РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.06.2018 р. Справа № 910/1562/18
За позовом Фізичної особи - підприємця Герасименкова Володимира Григоровича

До Товариства з обмеженою відповідальністю " Консалтингова компанія " Вілліам Інвест Експерт "

Про визнання розірваним договір суборенди частини нежитлового приміщення від 30.08.2017 р. № 221Ал з 09.12.2017 р.

Суддя Пінчук В.І.

Секретар судового засідання Дімітрова Ю.Ю.

Представники сторін:

Від позивача не з'явився

Від відповідача не з'явився

Рішення прийняте 07.06.2018 р., оскільки у судових засіданнях 05.04.2018 р. та 10.05.2018 р. розгляд справи відкладався.

Обставини справи:

Позивач - фізична особа - підприємець Герасименков Володимир Григорович звернувся до суду з позовною заявою про визнання розірваним договір суборенди частини нежитлового приміщення від 30.08.2017 р. № 221Ал, що укладений між фізичною особою - підприємцем Герасименковим Володимиром Григоровичем та товариством з обмеженою відповідальністю " Консалтингова компанія " Вілліам Інвест Експерт " з 09.12.2017 р.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 28.02.2018 р. відкрите провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначення підготовчого засідання на 05.04.2018 р.

Ухвалою від 05.04.2018 р. підготовче провадження закрите та справа № 910/1562/18 призначена до судового розгляду по суті на 10.05.2018 р.

Ухвалою від 10.05.2018 р. розгляд справи відкладений до 07.06.2018 р.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, але 05.04.2018 р. через канцелярію суду представником позивача подане клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання двічі не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, але у запереченнях на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, справа розглядається без участі представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2017 р. між позивачем ( суборендарем ) та відповідачем ( орендарем ) був укладений договір суборенди частини нежитлового приміщення № 221Ал

На підставі вказаного договору відповідач передав, а позивач прийняв в строкове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 340 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується актом приймання - передачі від 25.09.2017 р.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що пунктом 9.5 договору від 30.08.2017 р. № 221Ал передбачено, що кожна із сторін має право достроково розірвати вказаний договір в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це іншу сторону за 30 ( тридцять ) календарних днів до дати розірвання договору.

На підставі вказаного пункту договору 24.10.2017 р. позивач направив відповідачу лист - повідомлення про дострокове розірвання вказаного договору з 09.12.2017 р.

Натомість, відповіді від відповідача не отримав, а тому позивач просить суд у судовому порядку визнати розірванним договір суборенди частини нежитлового приміщення № 221Ал від 30.08.2017 р. з 09.12.2017 р.

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона ( орендодавець ) передає другій стороні ( орендареві ) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Строк договору оренди визначається за погодженням сторін ( ч. 4 ст. 284 ГК України ).

Зміна та розірвання господарських договорів у односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором ( ч.1 ст. 188 ГК України )

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, всупереч вимогам вказаної статті ГПК України, позивач не надав суду належних доказів того, що відповідачем були істотно порушенні умови договору суборенди частини нежитлового приміщення № 221Ал від 30.08.2017 р.

Як свідчать матеріали справи позивачу разом з переданим в суборенду приміщенням також були передані рекламні бігборди у кількості три одиниці, які розміщені на будівлі з різних сторін, а також дві площини сіталайта ( рекламної конструкції ), що знаходяться в 10 метрах від будівлі.

Зазначене підтверджується додатком до спірного договору оренди.

Також судом встановлено, що позивач продовжує користуватись рекламними площинами, вартість користування якими входить до вартості орендної плати.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанці у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 14.06.2018 р.

СуддяВ.І.Пінчук