ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04 червня 2018 р. Справа № 903/170/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем'як В. М., за участі секретаря судового засідання Ведмедюка М. П., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Континент-Торг, м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Бонум - Пак, м. Луцьк

про стягнення 11571,60грн.

Представники:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

Встановив: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Континент-Торг звернувся до господарського суду з позовом до ОСОБА_1 підприємства Бонум - Пак про стягнення 11571,60грн. заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення ПП Бонум - Пак умов договору за № Б-10/1 про надання маркетингових послуг від 15.04.2014р.

Відповідач, через відділ документального забезпечення та контролю подав відзив за вх.№01-55/5136/18 від 21.05.2018р. в якому просить суд відмовити в позові в повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що:

- позивач звернувся з даним позовом про стягнення заборгованості за надані маркетингові послуги на підставі рахунків на оплату № 3879 від 28.10.2014 року на суму 1200,00 грн. з ПДВ; №3041 від 01.09.2014р. на суму 229,30 грн. з ПДВ; № 1928 від 02.06.2014 року на суму 2000,00 грн. з ПДВ; № 2361 від 02.07.2014 року на суму 1000,00 грн. з ПДВ; № 1974 від 02.06.2014 року на суму 1000,00 грн. з ПДВ; № 2376 від 03.07.2014р. року на суму 1000,00 грн. з ПДВ; № 2860 від 05.08.2014 року на суму 1500,00 грн. з ПДВ; № 3317 від 04.09.2014 року на суму 500,00 грн. з ПДВ;№ 3764 від 02.10.2014 року на суму 500,00 грн. з ПДВ з пропуском трирічного строку позовної давності.

- звертає увагу суду на те, що між позивачем та відповідачем 23.06.2015р., було підписано акт взаємозаліку між ПП Бонум - Пак і ТзОВ Континент-Торг згідно договору № Б-10 від 15.04.2014р. та договору Б-10/1 від 15.04.2014р., в акті взаємозаліку, а саме п. 1.3. абз.2 зазначається, що заборгованість сторони 2 перед стороною 1 на 23.06.2015 року складає 134,82грн. у вищевказаному акті немає жодної згадки про існування заборгованості сторони 1 перед стороною 2 в розмірі 11571,60грн.

23.05.2018р. представник відповідача через відділ документального забезпечення та контролю подав клопотання за вх. №01-67/25/18 про застосування позовної давності .

04.06.2018р. представник відповідача також через відділ документального забезпечення та контролю подав за вх.№01-55/5561/18 заяву про розгляд справи без його участі.

Представник позивача в призначене судове засідання також не прибув, вимог ухвали суду не виконав, письмових пояснень по суті заявленої позовної заяви суду не подав.

Враховуючи те, що неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в судовому засіданні 04.06.2018р., судом було вирішено спір за відсутності представників сторін, зважаючи на те, що сторони належним чином були повідомлені про судовий розгляд, за наявними у справі матеріалами згідно з положеннями статті 202 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

15.04.2014 року між приватним підприємством "Бонум - Пак" (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю Контитент - Торг (виконавець) укладено договір маркетингових послуг № Б-10/1

У відповідності до п. 1.1. договору замовник доручає та оплачує, а виконавець зобовязується надати йому маркетингові послуги (що сприяють збільшенню обізнаності споживачів і підвищення лояльності до товару) щодо підписання договору поставки та по проведенню комплексних дій , націлених на активний продаж товару, торговельних марок BONUM, щодо яких здійснює господарську діяльність замовник.

Відповідно до п. 2.2.3 договору замовник зобовязується на честь річниці ТзОВ "Континент Торг", для заохочення покупців мережі, провести заходи стимулювання збуту у мережі магазинів "Континент" на суму не менше ніж 1200,00грн. з ПДВ.

Позивачем були надані послуги згідно рахунку на оплату № 3879 від 28.10.2014р., що підтверджується актом наданих послуг № 4173 від 28.10.2014р.

Згідно п. 3.1.9. договору вартість послуг, передбачених п. 1.2.11. цього договору, складає 3% від грошової суми, сплаченої виконавцем замовнику протягом поточного облікового періоду надання послуг, за поставлений останнім або дистрибютором товар згідно з договором поставки товару, включаючи суми, на які сторонами було проведено взаємозалік; оплата бонусу замовником здійснюється щомісяця, до 5 числа місяця, наступного за звітним, на підставі виставлених виконавцем рахунків.

Відповідачем не були оплачені маркетингові послуги згідно рахунку на оплату № 3041 від 01.09.2014р, акту наданих послуг № 1280 від 23.06.2015р. на суму 229,30грн та згідно рахунку на оплату № 1604 від 01.07.2015р, акту наданих послуг № 1819 від 01.07.2015р. на суму 187,38грн.

Відповідно до п. 3.1.10 договору вартість послуг передбачених п. 1.2.11 даного договору складає 8 % від вартості відвантаженого товару згідно договору поставки товару, виконавцю замовником протягом поточного облікового періоду. Оплата бонусу замовником здійснюється щомісячно, до 5 числа місяця, наступного за звітним, на підставі виставлених виконавцем рахунків.

Відповідачем не були оплачені маркетингові послуги згідно рахунку на оплату № 3957 від 01.11.2014р, акту наданих послуг № 1282 від 23.06.2015р. на загальну суму 2454,92грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків за період 01.05.2014 - 23.06.2015р.

Однак як встановлено судом, в акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.05.2014р. - 23.06.2015р. та в акті взаємозаліку від 23.06.2015р., які підписані сторонами зазначено, що заборгованість в сумі 134,82грн. має позивач - ТзОВ Контитент - Торг перед відповідачем - ПП "Бонум - Пак".

