ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2018 року м.Дніпро Справа № 904/10426/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання: Дон.О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролім"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Владимиренко І.В.) у справі № 904/10426/15, постановлену 06.02.2018р. о 12.34. у м. Дніпро

за заявою Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006", м. Пологи Запорізька область

до Приватного сільськогосподарського підприємства "Едельвейс" (53812, Дніпропетровська область, Апостолівський район, с. Володимирівка; )

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2018р. у справі № 904/10426/15:

клопотання ТОВ "Алсо Інгулець Україна" № б/н від 20.09.17р. про заміну сторони задоволено;

проведено процесуальне правонаступництво;

вирішено кредитором по справі № 904/10426/15 замість Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" вважати Товариство з обмеженою відповідальністю "Алсо Інгулець Україна";

клопотання представника керуючого санацією про зобов'язання кредиторів з'явитись на збори кредиторів та комітет кредиторів для вирішення питання щодо подальшої процедури ПСП "Едельвейс", розгляду та погодження звіту керуючого санацією про затвердження звіту про нарахування основної грошової винагороди керуючому санацією ПСП "Едельвейс" Лукашука М.В. та затвердження звіту про понесені витрати керуючого санацією ПСП "Едельвейс" Лукашука М.В. задоволено;

зобов'язано керуючого санацією арбітражного керуючого Лукашука М.В., у 10-ти денний строк повідомити кредиторів про час і місце проведення зборів комітету кредиторів.;

провести збори комітету кредиторів 28.02.2018р. о 12:00 за місцезнаходженням боржника;

зобов'язано комітет кредиторів розглянути на комітеті кредиторів питання переходу до наступної судової процедури, розглянути звіт керуючого санацією про нарахування та виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого Лукашука М.В., здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Лукашука М.В. та інші питання;

відкладено судове засідання на 20.03.2018р.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агролім" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2018р. у справі № 904/10426/15 в частині задоволення клопотання ТОВ "Алсо Інгулець Україна" № б/н від 20.09.17р. про заміну сторони та проведення процесуального правонаступництва з Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Алсо Інгулець Україна" та прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні клопотання ТОВ "Алсо Інгулець Україна" № б/н від 20.09.17р. про заміну сторони та проведення процесуального правонаступництва з Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Алсо Інгулець Україна" відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник, зокрема вказує наступне:

- укладення між Публічним акціонерним товариством "БМ Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінстрім", а також між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінстрім" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Алсо Інгулець Україна" договорів про відступлення права вимоги від 22 червня 2017 року здійснено з порушенням норм ст.ст. 203, 215 ЦК України;

- укладені між Публічним акціонерним товариством "БМ Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінстрім", а також між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінстрім" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Алсо Інгулець Україна" договори про відступлення права вимоги від 22 червня 2017 року є договорами факторингу;

- факторинг є фінансовою послугою, яка може надаватися лише фінансовими установами, що мають відповідні ліцензії, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінстрім" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Алсо Інгулець Україна" такими фінансовими установами не є, тому укладений ними договір про відступлення права вимоги від 22 червня 2017 року є нікчемним згідно з ст. 228 ЦК України;

- судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінстрім" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Алсо Інгулець Україна" договору про відступлення права вимоги від 22 червня 2017 року, який є нікчемний та безпідставно здійснено заміну кредитора у справі, що порушує права скаржника, який також є кредитором боржника.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.04.2018р. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Агролім" строк подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2018р. у справі № 904/10426/15; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролім" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2018р. у справі № 904/10426/15; учасникам справи встановлено строк для надання відзиву на апеляційну скаргу, відповіді на відзив, заперечень, пояснень, відповіді на пояснення, клопотань, заяв, додаткових доказів.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.05.2018р. розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролім" призначено в судове засідання на 30.05.2018р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алсо Інгулець Україна" у відзиві на апеляційну скаргу та його представник в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечують, вважають оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, прийнятою з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу скаржника безпідставною, посилаючись при цьому на відповідність укладеного ним договору про відступлення права вимоги від 22 червня 2017 року вимогам чинного законодавства та виконання умов цього договору його сторонами у повному обсягу.

Керуючий санацією Приватного сільськогосподарського підприємства "Едельвейс" надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким вважає клопотання ТОВ "Алсо Інгулець Україна" б/н від 20.09.17р. про заміну сторони обгрунтованим.

Представник Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" у судовому засіданні, також заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Скаржник надіслав до апеляційного суду електронною поштою клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з пошуком адвоката.

