номер провадження справи 32/157/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2018 Справа № 908/2282/17

Суддя господарського суду Запорізької області Колодій Н.А. при секретарі Колєсніковій Н.О., розглянувши матеріали

за позовом Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект (54018, м. Миколаїв, пр. Жовтневий (пр. Богоявленський) 42а) до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Завод низьковольтної апаратури Лідер Електрик (69041, м. Запоріжжя, вул. Вавілова, б. 19, оф. 15) про стягнення передоплати за Договором № 1914 від 21.03.2017 в розмірі 90 000,00грн., пені за порушення строків виконання робіт 29 700,00грн., штрафу за прострочення строку виконання робіт 21 000,00грн., пені за порушення строку повернення раніше сплачених коштів 954,25грн., 3% річних 1620,00грн., інфляційних витрат 5426,77грн., суми процентів за користування коштами 1620,00грн.

Представники:

Від позивача ОСОБА_2, довіреність № 17/1-5488 від 17.07.2017.

Від відповідача ОСОБА_3, довіреність б/н від 18.12.2017.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

20.11.2017 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект про стягнення передоплати за Договором № 1914 від 21.03.2017 в розмірі 90 000,00грн., пені за порушення строків виконання робіт 29 700,00грн., штрафу за прострочення строку виконання робіт 21 000,00грн., пені за порушення строку повернення раніше сплачених коштів 954,25грн., 3% річних 1620,00грн., інфляційних витрат 5426,77грн., суми процентів за користування коштами 1620,00грн. з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Завод низьковольтної апаратури Лідер Електрик.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.11.2017 справу прийнято до розгляду, присвоєно справі номер провадження 32/157/17, з призначенням судового засідання на 13.12.2017.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.12.2017, розгляд справи відкладено до 09.01.2018.

Відповідно до п.п. 9 п. 1 Перехідних положень ГПК (в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи викладене, суд відкрив судове засідання 09.01.2018 та оголосив про початок розгляду справи по суті, який здійснюється в рамках загального позовного провадження.

Підставою для звернення з позовом до суду позивач зазначив неналежне виконання відповідачем умов договору на проектні (вишукувальні) роботи щодо виконання проектних робіт. Крім того, відповідачем порушено строки виконання робіт, у зв'язку з чим позивач вирішив розірвати договір в односторонньому порядку. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача передоплату за Договором № 1914 від 21.03.2017 в розмірі 90 000,00грн., пеню за порушення строків виконання робіт 29 700,00грн., штраф за прострочення строку виконання робіт 21 000,00грн., пеню за порушення строку повернення раніше сплачених коштів 954,25грн., 3% річних 1620,00грн., інфляційні витрати 5426,77грн., суму процентів за користування коштами 1620,00грн. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані ст. ст. 526, 530, 612, 625, 629 ЦК України; ст. ст. 180, 193, 218 ГК України; ст. ст. 1, 61, 64, 65, 69 ГПК України та умовами договору № 1914 на проектні (вишукувальні) роботи від 21.03.2017.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, у звязку з чим 13.12.2017 надав клопотання про зупинення провадження у справі № 908/2282/17. Необхідність зупинення провадження у справі відповідач обумовлював тим, що в провадженні господарського суду Миколаївської області знаходиться справа № 915/1326/17 за позовом ТОВ Завод низьковольтної апаратури Лідер Електрик до Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект про стягнення коштів за виконані роботи за Договором № 1914 від 21.03.2017 в розмірі 210 000,00грн., яка виникла на підставі Договору № 1914 від 21.03.2017. Зазначив що рішення спору у справі № 915/1326/17 матиме суттєве значення для вирішення справи № 908/2282/17.

Ухвалою суду від 09.01.2018 зупинено провадження у справі № 908/2282/17 до винесення рішення господарським судом Миколаївської області та набрання ним законної сили у справі № 915/1326/17.

Ухвалою суду від 26.04.2018 поновлено провадження у справі № 908/2282/17 з 22.05.2018. Розгляд справи призначено на 22.05.2018.

Ухвала направлялась на адресу сторін в установленому законом порядку.

Розгляд справи проводився за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В судому засіданні 22.05.2018 судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів.

Заслухавши доводи представників позивача та відповідача та дослідивши надані сторонами докази, суд

ВСТАНОВИВ:

21.03.2017 року між позивачем, як замовником, та відповідачем, як підрядником, було укладено договір №1914 від 21.03.2017 року згідно до п. 1.1 якого позивач доручив, а відповідач зобов'язався виконати в порядку та на умовах цього договору проектні роботи з реконструкції електропостачання боксу №5, цеху 100, які виконуються згідно із завданням на розробку проектної документації (додаток 1 до договору) та кошторисами на виконання робіт (додатки 2,3,4,5), які є невід'ємними частинами договору.

