ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"01" червня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/598/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

Секретар судового засідання Шейнцис О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/598/18

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" (04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5) в особі філії "Інфоксводоканал" (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5);

до відповідача: Дочірнього підприємства "Управління механізації та транспорту" Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва "Одестрансбуд" (65031, м. Одеса, вул. Пестеля, 6)

про стягнення 89 343,89 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність №1535 від 21.03.2018р.;

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність № б/н від 07.05.18р.

ВСТАНОВИВ:

30.03.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Дочірнього підприємства "Управління механізації та транспорту" Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва "Одестрансбуд", в якій просить суд стягнути останнього заборгованість у розмірі 89 343,89 грн., а також витрати по сплаті судового збору за подання позову у сумі 1762 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору на послуги водопостачання та водовідведення №4211/3 від 01.11.2000р., в результаті чого у останнього у період з 01.09.2016р. по 01.01.2018р. виникла заборгованість у сумі, що заявлена до стягнення - 89 343,89 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.04.2018р. відкрито провадження у справі № 916/598/18 за правилами спрощеного позовного провадження із призначенням справи для розгляду по суті на 02.05.2018р.

24.04.2018р. позивачем до суду було подано пояснення по справі (а.с.43-44), в яких останній зазначив, що розрахунок заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення було здійснено відповідно до відомостей про кількість мешканців гуртожитку, які надавались відповідачем, норм водопостачання, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 25.02.2010р. №30, а також діючих тарифів, затверджених Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення" від 16.06.2016р. №1141, від 11.07.2017р. №907, від 02.11.2017 року №1343. Крім того, позивач повідомив про зміну тарифів в грудні 2017р.

Ухвалою суду від 02.05.2018р. оголошено перерву у судовому засіданні до 30.05.2018р.

25.05.2018р. відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву (а.с.67-70), згідно якого останній зазначає, що позивачем у позовній заяві не зазначено обєкт ДП "Управління механізації та транспорту" ВАТ транспортного будівництва "Одестрансбуд", за яким саме має бути стягнута заборгованість.

Також, на думку відповідача, судом не можуть бути прийняті до уваги надані позивачем у підтвердження кількості мешканців у гуртожитку листи, оскільки один із листів не містить інформації щодо кількості, а інший взагалі підписаний не відповідачем, а іншою особою, яка не є стороною по справі.

Крім того, як вказує відповідач, житловий будинок (гуртожиток), розташований за адресою: м. Одеса, вул. Семінарська, 15-А, належить ВАТ "Одестрансбуд" на праві колективної власності. Станом на 20.11.2015 р. частка власника становила 428/1000, інші приміщення у будівлі знаходяться у власності фізичних та юридичних осіб.

При цьому, відомостей до суду щодо укладення договорів з фізичними та юридичними особами - власниками приміщень у гуртожитку позивачем не надано.

Натомість у відповідача є відомості щодо існування 44 власника приміщень гуртожитку та щодо наявності у деяких з них засобів обліку водопостачання.

Крім того, відповідач наголосив на тому, що 16.03.2018 р. та 22.03.2018р. ним було проведено часткову сплату заборгованості у сумі 40 000 грн. Натомість позивачем дана проплата врахована не була.

Також відповідач зазначив, що нарахований позивачем обєм водопостачання та водовідведення на гуртожиток в середньому 463,55 м.3 на місяць, значно перевищує межі встановлених обємів (ліміту), передбачених п. а) ч. 2 п. 1.1. Договору на три обєкта Відповідача згідно наявної у матеріалах справи дислокації.

У судовому засіданні 30.05.2018р. було оголошено перерву до 31.05.2018р.

31.05.2018р. позивачем по справі було надано суду відповідь на відзив (а.с.87-90), в якому зазначено, що невизнання Відповідачем кількості мешканців гуртожитку 254 осіб, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Семінарська, 15а, не заслуговує на увагу з огляду на існування рішення Господарського суду Одеської області від 16.01.2017р. по подібній справі №916/3196/16 між тими ж сторонами про стягнення з ДП "УМІТ" ВАТ "Одестрансбуд" на користь ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.04.2014р. по 01.09.2016р. у сумі 105638,08грн. по об'єкту за адресою: м. Одеса, вул. Семінарська, 15 а, яке набрало законної сили та оскаржено не було. В рамках даної справи судом було перевірено наданий ТОВ "Інфокс" розрахунок заборгованості, обсяги водопостачання та водовідведення ДП "УМІТ" ВАТ "Одестрансбуд" за яким складають саме 463,55 куб.м, та визнано його обґрунтованим.

