністю вимог заяви відповідача в розумінні статті 112 Господарського процесуального кодексу України у редакції до 15.12.2017.

У касаційній скарзі позивач просить вказану постанову від 20.12.2017 в частині задоволення заяви відповідача про перегляд за нововияленими обставинами постанови від 11.12.2014 скасувати, в задоволені цієї заяви відмовити, постанову від 11.12.2014 залишити без змін. Свої вимоги позивач обґрунтовує доводами про неповне з'ясування апеляційним судом всіх обставин даного спору, що призвело до порушення статей 7, 13, 282, 320 Господарського процесуального кодексу України у редакції після 15.12.2017 та окремо акцентує увагу на неправомірності стягнення з нього судового збору за наслідками розгляду даної справи.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить у задоволенні скарги відмовити, а оскаржену постанову залишити без змін, як правильну по суті.

Від відповідача отримано клопотання про передачу справи на розгляд об'єднаної палати Верховного Суду в обґрунтування якої покладено висновки Верховного Суду у постанові від 15.03.2018 у справі №904/6928/17, при винесенні якої, на думку заявника, судом не враховано ухвала Вищого адміністративного суду України від 18.07.2017 у справі № К/800/17469/17.

Вказане клопотання підлягає вирішенню під час розгляду касаційної скарги по суті, оскільки воно нерозривно пов'язано із розглянутими судами обставинами справи.

Касаційна інстанція не вбачає підстав для передачі справи на розгляд об'єднаної палати, оскільки у справі №904/6928/17 Касаційний господарський суд вказав, що посилання скаржника на те, що рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого рогу" визнано нечинним постановою від 01.11.2011 Дніпропетровським апеляційним господарським судом у справі №2а-423/10/0404 і тому відсутні підстави вважати, що ФОП Штефан В.О. неналежно виконував свої зобов'язання за договором, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 у справі № 2а-423/10/0408, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.12.2012 року К/9991/76012/11, рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 14.05.2010 № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" визнано нечинним. При цьому ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013 у справі № 2а-423/10/0408 роз'яснено, що дія рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 14.05.2010 № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" може бути припинена тільки на бюджетний період 2014 року.

У даній справі що переглядається, апеляційний суд за таких же аргументів зазначив, що обставини чинності рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 14.05.2010р. №3884 уже були предметом оцінки апеляційного суду - постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.12014 у даній справі, і правовідносини заборгованості по орендній платі стосуються тільки періоду 2011-2013 років.

Відтак оскільки колегія суддів не вбачає правових підстав для того, щоб відступати від правової позиції, викладеної у підставі Верховного Суду від 15.03.2018 у справі №904/6928/17, а правові позиції Вищого адміністративного суду України не дають правових підстав для передачі справи на розгляд об'єднаної палати Верховного Суду, то відповідно і підстави для задоволення вказаного вище клопотання відсутні.

Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи, в основу постанови, яка переглядається в касаційному порядку, покладений висновок про те, що витяг про нормативну грошову оцінку не складався, відтак зміст довідки №565/2/3від 13.02.2012, яка в свою чергу мала складатися на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, спростований, анульований цим нововиявленим фактом, і його не можна не брати до уваги і при прийнятті оспорюваної постанови апеляційної інстанції цей суттєвий і істотний факт не був відомий ні заявнику, ні суду, але він спростовує його висновки щодо правильності визначення нормативної грошової оцінки землі прокурором, позивачем і судом, оскільки дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, а тому апеляційний суд визнав, що заява про перегляд постанови має бути задоволена, постанова підлягає скасуванню, рішення суду першої інстанції слід скасувати, відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

При цьому суд керувався положеннями статті 112 Господарського процесуального кодексу України у редакції до 15.12.2017.

Однак 15.12.2017 набув чинності Господарського процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03.10. 2017 N 2147-VIII.

Пунктом 9 частини першої Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, у редакції чинній з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З матеріалів справи та з тексту оскарженої постанови слідує, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 прийняті заяви Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича від 18.10.2016 та від 19.08.2017 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 №904/3615/14 та призначені до розгляду у судовому засіданні на 06.12.2017.

Оскільки оскаржена постанова прийнята 20.12.2017, позаяк у судовому засіданні 06.12.2017 розгляд справи відкладався на 20.12.2017, суд апеляційної інстанції мав керуватись при розгляді заяв Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича положеннями Глави №3 Господарського процесуального кодексу України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII.

Оскільки суд при прийнятті постанови, помилково керувався нормами Господарського процесуального кодексу України у редакції до 15.12.2017, котрий втратив свою чинність 15.12.2017 з прийняттям Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, слід дійти висновку що судом не було здійснено у встановленому порядку перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а доводи касаційної скарги про незаконність оскарженої постанови знайшли своє часткове підтвердження, доводи відзиву спростовуються наведеним.

Щодо інших доводів, викладених у касаційній скарзі, то слід зазначити, що за наявності порушення апеляційним судом наведених приписів процесуального законодавства, яке само по собі вже є підставою для скасування оскарженої постанови, та у зв'язку із тим, що не було здійснено у встановленому порядку перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, вказані доводи не можуть оцінюватися судом касаційної інстанції, оскільки оцінка їх є передчасною через не здійснення у встановленому порядку перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

За вказаних обставин оскаржувана постанова підлягає скасуванню, як прийнята з порушенням норм процесуального законодавства, з передачею справи на новий розгляд заяв до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 301, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Криворізької міської ради задовольнити частково, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.12.2017 у справі Господарського суду Дніпропетровської області №904/3615/14 скасувати, а справу передати на новий розгляд заяв Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича від 18.10.2016 та від 19.08.2017 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді І.В. Кушнір

Є.В. Краснов