Згідно до п. 1.2. позивач зобов'язався прийняти та оплатити виконані роботи в порядку та у терміни, передбачені договором.

Пунктом 2.1 договору встановлено термін виконання робіт 90 календарних днів, від дати перерахування передоплати позивачу, згідно п. 4.1 Договору.

Пунктом 3.1 визначено вартість робіт за договором в розмірі 300000 грн., в тому числі ПДВ 50000 грн.

Відповідно до змісту п. 4.1 договору позивач здійснює передоплату в розмірі 30% від вартості робіт, що становить 90000 грн. разом з ПДВ протягом 10 днів з моменту отримання рахунку на передоплату. Остаточна оплата в розмірі 70% вартості робіт на суму 210000 грн. разом з ПДВ здійснюється протягом 10 банківських днів після:

- отримання позитивних експертних звітів регіональної організації «Укрінвестекспертиза» на виконану роботу;

- підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних проектних робіт;

- виставлення рахунку.

Передплата в розмірі 30% вартості Робіт за Договором, відповідно до рахунку-фактури № ЛЕ-0000075 від 21.03.2017, а саме 90 000 грн., була перерахована Замовником на розрахунковий рахунок Підрядника 28.03.2017, що підтверджується платіжним дорученням на відповідну суму №2406 від 28.03.2017.

Таким чином, з огляду на положення п. 2.1 договору та дату здійснення відповідачем передоплати кінцевий термін виконання робіт припадає 26.06.2017 року включно.

Отже, в строк до 26.06.2017 включно Підрядник зобов'язаний був виконати визначені Завданням на проектування (Додаток 1 до Договору №1914 від 21.03.2017) Роботи і передати Замовнику їх результат, а саме: проектну документацію на реконструкцію електропостачання боксу № 5, цеху №100 у зв'язку із встановленням в боксі № 5 турбогенератора 6 МВТ на території основної площадки ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект» для випробування газотурбінних двигунів 5 МВТ, узгоджену з регіональною організацією «Укрінвестекспертиза» та ПАТ «Миколаївобленерго».

26.09.2017 року позивачем було направлено лист № 03/1-7437 відповідачу про недотримання ним строку проведення проектних робіт, який визначений договором, та застосування свого права на розірвання договору (а.с. 62). Даний лист позивача залишився без відповіді.

Листом №17/1-7791 від 04.10.2017 року позивач повідомив відповідача про втрату інтересу до договору внаслідок його невиконання з боку відповідача і відмовився від прийняття виконання зобов'язань за договором та попросив повернути йому раніше сплачені кошти за роботи, а саме: передплату у розмірі 90 000 грн.

Також, вище вказаним листом позивач повідомив відповідача про розірвання договору в односторонньому порядку 25.10.2017 року.

Факт, неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобовязань за договором та розірвання в односторонньому порядку Договору за ініціативною позивача, встановлено, в рішенні господарського суду Миколаївської області від 05.03.2018 у справі № 915/1326/17, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Представник відповідача в судовому засіданні, 22.05.2018 визнав позовні вимоги в частині стягнення передоплати в розмірі 90 000,00грн. В частині стягнення пені за порушення строків виконання Робіт в розмірі 29700,00грн., суми штрафу за прострочення строку виконання Робіт понад 30 календарних днів в розмірі 21 000, 00грн., та суми пені за порушення строку повернення раніше сплачених коштів за Роботи в розмірі 954,25грн. просив зменшити на розсуд суду.

Враховуючи вище викладене, вимога позивача про стягнення суми попередньої оплати за Договором в сумі 90000,00грн. задовольняється судом.

Разом з тим, відповідно до п. 9.3 Договору, у випадку порушення строків виконання Робіт, Підрядник сплачує Замовнику пеню, у розмірі 0,1% вартості Робіт, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 календарних днів, додатково стягується штраф, у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до ст. 9.4 Договору, у випадку порушення строку повернення раніше сплачених коштів за Роботи, які не були виконані, Підрядник сплачує Замовнику пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період прострочення повернення, за кожен день прострочення.

У звязку з чим, позивач просить суд, стягнути з відповідача на користь позивача суму пені за порушення строків виконання Робіт (п.9.3 Договору) в розмірі 29700,00грн., суму штрафу за прострочення строку виконання Робіт понад 30 календарних

днів (п.9.3 Договору) в розмірі 21 000, 00грн., та суму пені за порушення строку повернення раніше сплачених коштів за Роботи (п. 9.4 Договору) в розмірі 954,25грн.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. Згідно з п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Приписами п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Судом встановлено, що відповідачем не були виконані роботи в термін передбачений Договором. Прострочення складає більше 30 днів.