До того ж, Відповідачем згідно рахунків Позивача частково сплачуються послуги водопостачання та водовідведення, які розраховані на підставі обсягів водопостачання та водовідведення у розмірі 463,55куб.м. Зазначене підтверджує його згоду з даними рахунками та обсягами.

Також позивач зазначив, що відповідачем не було надано жодних інших листів, крім тих, про які було зазначено раніше, стосовно кількості мешканців гуртожитку.

Стосовно сплати відповідачем послуг з водокористування 16.03.2018р. (25 000грн.) та 22.03.2018р. (15 000грн.) на загальну суму 40 000грн. позивач повідомив, що згідно бухгалтерських довідок Філії "Інфоксводоканал" та на підставі п.3.8 Договору кошти у розмірі 25 000грн. були зараховані в оплату заборгованості згідно судових рішень господарського суду Одеської області по справам №5/82-05-1527 (15045,76грн.) та №29/17-2342-2011 (9954,24грн.). Кошти у розмірі 15 000 грн. були зараховані в оплату заборгованості згідно судового рішення Господарського суду Одеської області по справі №29/17-2342-2011 у сумі 7523,87грн., а решта 7476,13грн. в оплату поточного платежу за лютий 2018р.

У судовому засіданні 31.05.2018р. судом було оголошено перерву до 01.06.2018р.

Представник позивача у судовому засіданні 01.06.2018р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні 01.06.2018р. проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Також сторонами по справі були подані наступні клопотання та заяви: про ознайомлення з матеріалами справи від 08.05.2018р. вх.№9228/18 (а.с.64), пояснення від 30.05.2018р. вх.№10684/18 (а.с.79), про ознайомлення з матеріалами справи від 30.05.2018р. вх.№10685/18.

За результатами дослідження доказів, судом було встановлено наступні обставини.

Як встановлено судом, 01.11.2000р. між Комунальним підприємством "Одесводоканал (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс", в особі філії "Інфоксводоканал) (Виробник) та Дочірнім підприємством "Управління механізації та транспорту" Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва "ОДЕСТРАНСБУД" (Споживач) укладено Договір на послуги водопостачання та водовідведення №4211/3 (а.с.14).

В подальшому між сторонами було укладено ряд додаткових угод до договору на послуги водопостачання та водовідведення від 05.10.2004р. (а.с.17), від 20.12.2005р. (а.с.18) та №1108/3 від 20.10.2010р. (а.с.19), якими було внесено зміни до договору.

Так відповідно до п.1.2. договору (тут і надалі в редакції додаткової угоди №1108/3 від 20.10.2010р.) виробник зобов'язується надавати послуги з подачі питної води на об'єкти Споживача, а також з приймання стічних вод, холодного та гарячого водопостачання, що скидаються Споживачем у систему комунальної каналізації у відповідності до дислокації об'єктів (додаток №1).

Як вбачається з додатку №1 до договору (а.с.15) сторонами визначено дислокацію обєктів, які користуються послугами водопостачання та водовідведення: м.Одеса, вул. Пестеля,6 (відбуваються будівельні роботи), м. Одеса, Адміральський проспект, 36/1 (гуртожиток №1) та м. Одеса, вул. Семінарська, 15а (гуртожиток №2).

В матеріалах справи наявний ще один додаток до договору (а.с.16), скріплений печаткою Дочірнього підприємства "Управління механізації та транспорту" Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва "Одестрансбуд", яким визначено дислокацію обєкту, який користується послугами водопостачання та водовідведення: м. Одеса, вул. Семінарська.

Крім того сторонами в додатковій угоді від 05.10.2004р. (а.с.17) зазначено про включення в дислокацію обєктів договору №4211/3 від 01.11.200р. обєкти, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Семінарська, 15а (гуртожиток №2).