Ініціюючий кредитор та керуючий санацією боржника направили до апеляційного суду електронною поштою клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників.

Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що неявка представників скаржника та інших учасників справи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності представників інших учасників справи, відхиливши при цьому відповідне клопотання скаржника.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників ТОВ "Алсо Інгулець Україна" та ПАТ "БМ Банк", судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2015р. порушено провадження у справі про банкрутство приватного сільськогосподарського підприємства "Едельвейс". Визнані грошові вимоги приватного підприємства "Бізон-Тех 2006" у сумі 2 892 597,80 грн. - основного боргу, 12 180,00 грн. - судовий збір за подання заяви про визнання банкрутом. Грошові вимоги приватного підприємства "Бізон - Тех 2006" у сумі 191 657,32 грн. (штраф) - відхилені. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п'ятнадцять календарних днів. Розпорядником майна призначено Лукашука Миколу Васильовича.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2016р. затверджено реєстр вимог кредиторів боржника, зокрема з вимогами Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" у сумі 2 756,00 грн.(1 черга задоволення); 4 474,14 грн. (4 черга задоволення); 1 426 878,98 грн. (6 черга задоволення) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролім" у сумі 2 756,00 грн.(1 черга задоволення); 913 163,20 грн. (4 черга задоволення).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.16р. у справі № 904/10426/15 клопотання розпорядника майна № 02-38/63 від 14.12.15р. з урахуванням протоколу зборів кредиторів № 1 від 14.12.15р., протоколу засідання комітету кредиторів № 1 від 14.03.16р. та протокол засідання комітету кредиторів № 1 від 14.03.2016р. задоволено. Припинено процедуру розпорядження майном Приватного сільськогосподарського підприємства "Едельвейс"; припинено повноваження розпорядника майна Приватного сільськогосподарського підприємства "Едельвейс" арбітражного керуючого Лукашука М.В.; введено процедуру санації на 6 місяців, до 16.09.16р.; призначено керуючим санацією Приватне сільськогосподарське підприємство "Едельвейс" Лукашука Миколу Васильовича.

20.09.17р. до Господарського суду Дніпропетровської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Алсо Інгулець Україна" з клопотанням про заміну сторони правонаступником у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2018р. у справі № 904/10426/15, зокрема клопотання ТОВ "Алсо Інгулець Україна" б/н від 20.09.17р. про заміну сторони задоволено; проведено процесуальне правонаступництво; вирішено кредитором по справі № 904/10426/15 замість Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" вважати Товариство з обмеженою відповідальністю "Алсо Інгулець Україна".

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2018р. у справі № 904/10426/15 в частині заміни сторони правонаступником, що і є предметом апеляційного оскарження, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції Закону від 22.12.2011р. № 4212-VI (надалі - Закон), провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до статті 9 Закону, справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

За ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з ст. 52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншої особи, яка бере участь у справі, здійснює заміну такої сторони на будь-якій стадії провадження у справі її правонаступником. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 червня 2017 року між Публічним акціонерним товариством "БМ Банк" (далі - Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінстрім" (далі - Новий кредитор) був укладений договір № 2206/2017 про відступлення права вимоги (цесії) від 22.06.2017 року, згідно якого, а саме п. 1.1. даного Договору, Первісний кредитор відступає Новому кредитору, а Новий кредитор побуває право вимоги (стає кредитором) за Договором № 47/1/020413 відновлювальиої кредитної лінії від 02.04.2013р., з усіма змінами і доповненнями до нього, що є його невід'ємною частиною (далі - Основний Договір) укладений між Первісним кредитором та Приватним сільськогосподарським підприємством "Едельвейс", ідентифікаційний код 32626827, місцезнаходження: 53812, Дніпропетровська обл., Апостолівський р-н, с. Володимирівка (далі - Боржник).

Згідно п. 1.2. Договору № 2206/2017 про відступлення права вимоги (цесії) від 22.06.2017 року в силу цього Договору до Нового кредитора переходять права та обов'язки Первісного кредитора по зобов'язаннях, що виникли з Основного договору та договорів забезпечення, зокрема: право заставодержателя за Договором № 47/1/020413/3 застави рухомого майна від 02.04.2013р., укладеним між Первісним кредитором та Боржником, та додаткових договорів до нього; право заставодержателя за договором № 47/2/020413/3 застави рухомого майна від 02.04.2013р., укладеним між Первісним кредитором та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), та додаткових договорів до нього; право Первісного кредитора за договором поруки № 47/1/020413/П від 02.04.2013р., укладеним між Первісним кредитором, Боржником та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) як Поручителем.