Перевіривши розрахунок пені за порушення строків виконання Робіт в розмірі 29700,00грн., суми штрафу за прострочення строку виконання Робіт понад 30 календарних

днів в розмірі 21 000, 00грн., та суми пені за порушення строку повернення раніше сплачених коштів за Роботи в розмірі 954,25грн. суд встановив, що розрахунок здійснено вірно.

Слід також зазначити, що статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституцією України визначено основні засади судочинства і до них, зокрема, належать законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України).

Разом з тим, відповідно до ст. 233 ГК України господарський суд, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно п. 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26 грудня 2011 року N 18, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Виходячи з того, що позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафних санкцій надмірно великих порівняно із збитками позивача, суд дійшов висновку про доцільність зменшення розміру штрафних санкцій, що підлягає стягненню з відповідача на 50%.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення штрафних санкцій підлягають частковому задоволенню в розмірі: 14850,00 грн. - пені за порушення строків виконання робіт, 10500,00 грн. суми штрафу за прострочення строку виконання робіт понад 30 календарних днів, 477,13 грн. пені за порушення строку повернення раніше сплачених коштів за роботи.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення 3% річних в сумі 1620,00грн. та інфляційних витрат в розмірі 5426,77грн., за період з 28.03.2017 по 01.11.2017.

Відповідно до п. 9.4 Договору, підрядник зобовязаний сплатити три процента річних від простроченої суми з урахуванням індексу інфляції від дня здійснення Замовником повної/часткової передоплати до дня повернення коштів.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні витрати повязані з інфляційними процесами в державі та за своєю природою є компенсацією за понесені збитки, завдані знеціненням грошових коштів, а три відсотки річних є платою за користування коштами, які не були своєчасно сплачені боржником. Вказана правова позиція викладена в інформаційному листі Верховного Суду України № 3.2-2005 від 15.07.2005 року.

Відповідно до п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2014 р. № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 № 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 № 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

Перерахувавши належну до стягнення суму 1620,00грн. 3% річних за період з 28.03.2017 по 01.11.2017 та 5426,77 грн. інфляційних втрат за період з квітня 2017 року по жовтень 2017 року включно, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат за спірний період підлягає задоволенню.

Крім того позивачем заявлено до стягнення сума процентів за користування коштами в розмірі 1620,00грн.

Відповідно до п.9.7 Договору, у випадку порушення Підрядником, передбачених Договором, строків виконання Робіт, за які Замовником внесена повна або часткова попередня оплата, Підрядник за користування коштами Замовника, зобов'язаний сплатити Замовнику 3% річних від суми коштів, сплачених Замовником, за період від дня оплати й до дня фактичного виконання Робіт або повернення коштів.

Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, одночасне стягнення 3% за одне й те саме порушення користування передоплатою що свідчить про порушення вимог ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

Враховуючи вище викладене, суд відмовляє в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача 3% за користування коштами Замовника в розмірі 1620,00грн.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України, судові витрати слід покласти на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 42, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Завод низьковольтної апаратури Лідер Електрик про стягнення передоплати за Договором № 1914 від 21.03.2017 в розмірі 90 000,00грн., пені за порушення строків виконання робіт 29 700,00грн., штрафу за прострочення строку виконання робіт 21 000,00грн., пені за порушення строку повернення раніше сплачених коштів 954,25грн., 3% річних 1620,00грн., інфляційних витрат 5426,77грн., суми процентів за користування коштами 1620,00грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Завод низьковольтної апаратури Лідер Електрик (69041, м. Запоріжжя, вул. Вавілова, б. 19, оф. 15, ) на користь Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект (54018, м. Миколаїв, пр. Жовтневий (пр. Богоявленський) 42а, ) 90 000 (девяносто тисяч) грн. 00 коп. суми попередньої оплати за Договором № 1914 від 21.03.2017, 14850 (чотирнадцять тисяч вісімсот пятдесят) грн. 00 коп. пені за порушення строків виконання робіт, 10500 (десять тисяч пятсот) грн. 00 коп. суми штрафу за прострочення строку виконання робіт понад 30 календарних днів, 477 (чотириста сімдесят сім) грн. 13 коп. пені за порушення строку повернення раніше сплачених коштів за роботи, 1620 (одна тисяча шістсот двадцять) грн. 00 коп. суми 3% річних від простроченої суми, 5426 (пять тисяч чотириста двадцять шість) грн. 77 коп. суми інфляційного збільшення суми боргу, та 1843 (одна тисяча вісімсот сорок три) грн. 11 коп. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення оформлено та підписано 04.06.2018.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А. Колодій