З урахуванням зазначеного, суд вважає доведеним факт надання позивачем послуг водопостачання та водовідведення за адресою: м. Одеса, вул. Семінарська, 15а (гуртожиток №2).

Відповідно до п. 1.3 договору Споживач зобов'язався своєчасно сплачувати за надані йому послуги водопостачання та водовідведення, забезпечувати належну експлуатацію своїх водоканалізаційних систем, споруд, приладів та пристроїв на них згідно з Правилами, переліченими в п. 2.1. цього договору та діючим законодавством.

Пунктом 2.1. договору сторони погодили користування наступними діючими нормативними актами: Законом України "Про питну воду та водопостачання", Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення у населених пунктах України, затвердженими наказом Мінжилкомунгоспу України №190 від 27.06.2008р., Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення, затвердженими наказом Держкомунгоспу України №30 від 05.07.1995р., Правилами приймання виробничих стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, затвердженими рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №632 від 14.06.2007р., технічними умовами, іншими існуючими нормами ДСТУ, законом України "Про житлово-комунальні послуги" та іншими нормативними актами.

За приписами п.п. 2.4.9 п. 2.4 договору Споживач зобовязується щомісячно по встановленій формі з 19 по передостанній робочий день місяця в письмовій формі надати відомості щодо водоспоживання своїх обєктів. При їх неподанні у встановлений строк (не більше 2 місяців) Споживач здійснює розрахунок послуг водоспоживання водовідведення по середньодобовим витратам за попередніх два розрахункових місяці. Наступне встановлення обємів водокористування здійснюється по нормам споживання на підставі водогосподарського балансу (додаток № 2).

Згідно п.п. 3.1, 3.2, 3.3 договору облік спожитої холодної води та скинутих стоків, а також споживання холодної води, яка йде на гаряче водопостачання та водовідведення гарячої води здійснюється за показаннями приладів обліку води та стоків, встановлених на обєктах Споживача. Оплата послуг водопостачання та водовідведення здійснюється до 5 числа місяця, що слідує за розрахунковим. Грошові кошти перераховуються на поточний рахунок Виробника. Оплата здійснюється за тарифами, затвердженими у встановленому чинним законодавством порядку. У випадку зміни тарифів, що діяли на момент укладення Договору, оплата Споживачем наданих йому послуг здійснюється за новими тарифами, без зміни інших умов Договору.

Відповідно п. 5.27 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Мінжилокомунгоспу від 27.06.2008р. №190 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 07.10.2008р. за №936/15627 розрахунок витрат води споживачами, які не мають засобів обліку, за узгодженням з виробником виконується згідно з нормами водоспоживання, затвердженими місцевими органами виконавчої влади, - за кількістю календарних днів, протягом яких проводилося водопостачання цих споживачів.

Як встановлено судом, з огляду на відсутність засобів обліку на обєкті, що розташований за адресою м. Одеса, вул. Семінарська, 15а, обєм щомісячного водопостачання позивачем розраховувався згідно відомостей про кількість мешканців гуртожитку та норм водопостачання, затверджених рішенням виконавчого комітету одеської міської ради від 25.02.2010р. №30, та складає 463,55 куб.м. (254*0,06*30,4167), де 254 кількість мешканців; 0,006 норма витрати води л/добу, 30,4167 середня кількість днів місяця (365:12).

Відповідно до п.7.3. договір діє з моменту укладання до 31.12.2015р. в частині надання послуг водопостачання та водовідведення. Договір в частині надання послуг водопостачання та водовідведення рахується продовженим на наступні пять років, якщо за місяць до його закінчення сторони не дійдуть згоди внести зміни чи припинити його дію. В частині розрахунку за отримані послуги водопостачання та водовідведення договір діє до повного погашення заборгованості.

Враховуючи, що доказів звернення сторін одна до одної з вимогою припинити дію договору у суду відсутні та сторонами не надавались, суд вважає договір №4211/3 від 01.11.2001р. таким, що продовжив свої дію.

