РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.06.2018Справа № 910/3555/18
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясопереробна компанія "М'ясний гурман"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Мітсейл"

про стягнення 98 040,00 грн.

Представники сторін:

не викликались.

ВСТАНОВИВ:

26.03.2018 р. до господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясопереробна компанія "М'ясний гурман" до товариства з обмеженою відповідальністю "Мітсейл" про стягнення 98 040,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору №18-04/17 про надання поворотної фінансової допомоги від 18.04.2017 року, відповідачем не повернуто фінансову допомогу в розмірі 95 000,00 грн.

У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 95 000,00 грн. та пеню в розмірі 3 040,00 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.03.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

16.04.2018 р. до канцелярії суду позивач подав документи по справі.

24.04.2018 р. до канцелярії суду відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якої заперечував проти позовних вимог, крім того в додатках до даного відзиву наявне клопотання про витребування доказів по справі, а саме: оригінал договору № 18-04/17 від 18.04.2017 р. про надання поворотної фінансової допомоги, укладеного між товариство з обмеженою відповідальністю "М'ясопереробна компанія "М'ясний гурман" та товариством з обмеженою відповідальністю "Мітсейл" та оригінали документів, копії яких долучені до позовної заяви.

02.05.2018 р. до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів по справі, у зв'язку із необґрунтованістю.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

18 квітня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю "М'ясопереробна компанія "М'ясний гурман" та товариством з обмеженою відповідальністю "Мітсейл" укладено договір № 180-4/17 про надання поворотної фінансової допомоги.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 1.1. договору, позикодавець надає на поворотній основі фінансову допомогу позичальникові у розмірі 1 000 000,00 грн., а позичальник приймає ці фінансові кошти, користується ними і повертає відповідно до умов даного договору без плати за користування.

Згідно з п. 1.3. договору, поворотна фінансова допомога надається з моменту укладання сторонами даного договору строком до 31 грудня 2017 року з правом дострокового виконання позичальником зобов'язань по її поверненню.

Пунктом 1.5. договору передбачено, що вся сума поворотної фінансової допомоги повинна бути повернута на розрахунковий рахунок позикодавця, вказаний в п.9 даного договору не пізніше 31 грудня 2017 року.

Поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в розмірі 1 000 000,00 грн. без ПДВ (п. 2.1.).

На виконання умов договору товариство з обмеженою відповідальністю "М'ясопереробна компанія "М'ясний гурман" з 18.04.2017 р. по 19.05.2017 р. перерахувало 120 000,00 грн, про що свідчать платіжні дорученні № 1182 від 18.04.2017 р. на суму 100 000,00 грн., № 1184 від 19.04.2017 р. на суму 15 000,00 грн., № 1227 від 19.05.2017 р. на суму 5 000,00 грн.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до п. 3.1. договору, поворотна фінансова допомога підлягає поверненню виключно на умовах цього договору.

Пунктом 3.2. договору визначено, що вся сума поворотної фінансової допомоги повинна бути повернена шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позикодавця, зазначений в. п. 9 даного договору, не пізніше строку, зазначеного в п. 1.5. даного договору.

Згідно з п. 4.1. договору, позикодавець має право на вчасне повернення позичальником наданої поворотної фінансової допомоги.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідач 03.05.2017 р. частково виконав договір № 18-04/17 про надання поворотної фінансової допомоги від 18.04.2017 р. в розмірі 25 000,00 грн., тому залишок не повернутої фінансової поворотної допомоги становить 95 000,00 грн.

Таким чином, відповідачем порушено умови договору про надання поворотної фінансової допомоги № 18-04/17 від 18.04.2017 р.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відзиві на позовну заяву від 23.04.2018 р. відповідач зазначає, що заперечує проти позовних вимог, обгрунтовуючи тим, що договір № 18-04/17 від 18.04.2017 р. про надання поворотної фінансової допомоги між сторонами не укладався, оскільки директор товариства з обмеженою відповаідальністю «МІТСЕЙЛ» Мельниченко Л.А. даний договір не підписувала.

Суд не приймає доводи зазначені вище оскільки згідно з п. 3.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 29 травня 2013 року № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Так, в матеріалах справи наявна виписка по рахунку за 03.05.2017 р., з якої видно що товариства з обмеженою відповідальністю "Мітсейл" сплатив позивачеві 25 000,00 грн. із призначенням платежу «повернення фінансової допомоги згідно № 18-04/17 від 18.04.2017 р. без ПДВ».

Таким чином, відповідач схвалив своїми діями правочин, а саме частково оплатив товар.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 18-04/17 від 18.04.2017 р. в розмірі 95 000,00 грн., належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім того, позивачем заявлено вимоги щодо стягнення суми пені за несвоєчасне повернення фінансової допомоги у розмірі 3040,00 грн.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч.3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 5.1. договору, сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання свої зобов'язань за даним договором відповідно до чинного законодавства України.

За перерахунком суду розмір пені становить більшу суму ніж нараховано позивачем.

Оскільки позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 3 040,00 грн. та суд не може вийти за межі позовних вимог, тому вимога позивача щодо стягнення пені підлягає задоволенню в розмірі 3 040,00 грн.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст. 129, ст.ст. 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Мітсейл" (04116, м. Київ, вул. Коперника, 14, кв. 55, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясопереробна компанія "М'ясний гурман" (04111, м. Київ, вул. Салютна, буд. 5, кв. 73, ) основну заборгованість в розмірі 95 000 (дев'яносто п'ять тисяч) грн. 00 коп., пеню в розмірі 3 040 (три тисячі сорок) грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Мудрий