УХВАЛА

м. Київ

05.06.2018Справа № 910/655/16

За поданням Державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ісмаілова Саміра Ікрамовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа у справі

За позовомПрокурора Солом'янського району міста Києва в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву
до про Фізичної особи - підприємця Данилко Тетяни Василівни стягнення заборгованості
Суддя Усатенко І.В.

Представники:

від державного виконавця - Кручанюк Н.Л.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернувся з позовом Фізична особа-підприємець Латуха Андрій Петрович до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про стягнення боргу за виконане перевезення за договором-заявкою № 0902-3/15 від 09.02.2015 в сумі 75025,25 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.03.2016 у справі № 910/655/16, яке набрало законної сили, вирішено стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (04210, АДРЕСА_1, код 5) на користь Фізичної особи-підприємця Латухи Андрія Петровича (64200, АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) заборгованість у розмірі 75 025, 25 грн. (сімдесят п'ять тисяч двадцять п'ять гривень 25 коп.), витрати по сплаті адвокатських послуг в сумі 7 500,00 грн. (сім тисяч п'ятсот гривень 00 коп.) та 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) судового збору.

На виконання рішення суду видано накази 01.04.2016.

До Господарського суду надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у справі № 910/655/16 ОСОБА_5.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2018 призначено розгляд подання на 05.06.2018.

Про час і місце судового засідання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шмідт Катерину Валеріївну повідомлено телефонограмою 04.06.2018 о 12 год. 35 хв.

В судове засідання 05.06.2018 з'явився представник приватного виконавця, в якому підтримав подане виконавцем подання.

В обґрунтування подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України приватний виконавець зазначає, що боржником не виконано рішення суду, не подано на вимогу державного виконавця декларацію про доходи. Крім того, боржник тричі не з'являвся на виклик приватного виконавця. Виконавцем було відкрито виконавче провадження з виконання рішення суду та накладено арешт на майно боржника, про що внесено відомості у відповідні реєстри. Боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон та протягом 2017-2018 років неодноразово виїжджав за межі України. Отже боржник фактично ухиляється від виконання покладених на нього рішення суду зобов'язань. До подання додано докази перетину державного кордону України у 2017-2018 році та докази наявності у боржника паспорта громадянина України для виїзду за кордон, постанова про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника; виклики приватного виконавця з доказами направлення їх боржнику та акт про неявку боржника.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2018 № ВП 55468523 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва відкрито виконавче провадження по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 01.04.2018 № 910/655/16, зобов'язано боржника (ФОП ОСОБА_5) подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення в неї завідомо неправдивих відомостей та вирішено стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 8390,33 грн. Постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена та отримана боржником 19.01.2018 (докази в матеріалах справи).

04.01.2018 приватним виконавцем прийнято постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 55468523 та вирішено накласти арешт на все майно, що належить боржнику, ФОП ОСОБА_5 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 92293,58 грн.

22.01.2018 приватним виконавцем прийнято постанову про арешт коштів боржника, якою постановлено накласти арешт на кошти боржника в межах суми 92293,58 грн, що містяться на рахунках, що відкриті у банківських установах, згідно переліку. Проте докази направлення постанови про арешт коштів боржника до банківських установ суду не надані.

Однак, приватний виконавець на надав суду доказів внесення відомостей про арешт майна боржника до відповідних реєстрів, тобто не надав доказів виконання ним постанови про накладення арешту.

Згідно листа Головного управління державної міграційної служби України у місті Києві ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, документована 04.07.2012 паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 (орган, що видав - 8029).

До матеріалів подання долучено довідку Державної прикордонної служби від 07.05.2018 № 0.184-19530/0/15-18 згідно якої ОСОБА_5 перетинала державний кордон України 09.05.2017 (виїзд), 18.05.2017 (в'їзд), 04.08.2017 (виїзд), 05.08.2017 (в'їзд), 21.10.2017 (виїзд), 29.10.2017 (в'їзд), 05.01.2018 (виїзд), 12.01.2018 (в'їзд), 29.04.2018 (виїзд). Інша інформація у період з 01.04.2016 по 04.05.2018 не виявлена.