Як вказує позивач, відповідач, в порушення прийнятих за договором №4211/3 від 01.11.2000р. зобовязань щодо сплати послуг водопостачання та водовідведення, останні сплачував не в повному обсязі та з порушенням строків сплати, внаслідок чого у ДП "Управління механізації та транспорту" Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва "Одестрансбуд" за період з 01.09.2016р. по 01.01.2018р. утворилась заборгованість у сумі 89 343,89 грн.

Із вказаної сумою заборгованості відповідач категорично незгодний. Так відповідач не погоджується з наданою позивачем інформацією щодо кількості мешканців гуртожитку та розрахованим ТОВ "Інфокс" обємом водопостачання.

Крім того, в процесі розгляду справи, заперечуючи позовні вимоги, відповідачем було надано суду докази часткової сплати заборгованості у сумі 40 000 грн., які позивачем в рахунок погашення заборгованості враховано не було.

Надаючи оцінку правильності нарахування щомісячного обєму водопостачання, суд вказує наступне.

В матеріалах справи наявний лист №94 від 05.11.2003р. (а.с.23) Дочірнього підприємства "Трансенергомехбуд" Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва "Одестрансбуд", яким було повідомлено позивача у справі, що у сімейному гуртожитку за адресою: м. Одеса, вул. Семінарська, 15а, мешкає 220 осіб, однак зареєстровано 254 особи; у будинку 30 комунальних квартир, 30 санвузлів, 30 душових, 30 вмивальників. Крім того, вказаним листом повідомлено про відсутність засобів обліку.

Також в матеріалах справи наявний лист Дочірнього підприємства "Управління механізації та транспорту" Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва "Одестрансбуд" №131 від 15.11.2005р., інформація за яким співпадає з раніше наданою інформацією у листі від 05.11.2003р.

Відповідно до п. 3.9. договору у випадку зменшення обсягів водоспоживання-водовідведення при проведенні розрахунків за діючими нормами водопостачання, перерахунок проводиться з початку місяці, в якому були надані відомості. Виробник не несе відповідальність за несвоєчасне надання споживачем відомостей про зменшення обсягів споживання.

Натомість жодних інших документів, які відображають відомості щодо кількості осіб, які мешкають у гуртожитку чи обсягів водоспоживання обєктом, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Семінарська, 15а, матеріали справи не містять.

При цьому, матеріали справи містять лист ТОВ "Інфокс в особі філії "Інфоксводоканал" (а.с.96), що підтверджує звернення до відповідача з проханням надати інформацію стосовно кількості осіб, які мешкають у гуртожитку за адресою: м. Одеса, вул. Семінарська, 15а, який, за слів позивача, залишився без відповіді. Відповідачем зазначене також спростовано не було.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку щодо вірного розрахування позивачем обємів водопостачання, виходячи із кількості мешканців 254.

При цьому, доказів, підтверджуючих наявність обставин для здійснення перерахунку обємів водопостачання матеріали справи не містять.

Крім того, як вказує позивач, і вказане підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем, останнім частково було здійснено оплату послуг водопостачання та водовідведення у сумі 14 318,13 грн. (а.с.45-48). При цьому, зміст рахунків, оплачених відповідачем, дозволяє зробити висновок щодо виставлення та оплати обсягу водопостачання саме у розмірі 463,5 м3.

Таким чином, конклюдентні дії відповідача, направлені на оплату послуг водопостачання та водовідведення, підтверджують його обізнаність та згоду щодо розрахованого позивачем обєму водопостачання.

Крім того, як встановлено судом, рішенням Господарського суду Одеської області від 16.01.2017р. по справі №916/3196/16 між тим ж сторонами по справі, предметом розгляду якої було стягнення заборгованість за договором на послуги водопостачання та водовідведення №4211/3 від 01.11.2000р., було стягнуто з відповідача заборгованість за попередній період до 01.09.2016р., розраховану виходячи із місячного обєму водопостачання 463,55 куб.м.