Відповідно до п. 4.1. Договору про відступлення прав вимого (цесії) № 2206/2017 від 22.06.2017 року, ціна відступлення права вимоги становить 1 400 000 (один мільйон чотириста тисяч) гривень, 00 копійок без ПДВ, яка Новим кредитором сплачується шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Первісного кредитора в день підписання цього Договору. Оплата вважається здійсненою в момент зарахування коштів на рахунок Первісного кредитора.

Згідно з п.п. 3.1., п.п. 3.3. Договору про відступлення прав вимого (цесії) № 2206/2017 від 22.06.2017 року, право вимоги за Основним договором вважаються переданими з моменту підписання Сторонами Акту прийому передачі, що є невід'ємною частиною цього Договору.

Акт прийому-передачі Первісний кредитор і Новий кредитор складають та підписують протягом 1 (одного) дня з моменту надходження грошових коштів в повному обсязі Первісному кредитору відповідно до вимог розділу 4 даного Договору.

Факт виконання сторонами умов зазначеного Договору підтверджується платіжним Дорученням № 4 від 22 червня 2017 року та випискою від 22.06.2017 року, актом прийому-передачі документів від 22.06.2017 року за Договором про відступлення прав вимоги (цесії) № 2206/2017 від 22.06.2017 року за Договором відновлювальної кредитної лінії № 47/1/020413 від 02.04.2013 року, копії яких містяться в матеріалах справи.

Отже, згідно Договору № 2206/2017 про відступлення права вимоги (цесії) від 22.06.2017 року, ТОВ "Фінстрім" стало Новим кредитором ПСП "Едельвейс" за вимогами "БМ Банк", що були включені до реєстру вимог кредиторів.

22 червня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінстрім" (далі - Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Алсо Інгулець Україна" (далі - Новий кредитор) був укладений договір про відступлення права вимоги (цесії) від 22.06.2017 року, згідно якого, а саме п.1.1. даного Договору, Первісний кредитор відступає Новому кредитору, а Новий кредитор набуває право вимоги (стає кредитором) за Договором відновлювальної кредитної лінії № 47/1/020413 від 02.04.2013р., з усіма змінами і доповненнями до нього, що є його невід'ємною частиною (далі - Основний Договір) укладений між ПАТ "БМ Банк" та Приватним сільськогосподарським підприємством "Едельвейс", ідентифікаційний код 32626827, місцезнаходження: 53812, Дніпропетровська обл., Апостолівський р-н, с. Володимирівка (далі -Боржник).

Згідно п. 1.2. Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 22.06.2017 року в силу цього Договору до Нового кредитора переходять права та обов'язки Первісного кредитора по зобов'язаннях, що виникли з Основного договору та договорів забезпечення, зокрема: право заставодержателя за Договором № 47/1/020413/3 застави рухомого майна від 02.04.2013 р., укладеним між ПАТ "БМ Банк" та Боржником, та додаткових договорів до нього; право заставодержателя за договором №47/2/020413/3 застави рухомого майна від 02.04.2013 р., укладеним між ПАТ "БМ Банк" та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), та додаткових договорів до нього; право Первісного кредитори за договором поруки № 47/1/020413/П від 02.04.2013р., укладеним між ПАТ "БМ Банк", Боржником та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) як Поручителем.

Відповідно до п. 4.1. Договору про відступлення прав вимоги (цесії) від 22.06.2017 року, ціна відступлення права вимоги становить 1 401 000 (один мільйон чотириста одна тисяча) гривень, 00 копійок без ПДВ, яка Новим кредитором сплачується шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Первісного кредитора в день підписання цього Договору. Оплата вважається здійсненою в момент зарахування коштів на рахунок Первісного кредитора.

Згідно з п.п. 3.1., п.п. 3.3. Договору про відступлення прав вимоги (цесії) від 22.06.2017 року, право вимоги за Основним договором вважаються переданими з моменту підписання Сторонами Акту прийому передачі, що є невід'ємною частиною цього Договору.

Акт прийому-передачі Первісний кредитор і Новий кредитор складають та підписують протягом 1 (одного) дня з моменту надходження грошових коштів в повному обсязі Первісному кредитору відповідно до вимог розділу 4 даного Договору

Факт виконання сторонами умов зазначеного Договору підтверджується платіжним дорученням № 77 від 22 червня 2017 року та випискою від 22.06.2017 року, Актом прийому-передачі документів від 22.06.2017 року за Договором від 22.06.2017 року про відступлення прав вимого (цесії) за Договором відновлювальної кредитної лінії № 47/1/020413 від 02.04.2013 року, копії яких містяться в матеріалах справи.