За твердженням позивача він свої зобовязання за вищезазначеним договором виконав належним чином, надав у червень - жовтень 2014р. маркетингові послуги на загальну суму 11571,60грн., на підтвердження чого надав акти надання послуг та рахунки на їх оплату: № 1928 від 02.06.2014р., № 4166 від 02.06.2014р., № 2361 від 02.07.2014р., № 4168 від 02.07.2014р., № 1974 від 02.06.2014р., № 4167 від 02.06.2014р., № 2376 від 03.07.2014р., № 4169 від 02.07.2014р., № 2860 від 05.08.2014р., № 4170 від 05.08.2014р., № 3317 від 04.09.2014р., № 4171 від 04.09.2014р., № 3764 від 02.10.2014р., № 4172 від 02.10.2014р.

Відповідно до п. 3.2. договору плата за надані виконавцем послуги, передбачені п.п. 2.2.2., 2.2.3., 3.1.3 - 3.1.5, 3.1.7-3.1.12 вноситься замовником не пізніше 4 банківських днів з послуги дати виставлення рахунку. Замовник зобов'язаний отримати рахунок виконавця на оплату наданих послуг не пізніше 3 числа кожного місяця.

Згідно приписів ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст. 525 ЦК України).

Однак, з матеріалів справи не встановлено, а позивачем не доведено про те, що позовна заява до відповідача стосовно стягнення боргу була заявлена у визначений ЦК України трьох річний строк, перебіг якого починається з 2014р.

Водночас, позивач з даною позовною заявою звернувся лише 14.03.2018р.

23.05.2018р. представник відповідача через відділ документального забезпечення та контролю подав клопотання за вх. №01-67/25/18 про застосування позовної давності, відповідач стверджує, що з наданих позивачем рахунків на оплату вбачається пропуск позивачем строку позовної давності:

- № 3879 від 28.10.2014р. на суму 1200,00 грн. з ПДВ повинен був бути отриманим відповідачем самостійно 03.11.2014р. та відповідно оплачено до включно, а відтак з 08.11.2014р. починається відлік спливу трирічного строку перебігу позовної давності, який закінчився 07.11.2017р.,

- №3041 від 01.09.2014р. на суму 229,30грн. з ПДВ повинен був бути отриманим відповідачем самостійно 03.10.2014р. та відповідно оплачено до 07.10.2014р. включно, а відтак з 08.10.2014р. починається відлік спливу трирічного строку перебігу позовної давності, який закінчився 07.10.2017р.,

- № 1928 від 02.06.2014р. на суму 2000,00грн. з ПДВ повинен був бути отриманим відповідачем самостійно 03.07.2014р. та відповідно оплачено до 07.07.2014р. включно, а відтак з 08.07.2014р. починається відлік спливу трирічного строку перебігу позовної давності, який закінчився 07.07.2017р.,

- № 2361 від 02.07.2014р. на суму 1000,00грн. з ПДВ повинен був бути отриманим відповідачем самостійно 03.08.2014р. та відповідно оплачено до 07.08.2014р. включно, а відтак з 08.08.2014р. починається відлік спливу трирічного строку перебігу позовної давності, який закінчився 07.08.2017р.,

- № 1974 від 02.06.2014р. на суму 1000,00грн. з ПДВ повинен був бути отриманим відповідачем самостійно 03.07.2014р. та відповідно оплачено до 07.07.2014р. включно, а відтак з 08.07.2014р. починається відлік спливу трирічного строку перебігу позовної давності, який закінчився 07.07.2017р.,

- № 2376 від 03.07.2014р. на суму 1000,00грн. з ПДВ повинен був бути отриманим відповідачем самостійно 03.08.2014р. та відповідно оплачено до 07.08.2014р. включно, а відтак з 08.08.2014р. починається відлік спливу трирічного строку перебігу позовної давності, який закінчився 07.08.2017р.,

- № 2860 від 05.08.2014р. на суму 1500,00грн. з ПДВ повинен був бути отриманим відповідачем самостійно 03.09.2014р. та відповідно оплачено до 07.09.2014р. включно, а відтак з 08.09.2014р. починається відлік спливу трирічного строку перебігу позовної давності, який закінчився 07.09.2017р.,

- № 3317 від 04.09.2014р. на суму 500,00грн. з ПДВ повинен був бути отриманим відповідачем самостійно 03.10.2014р., та відповідно оплачено до 07.10.2014р. включно, а відтак з 08.10.2014р. починається відлік спливу трирічного строку перебігу позовної давності, який закінчився 07.10.2017р.,

- № 3764 від 02.10.2004р. на суму 500,00 грн. з ПДВ повинен був бути отриманим відповідачем самостійно 03.11.2014р. та відповідно оплачено до 07.11.2014р. включно, а відтак з 08.11.2014р. починається відлік спливу трирічного строку перебігу позовної давності, який закінчився 07.11.2017р.

Водночас, для відшкодування заборгованості за надані послуги цивільним законодавством встановлено загальний строк позовної давності в три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною першою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Положеннями ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яку у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ як джерело права, позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства).

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України судової палати у цивільних та господарських справах від 16.09.2015 у справі № 6-68цс15.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд дослідивши документи додані до матеріалів справи, дійшов висновку про задоволення заяви відповідача щодо застосування строків позовної давності та відмову у задоволенні позову ТзОВ Континент-Торг до ПП Бонум - Пак про стягнення 11571,60грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України, ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ

1. В позові відмовити повністю.

Повний текст рішення

складено 08.06.2018

Суддя В. М. Дем`як