ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

05 червня 2018 року Справа № 923/1143/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О.М., розглянувши матеріали скарги № 187 від 21.05.2018 Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" на бездіяльність державного виконавця у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія", м.Херсон

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредо-Інвест-Строй", м.Херсон

про стягнення заборгованості в сумі 45784,84 грн. за договором купівлі-продажу

за участю представників сторін:

від позивача: уповноважений представник ОСОБА_1;

від відповідача: не прибув;

від ВДВС Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області: не прибув.

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство "Таврійська будівельна компанія" (позивач) звернулось до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредо-Інвест-Строй" (відповідач) заборгованості в сумі 45784,84 грн. за договором купівлі-продажу.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 27.12.2016 позовні вимоги задоволено у повному обсязі. З Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо-Інвест-Строй» на користь Публічного акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія» стягнуто 27 573,75 грн. боргу, 16 560,74 грн. збитків від інфляції, 1 650,35 грн. 3% річних, в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 378,00 грн.

16.01.2017 на виконання вищевказаного рішення видано відповідний наказ.

23.05.2018 до канцелярії Господарського суду Херсонської області надійшла скарга № 187 від 21.05.2018 Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" на бездіяльність державного виконавця, відповідно до якої просить:

1) визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 щодо не накладення арештів на банківські рахунки ТОВ "Кредо-Інвест-Строй", виявлення рухомого майна і дебіторської заборгованості, не здійснення стягнення на нерухоме майно боржника;

2) зобов'язати державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2:

- здійснити арешт всіх рахунків ТОВ "Кредо-Інвест-Строй" у розмірі загальної суми стягнення, зазначеній у виданому 16.01.2017 Господарським судом Херсонської області наказі про примусове виконання № 923/1195/16, з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження і штрафів;

- витребувати інформацію про існування дебіторської заборгованості боржника в порядку ч.1 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження";

- витребувати інформацію про наявність у боржника транспортних засобів в порядку п.3 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження";

- провести огляд приміщень, сховищ, інших володінь ТОВ "Кредо-Інвест-Строй" в порядку п.5 ч.3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження";

- вжити заходів з перевірки майна за даними балансу в порядку п.2 розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень;

- здійснити заходи з примусової реалізації нерухомого майна, що належить ТОВ "Кредо-Інвест-Строй".

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 24.05.2018 скаргу № 187 від 21.05.2018 Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" на бездіяльність державного виконавця призначено до розгляду на 05.06.2018. Про розгляд скарги у судовому засіданні повідомлено сторін у справі, Суворовський РВ ДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області та Управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області та запропоновано надати письмові пояснення (відзив) на скаргу № 187 від 21.05.2018 на бездіяльність державного виконавця.

У судове засідання, яке призначено на 05.06.2018, представник відповідача та Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області не з'явились.

04.06.2018 від Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, електронною поштою надійшов лист № 02.04-14/4290 від 04.06.2018 (зареєстрований за вх.№5314/18 від 04.06.2018) в якому повідомляє, що Управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області не є суб'єктом оскарження. На адресу Управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області копія скарги № 187 від 21.05.2018 ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на бездіяльність державного виконавця та ухвала суду про залучення у якості сторони у справі не надходили.

04.06.2018 від Суворовського РВ ДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області надійшло клопотання №23701 від 04.06.2018, в якому просить направити копію скарги на адресу Суворовського РВ ДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області, поновити строк для подачі відзиву після отримання копії скарги.

Відповідно до пункту 1 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2127-VІІІ від 03.10.2017, постанови Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 № 2 "Про визначення дня початку роботи Верховного Суду" починаючи з 15.12.2017 року введено в дію нову редакцію Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до підпункту 9 пункту 1 Розділу XI Перехідних Положень ГПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї скарги відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ГПК України.

Частинами 1 та 2 статті 342 ГПК України визначено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Положеннями абзацу 2 пункту 9.9. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" було передбачено, що у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання.

05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» в новій редакції.

Відповідно до п. 7 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 2 червня 2016 року, який набрав чинності 05.10.2016 - «виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону».

Звертаючись з відповідною скаргою Публічне акціонерне товариство "Таврійська будівельна компанія" вказало, що в матеріалах виконавчого провадження № 53343348 наявні відповіді Державної виконавчої служби № НОМЕР_1 від 02.03.2017, № НОМЕР_2 від 02.03.2018, відповідно до яких боржник має наступні рахунки:

- 701 в ПАТ "ОСОБА_3 Дніпро", МФО 305479;

- 8312 в Казначействі України, МФО 899998;

- 0073 в ПАТ "Укрінбанк", МФО 300142;

- 0503 в Акціонерному банку "Південний", МФО 328209;

- 3075 в ПАТ "Банк Восток", МФО 307123;

- 3075 в ПАТ "Банк Восток", МФО 307123;

- 6921 в АТ "ОСОБА_4 Аваль" у м.Києві, МФО 380805;

- НОМЕР_3 в ХОД АТ "ОСОБА_4 Аваль" м.Херсон, МФО 352093.

