номер провадження справи 28/10/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2018 Справа № 908/220/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни при секретарі Рикун А.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом заступника прокурора Запорізької області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 29-а) в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах - Запорізької міської ради (69105, місто Запоріжжя, пр. Соборний, 206)

до відповідача приватного акціонерного товариства "Запорізький абразивний комбінат" (69014, м. Запоріжжя, вул. Олексія Поради, 44)

про стягнення грошових коштів

Представники сторін:

прокурор: Мошков Д.І., посвідчення №035883 від 05.10.2015р.; Токмаков О.І., посвідчення №029070 від 19.09.2014р.;

від позивача: Зубар О.А., довіреність №01/03-20/00378 від 12.02.2018р.; Сосновська А.Ю., довіреність №01/03-20/00379 від 12.02.2018р.

від відповідача: Штабовенко Д.В., ордер ЗП №60160 від 06.04.2018р., Гончаренко Н.А., довіреність №14/44 від 12.09.2017р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 09.02.2018р. надійшла позовна заява заступника прокурора Запорізької області в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах - Запорізької міської ради до відповідача - приватного акціонерного товариства "Запорізький абразивний комбінат" про стягнення доходів від безпідставно набутого майна в сумі 19627939,50 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2018р. позовну заяву передано на розгляд судді Федоровій О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.02.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Присвоєно справі номер провадження 28/10/18. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 12.03.2018р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.03.2018р. за клопотанням відповідача відкладено підготовче засідання на 12.04.2018р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.04.2018р. продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, відкладено підготовче засідання на 07.05.2018р.

В судовому засіданні 07.05.2018р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 21.05.2018р., про що судом винесено відповідну ухвалу.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фіксування судового процесу за допомогою відеозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось у зв'язку з відсутністю у суду такої технічної можливості.

В судовому засіданні 21.05.2018р. прокурори та представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги та заперечення на відзив відповідача (Т. 2, арк.с. 97-104), просили суд позов задовольнити, стягнути з ПрАТ "Запорізький абразивний комбінат" дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, в сумі 19.627.939,50грн. Підставою для позову зазначено використання відповідачем земельної ділянки загальною площею 49,9855 га по вул. Димитрова, 44 без належної правової підстави (оформлення), що в свою чергу позбавило міську раду, як власника землі, права отримувати від цієї ділянки дохід у розмірі орендної плати. В обґрунтування правової позиції посилалися на ст. 131-1 Конституції України, ст. ст. 22, 1166, 1212, 1214 ЦК України, ст. ст. 224, 225 ГК України, ст. ст. 125, 152, 206 Земельного кодексу України.

Представники відповідача підтримали свої заперечення, що викладені у відзиві (Т. 2, арк.с. 37-44) та в запереченнях на відповідь на відзив позивача (Т.3, арк.с. 37-40), просили в позові відмовити. В обґрунтування своєї позиції посилалися на те, що факт відсутності у ПрАТ "Запоріжабразив" права постійного користування земельною ділянкою було встановлено тільки 12.09.2017р., відповідно дата 12.09.2017р. є часом з якого особа (відповідач у справі) дізналась про володіння землею без достатньої правової підстави. Тому, на думку відповідача, абсолютно безпідставними є вимоги прокурора про стягнення коштів за період з 01.03.2015р. по 12.09.2017р., оскільки в цей час відповідачу не було відомо про набуття майна без достатньої правової підстави. Звертали увагу суду на безпідставність звернення прокурора з позовною заявою в інтересах Запорізької міської ради, оскільки міська рада має можливість самостійно звернутися до суду з зазначеним позовом. Ця обставина є такою, що виключає можливість задоволення позовних вимог прокурора, оскільки позов пред'явлено неналежною особою. Просили позов залишити без розгляду.

В судовому засіданні 21.05.2018 р. суд визнав наявні документи достатніми для об'єктивного та всебічного розгляду спору, внаслідок чого, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення та надісланий на адреси сторін.