02.04.2018, 20.04.2018, 02.05.2018 приватний виконавець викликав ОСОБА_5 для дачі пояснень та надання достовірної інформації щодо наявного майна, доходів, тощо (докази направлення в матеріалах справи). На виклик виконавця боржник не з'явився, про причини неявки не повідомив, достовірної інформації, зазначеної у виклику державного виконавця не надав, про що приватним виконавцем складено акти від 06.04.2018, 25.04.2018 та 08.05.2018 відповідно.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України", однією з підстав для відмови у задоволенні подань, що складає основну частину розглянутих справ, є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Слід зазначити, що право приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Крім того, в постановах про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на майно і кошти боржника вказано про наявність наказу Господарського суду міста Києва № 910/655/16 від 01.04.2016 про стягнення з ФОП ОСОБА_5 грошових коштів, однак не зобов'язано боржника сплатити відповідні кошти, не зазначено рахунок, на який кошти мають бути сплачені. У викликах приватного виконавця зобов'язано боржника надати довідку про доходи та наявне в нього майно, з'явитись до приватного виконавця для дачі пояснень з приводу боргу за виконавчим документом та пояснень щодо заходів, які вживаються для виконання виконавчого документу. Проте повідомлення про виклик також не містять вимоги сплатити суму боргу та не зазначено рахунки, на які кошти по погашенню заборгованості можуть бути перераховані.

Законом України "Про виконавче провадження" передбачено право виконавця на привід боржника у разі його нез'явлення на виклик та право накладати штрафи, однак, неявка боржника на виклик приватного виконавця та ненадання відомостей про доходи не є підставою для застосування до боржника такого виключного заходу як обмеження виїзду за кордон. Суд наголошує, що для отримання інформації про доходи боржника приватний виконавець наділений правом звертатись з запитами та отримувати на них відповідні відповіді від органів державної влади та підприємства, в тому числі від Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України, держателів реєстрів речових прав та Національної поліції України. Однак, приватний виконавець не надав суду доказів, що він звертався до відповідних установ з запитами та вчиняв дії щодо встановлення обставин наявності у боржника рухомого та нерухомого майна, коштів на рахунках (вкладів), тощо.

Крім того, з приводу долучених до подання копій документів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 91 ГПК України письмові докази, до яких належать і документи, подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Пунктом 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, чинний від 01.09.2003) встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Разом з цим, як вбачається з додатків до подання в якості "доказів" приватним виконавцем до подання додано ксерокопії документів - які не є ані оригіналами документів, ані засвідченими у встановленому законом порядку копіями документів (відмітка про засвідчення копії, яка передбачена п. 5.27 ДСТУ 4163-2003, на ксерокопіях відсутня). Матеріали подання прошиті, пронумеровані та скріплені печаткою приватного виконавця, однак не місять відмітки, що копії згідні оригіналу.

Отже, долучені до подання ксерокопії не можуть підтвердити обставини, на які посилається приватний виконавець у своєму поданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України, тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Приватний виконавець на надав відповідних доказів у необхідності застосування обмеження фізичної особи-боржника у праві виїзду за кордон як виключного заходу забезпечення виконання судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 337 ГПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Статтею 338 ГПК України встановлено, що процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Враховуючи викладене та те, що наявність лише самого зобов'язання не наділяє приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон, а приватним виконавцем не надано доказів того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, а приватним виконавцем вичерпано всі заходи, надані йому Законом України "Про виконавче провадження", а тому подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шмідт Катерини Валеріївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 337, 338, Господарського процесуального кодексу України , суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шмідт К.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_5, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1, що має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 до виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/655/16, на підставі якого видано наказ від 01.04.2016.

2. Повідомити учасників справи, що інформація по справі, що розглядається, доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення суддею. Відповідно до ч. 1 ст. 255 ГПК України, ухвала про відмову у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не підлягає оскарженню.

Суддя І.В.Усатенко