Отже, згідно Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 22.06.2017 року, ТОВ "Алсо Інгулець Україна" стало новим кредитором ПСП "Едельвейс" за вимогами "БМ Банк", що були включені до реєстру вимог кредиторів.

З огляду на усе вищевикладене апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для заміни кредитора у справі № 904/10426/15 - Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Алсо Інгулець Україна".

При цьому, колегія суддів враховує, що відступлення прав вимоги Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" до боржника на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алсо Інгулець Україна" відбулось у відповідності до вимог ст.ст. 512-517 ЦК України, а відповідні договори відступлення права вимоги недійсними у судовому порядку не визнавались.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Безпідставними є і доводи скаржника щодо нікчемності Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 22.06.2017 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінстрім" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Алсо Інгулець Україна" в силу ст. 228 ЦК України.

Так, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Отже, за вищенаведеними нормами нікчемним є правочин, який спрямований саме на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна чи незаконне заволодіння ним, чого не має місця у даному випадку.

Наведені ж скаржником обставини в обґрунтування нікчемності Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 22.06.2017 року стосуються невідповідності змісту цього договору вимогам актів цивільного законодавства, що може бути підставою для визнання його недійсним в судовому порядку згідно з ст.ст. 203, 215 ЦК України, тобто вказаний договір є оспорюваним.

Вірним вважає апеляційний суд і висновок місцевого господарського суду щодо відсутності ознак договору факторингу у Договорі про відступлення права вимоги (цесії) від 22.06.2017 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінстрім" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Алсо Інгулець Україна".

Як вбачається зі змісту вищенаведеного договору, який повністю узгоджується з нормами ст.ст. 512, 513, 514, 517 ЦК України, волевиявлення його сторін було спрямовано саме на відступлення права вимоги до боржника від одного кредитора іншому в обсягу, передбаченому основним договором, а не на укладення договору факторингу (фінансування під відступлення права певної грошової вимоги), тобто виникнення зобов'язання передбаченого главою 73 ЦК України.

Так, частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом статті 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Відмежування вказаного договору від інших подібних договорів, зокрема договору цесії, визначає необхідність застосування спеціальних вимог законодавства, в тому числі відносно осіб, які можуть виступати фактором.

Разом з тим розділ І книги п'ятої ЦК України регулює загальні положення про зобов'язання, зокрема положення щодо сторін у зобов'язанні.

Так, відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов'язанні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Натомість договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу.

Вищенаведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.07.2015р. у справі № 6-301цс15.

Договір про відступлення права вимоги (цесії) від 22.06.2017 року не містить умов характерних для договору факторингу, поняття якого міститься у ст. 1077 ЦК України, зокрема саме фінансування новим кредитором старого за окрему плату, яка не є відступленням права грошової вимоги, та інших умов пов'язаних з таким фінансуванням, встановлених ст. 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Підтверджують волевиявлення сторін спірного договору на укладення саме договору відступлення права вимоги і представники Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Алсо Інгулець Україна" у судовому засіданні.

Виходячи з вищенаведеного, наявність у вказаному договорі умови про сплату новим кредитором первісному кредитору грошових коштів за передане право вимоги до боржника за основним договором не свідчить про укладення сторонами саме договору факторингу.

Апеляційний суд, також враховує, що ч. 3 ст. 6 ЦК України визначає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, проте не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Норму статті 6 ЦК України розкриває стаття 627 цього Кодексу, в якій зазначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Чинне законодавство України не містить заборон на укладення договорів відступлення права вимоги на оплатній основі та не містить норм, які-б оплатність відступлення права вимоги пов'язували з виникненнями між сторонами зобов'язань з факторингу.

Таким чином, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінстрім" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Алсо Інгулець Україна" Договір про відступлення права вимоги (цесії) від 22.06.2017 року є саме договором відступлення права вимоги, а не договором факторингу.

З огляду на усе вищевикладене апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги скаржника необґрунтованими, а оскаржувану ухвалу господарського суду, такою що відповідає чинному законодавству, отже підстави передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2018р. відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті скаржником судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 1762,00грн. слід покласти на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 231, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролім" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2018р. у справі № 904/10426/15 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2018р. у справі № 904/10426/15 - залишити без змін.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги у сумі 1 762,00грн., покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Агролім".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 01.06.2018 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Н.В. Пархоменко