Заслухавши прокурорів та представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (далі - Фонд) "Про перетворення Запорізького абразивного комбінату у відкрите акціонерне товариство" від 25.10.1995 № 1379 Фондом передано Відкритому акціонерному товариству "Запорізький абразивний комбінат" ряд об'єктів нерухомості у власність за адресою: м. Запоріжжя, вул. Димитрова, 44.

Рішенням Запорізької міської ради № 53/83 від 12.12.2007р. вирішено передати в оренду строком до 20.09.2014р. ВАТ "Запорізький абразивний комбінат" земельну ділянку, кадастровий номер :07:036:0013 загальною площею 49,9855 га (землі промисловості) по вул. Димитрова, 44 для розташування промислового майданчика; зобов'язано ВАТ "Запорізький абразивний комбінат" у двомісячний строк після прийняття даного рішення укласти з Запорізькою міською радою договір оренди землі, подати його на державну реєстрацію.

Відповідач договір оренди землі в установлений законом строк не уклав. У подальшому вказане рішення скасовано рішенням Запорізької міської ради від 24.03.2010 №74.

У квітні 2011 року відповідач звернувся до міської ради з клопотанням щодо надання дозволу на розробку землевпорядної документації для передачі в оренду земельної ділянки по вул. Димитрова, 44.

Рішенням Запорізької міської ради від 18.05.2011 № 51/50 надано дозвіл на розробку землевпорядної документації для передачі в оренду земельної ділянки по вул. Димитрова, 44.

Рішенням Запорізької міської ради від 21.10.2011 № 4 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Димитрова, 44 ПАТ "Запорізький абразивний комбінат"; встановлено та затверджено межі і розмір земельної ділянки загальною площею 49,9468 га по вул. Димитрова, 44, в тому числі: земельної ділянки, кадастровий номер :07:036:0104, площею 49,9316 га для розташування промислового майданчика, земельної ділянки, кадастровий номер :07:036:0106 площею 0,0152 га для розміщення пам'ятника загиблим робітникам абразивного комбінату; передано в оренду відповідачу строком до 20.09.2014 зазначені земельні ділянки, а також зобов'язано останнього у двомісячний строк після прийняття даного рішення укласти з Запорізькою міською радою договори оренди землі, подати їх на державну реєстрацію та одержати їх в установленому законодавством порядку.

Вказане рішення в частині укладання договору оренди землі та проведення його державної реєстрації відповідачем не виконано.

В 2014 році комісією про відшкодування збитків у сфері земельних відносин, яку створено на підставі рішення Запорізької міської ради від 27.03.2013 № 43 "Про створення комісії по визначенню та відшкодуванню збитків у сфері земельних відносин", складено акти № № 5, 6 щодо визначення розміру збитків, заподіяних місцевому бюджету відповідачем внаслідок користування зазначеними земельними ділянками без оформлення правовстановлюючих документів на землю, за період з 22.12.2011 по 14.11.2013 на загальну суму 5.930.993,26 грн. Вказані акти затверджено рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.05.2014 № 184.

Правовідносини сторін про стягнення з ПАТ "Запорізький абразивний комбінат" збитків у вигляді недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою за період з 22.12.2011 по 14.11.2013 стали предметом розгляду у справі № 908/3313/14.

Рішенням Запорізької міської ради від 19.02.2016 № 53 перейменовано вулицю Димитрова у м. Запоріжжі на вулицю Олексія Поради.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 05.03.2017 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів вказаного підприємства, змінено найменування підприємства на ПрАТ "Запорізький абразивний комбінат" та змінено місцезнаходження: назву вулиці «Димитрова» замінено на «Олексія Поради».

Представниками управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради 22.01.2018 проведено обстеження земельної ділянки: кадастровий номер :07:036:0104, площею 49,9316 га для розташування промислового майданчика, розташованої по вул. Олексія Поради, 44 у м. Запоріжжі, в результаті якого було встановлено використання відповідачем зазначеної земельної ділянки без оформлення правовстановлюючих документів та без оформлення речових прав на неї.