Судом також не приймаються до уваги твердження відповідача, що нарахований позивачем обєм водопостачання 463,55 м.3 на місяць, значно перевищує межі встановлених обємів (ліміту), передбачений п. а) ч. 2 п. 1.1. Договору на три обєкта Відповідача згідно наявної у матеріалах справи дислокації, з огляду на те, що сторонами додатковою угодою від 20.10.2010р. договір було викладено у новій редакції, в якій обєми (ліміти) водопостачання сторонами встановлено не було.

Проаналізувавши надані сторонами докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи положення ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, який не був визнаний судом недійсним у встановленому порядку, договір на послуги водопостачання та водовідведення №4211/3 від 01.11.2000р. є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Разом з тим, як встановлено судом, відповідач зобовязання за договором щодо повної та своєчасної сплати послуг водопостачання та водовідведення не виконує, в наслідок чого, за розрахунком позивача, за ДП "Управління механізації та транспорту" Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва "Одестрансбуд" виникла заборгованість у сумі 89 343,89 грн.

Натомість, як встановлено судом, 16.03.2018р. та 22.03.2018р. відповідачем в рахунок погашення виниклої заборгованості було сплачено 40 000 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.76-77).

Як вбачається з бухгалтерських довідок позивача (а.с.98-100) та зясовано з пояснень представника ТОВ "Інфокс", грошові кошти у сумі 25 000 грн. були зараховані в оплату заборгованості згідно судових рішень Господарського суду Одеської області по справам №5/82-05-1527 (15 045,76 грн.) та №29/17-2342-2011 (9 954,24); кошти у сумі 15 000 грн. були зараховані в оплату заборгованості згідно судового рішення Господарського суду Одеської області по справі 29/17-2342-2011 у сумі 7 523,87 грн., а решта 7 476,13 грн. в оплату поточного платежу за лютий 2018р.

Натомість жодних доказів, підтверджуючих відкриття виконавчого провадження з метою стягнення заборгованості по вказаним рішенням позивачем суду не надано. Не надано також суду і доказів наявності заборгованості по вказаним рішенням

Більш того, згідно інформації яка міститься в базі "Діловодство спеціалізованого суду", справу №5/82-05-1527 було залишено без розгляду, а отже сума заборгованості, яка була заявлена до стягнення, в рамках даної справи стягнута не була.

З огляду на викладене, надані позивачем бухгалтерські довідки, не можуть бути прийняті судом до уваги.

Оцінюючи дії позивача щодо зарахування грошових коштів у вказаному ним порядку, суд зазначає наступне.

Пунктом 3.6 договору сторони погодили, що при наявності заборгованості по оплаті, перераховані споживачем платежі зараховуються в наступному порядку: в першу чергу в рахунок погашення пені, далі заборгованість по оплаті, потім поточних платежів.

Приймаючи до уваги, що при укладенні договору сторони погодили порядок зарахування платежів, з урахуванням призначення платежу: "за воду договору №4211/3 от 01.11.2000", та відсутністю заявлених до стягнення штрафних санкцій, суд доходить висновку про необхідність зарахуванням здійснених відповідачем платежів в рахунок заборгованості, що охоплює спірний період та розглядається в рамках даної справи.

При цьому, суд зазначає, що за висновками, які місяться у п.4.4. постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 року, якщо предмет спору до порушення провадження у справі був відсутній, зазначена обставина тягне за собою відмову в позові.

З таких обставин, приймаючи до уваги часткову сплату відповідачем заборгованості за послуги водопостачання у сумі 40 000, та не надання останнім, згідно приписів ст.ст. 74, 76-77 ГПК України, доказів сплати заборгованості у сумі 49 343,89 грн., суд задовольняє вимоги позивача частково на суму 49 343,89 грн., з урахуванням здійсненої відповідачем проплати.

Приймаючи до уваги вищезазначене, з огляду на часткове задоволення вимог позивача витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Управління механізації та транспорту" Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва "Одестрансбуд" (65031, м. Одеса, вул. Пестеля, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" (04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5) в особі філії "Інфоксводоканал" (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, ) заборгованість у сумі 49 343 /сорок дев'ять тисяч триста сорок три/ грн. 89 коп., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 973 /девятсот сімдесят три/ грн. 14 коп.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Одеського апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06 червня 2018 р.

Суддя Ю.М. Щавинська