ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2018 р.Справа № 922/593/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

(без виклику представників сторін)

розглянувши матеріали по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколай-Експорт", м. Павлоград
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія-Близнюки", с. Софіїка Перша
про стягнення 100 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа № 922/593/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколай-Експорт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія-Близнюки" про стягнення 100 000,00 грн., з яких: 31 582,32 грн. - реальні збитки (збитки у вигляді оплати за перевезення товару неналежної якості) та 68 417,68 грн. - збитки у вигляді упущеної вигоди (недоодержаний прибуток). Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 1 762,00 грн. судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідач, в свою чергу, також просив суд покласти на позивача судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

Рішенням господарського суду Харківської області від 16 травня 2018 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколай-Експорт" відмовлено повністю. Повний текст рішення було складено 21 травня 2018 року.

В мотивувальній частині рішення суд, вирішуючи питання розподілу судових витрат, керувався статтею 129 Господарського процесуального кодексу України та вирішив, що витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 1 762,00 грн. залишаються за позивачем.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в рішенні Господарського суду Харківської області від 16.05.2018 у справі № 922/593/18 судом не вирішено питання щодо понесених сторонами витрат, пов'язаних з правничою допомогою адвоката.

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи, що рішенням господарського суду Харківської області від 16 травня 2018 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколай-Експорт" відмовлено повністю, суд залишає зазначені судові витрати на професійну правничу допомогу за позивачем.

Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6 000,00 грн., які заявлені відповідачем, суд виходить з наступного.

В обґрунтування до стягнення зазначених витрат відповідач надав Договір про надання професійної правничої допомоги з адвокатом ОСОБА_1 б/н від 04 квітня 2018 року, в якому визначено гонорар за надання правової допомоги в розмірі 6000,00 грн., а також копію Ордеру ПТ № 024984 на надання правової допомоги на підставі Договору.

На підтвердження надання послуг та їх оплати адвокатом ОСОБА_1 надано видатковий касовий ордер від 14 травня 2018 року на суму 6 000,00 грн., Акт виконаних робіт по Договору про надання професійної правничої допомоги від 04.04.2018, а також Звіт про виконану роботу по Договору про надання професійної правничої допомоги від 04.04.2018.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд зазначає, що згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, а саме: детального опису робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (розрахунок вартості складових наданих відповідних послуг).

Тим самим відповідачем унеможливлено здійснення судом визначення дійсного розміру витрат на професійну правничу допомогу понесених останнім, їх оцінку на предмет співмірності із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України). Надані стягувачем документи із зазначенням загальної вартості робіт без їх детальної конкретизації (як того вимагає закон) не дають можливість суду зробити належну оцінку відповідності понесених витрат на правничу допомогу визначеним у законі критеріям.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення заяви відповідача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове судове рішення у справі № 922/593/18.

Витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколай-Експорт" на професійну правничу допомогу адвоката залишити за позивачем.

Витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія-Близнюки" на професійну правничу допомогу адвоката залишити за відповідачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч.1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Додаткове рішення складено 04.06.2018.

Суддя ОСОБА_2