22.03.2017 державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника, що містяться на вище вказаних рахунках та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови.

В матеріалах виконавчого провадження № 53343348 наявні листи лише від ПАТ "Банк Восток" та АБ "Південний". Відповіді інших банків відсутні, що викликає у заявника (стягувача) сумніви щодо накладення арешту на рахунки боржника в цих фінансових установах.

На думку заявника (стягувача) державним виконавцем не здійснюються, в порушення норм 1-4 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", у встановлені строки перевірки банківських рахунків та не отримано від банків докази арешту відкритих боржником поточних рахунків.

В матеріалах виконавчого провадження № 53343348 сформована довідка від 01.03.2017 з Державного реєстру речових права на нерухоме майно, в якій міститься інформація про право власності боржника на наступні обєкти нерухомого майна:

1) пожежне депо (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01), що знаходиться за адресою: м. Херсон, Бориславське шосе, 2-б, і складається з приміщень літ. А загальною площею 1709,6 м2 , літ. Б, В загальною площею 344,8 м2 , літ. Г загальною площею 81,3 м2;

2) обєкт незавершеного будівництва, 10-поверховий житловий будинок готовністю 90% (реєстраційний номер майна 19527782), що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Патона, 25.

Виконавче провадження відкрито 03.02.2017 (більше 15 місяців тому). За цей час боржник добровільно не погасив заборгованість навіть частково, у нього відсутні кошти та інші цінності. Отже, в силу положень ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобовязаний здійснити стягнення на вказане нерухоме майно шляхом його реалізації.

Крім того, заявник (стягувач) зазначає, що в матеріалах виконавчого провадження № 53343348 відсутні відомості про наявність або відсутність дебіторської заборгованості боржника, рухомого майна, в тому числі транспортних засобів. Державним виконавцем не здійснено огляд приміщень боржника, таким чином не виконано приписи ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_1 України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 2 частини 2 статті 18 Закону України Про виконавче провадження встановлено обов'язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч. 1 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження").

Так, за приписами ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" саме виконавець організовує розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією.

Згідно ч.ч. 1, 3 ,4, 5, 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

У відповідності до ч. 5 вищевказаної статті Закону, у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Згідно ч.2 ст. 74 ГПК України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

У відповідності до ч. 4 ст. 80 ГПК України передбачено, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Суворовським районним відділом державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області вимоги ухвали суду від 24.05.2018 не виконано, не подано матеріалів виконавчого провадження № 53343348, зокрема, доказів проведення повторних перевірок щодо виявлення рахунків боржника та рухомого і нерухомого майна боржника. Також, не подано доказів звернення державного виконавця із запитами до відповідних органів з метою розшуку боржника чи майна боржника.

Згідно ч.ч. 6, 7 ст. 81 ГПК України, будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч. 9 ст. 81 ГПК України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

За таких обставин, розглянувши скагу за наявними у ній доказами, враховуючи відсутність спростовуючих доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів скаржника (стягувача) щодо протиправності дій державного виконавця

У відповідності до приписів п. 9.9 постанови Пленуму Вищого господарського суд України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів" (у відповідній редакції) у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватись положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Статтею 19 Конституції України передбачено, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до норм ст. 129-1 Конституції України, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 1 ст.18 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Таким чином, рішення господарського суду є обов'язковим для виконання, а його виконання є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому, повернення виконавчого документа стягувачу без належного виконання державним виконавцем своїх обов'язків щодо розшуку боржника та майна боржника, передбачених ст.ст. 36, 48 Закону України "Про виконавче провадження", виключає можливість виконання судового рішення, є неправомірним та таким, що суперечить вищевказаним законодавчим вимогам.

Згідно ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно приписів п.2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18 роз'яснено, якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом, то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Суд звертає увагу, що органом державної виконавчої служби не спростовано обставин та вимог, викладених у скарзі скаржником, не надано на вимогу суду жодних належних та допустимих доказів про інші обставини ніж ті, що встановлені в ході вирішення даної скарги, а відтак, вимоги викладені в скарзі підлягають задоволенню частково.

Згідно положень п.9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 № 9, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Як передбачено ст. 343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) зазначено, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у пар. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З врахуванням викладеного, суд вбачає наявними підстави для часткового задоволення скарги № 187 від 21.05.2018 Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" на бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні № 53343348 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Херсонської області від 16.01.2017 у справі № 923/1143/16, оскільки в протилежному випадку порушується баланс інтересів стягувача та боржника та основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, обов'язковість виконання якого встановлена як приписами ст. 129-1 Конституції України, так і ст. 326 ГПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 232, 233, 234, 235, 339, 340, 342, 343 ГПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

1.Скаргу № 187 від 21.05.2018 Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" на бездіяльність державного виконавця у справі № 923/1143/16 задовольнити частково.

2.Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 щодо не накладення арештів на банківські рахунки ТОВ "Кредо-Інвест-Строй", виявлення рухомого майна і дебіторської заборгованості, не здійснення стягнення на нерухоме майно боржника.

3.В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 07.06.2018

Суддя В.В.Литвинова