Згідно інформації Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, викладеної у листі від 05.01.2018 № 101/9/28-10-47-07, ПрАТ "Запорізький абразивний комбінат" протягом 2015-2017 років за земельну ділянку, кадастровий номер :07:036:0104, площею 49,9316 га декларує та сплачує земельний податок у розмірі 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Управлінням з питань земельних відносин Запорізької міської ради зроблено розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ПрАТ "Запорізький абразивний комбінат" земельною ділянкою: кадастровий номер :07:036:0104, площею 49,9316га, розташованою по вул. Олексія Поради, 44 у м. Запоріжжі, у вигляді орендної плати за землю за період з 01.03.2015 по 30.12.2017, зменшеною на суму сплаченого земельного податку за вказаний період.

За зазначеним розрахунком розмір недоотриманих доходів склав:

З 01.03.2015р. по 31.12.2015р. - 3170484,14грн.

З 01.01.2016р. по 31.12.2016р. - 7989056,00грн.

З 01.01.2017р. по 31.12.2017р. - 8468399,36грн.

Таким чином загальний розмір недоотриманих доходів за період з 01.03.2015р. по 31.12.2017р. склав 19.627.939,50грн.

Враховуючи використання відповідачем земельної ділянки по вул. Димитрова, 44 загальною площею 49,9468га, у тому числі: земельної ділянки кадастровий номер :07:036:0104, площею 49,9316га для розташування промислового майданчика, земельної ділянки кадастровий номер :07:036:0106 площею 0,0152га для розміщення пам'ятника загиблим робітникам абразивного комбінату без достатньої правової підстави, прокурор, враховуючи положення ст. ст. 1212, 1214 ЦК України. звернувся з позовом до суду про відшкодування ПрАТ "Запорізький абразивний комбінат" до місцевого бюджету доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, в сумі 19.627.939,50грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення доходу, отриманого відповідачем від безпідставно набутого майна в сумі 19.627.939,50грн., підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до частини першої статті 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 13 Конституції України унормовано, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За статтею 80 Земельного кодексу України суб'єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади - на землі державної власності.

Приписами статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного Кодексу України селищні міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренду земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Як вже зазначалося вище, 21.10.2011 Запорізькою міською радою прийнято рішення № 4 від 21.10.2011 "Про передачу в оренду ПАТ "Запорізький абразивний комбінат" земельної ділянки по вул. Олексія Поради (Димитрова), 44 для розташування промислового майданчика та пам'ятника загиблим робітникам абразивного комбінату» (далі - рішення № 4 від 21.10.2011) (Т.1, арк.с. 74).

Згідно з пунктом 3 рішення № 4 від 21.10.2011 Запорізька міська рада вирішила передати в оренду публічному акціонерному товариству "Запорізький абразивний комбінат" в тому числі земельну ділянку загальною площею 49,9468 га, яка розташована за адресою м. Запоріжжя, вул. Олексія Поради (Димитрова) 44 (кадастровий номер 0:07:036:0104). Рішення № 4 від 21.10.2011 прийнято за результатами звернення (клопотання) ПрАТ "Запорізький абразивний комбінат".

Пунктом 5.1 зазначеного рішення ПрАТ "Запорізький абразивний комбінат" зобов'язано у двомісячний термін після прийняття даного рішення укласти з Запорізькою міською радою договори оренди землі, подати їх на державну реєстрацію та одержати в установленому законодавством порядку.

Доказів того, що ПрАТ "Запорізький абразивний комбінат" вчинялися дії, спрямовані на укладення договору оренди щодо земельної ділянки загальною площею 49,9468 га, яка розташована за адресою м. Запоріжжя, вул. Олексія Поради (Димитрова) 44 (кадастровий номер 0:07:036:0104) в установленому законом порядку, суду не надано. Так само як і не надано доказів наявності будь-яких поважних причин, що унеможливили або перешкоджали виконанню відповідачем даного рішення Запорізької міської ради.

Отже, не виконавши рішення органу місцевого самоврядування, не оформивши відповідно до чинного законодавства користування земельною ділянкою, на якій розташовані належні йому об'єкти нерухомості, відповідач порушив зазначені вище норми Закону.

Факт використання ПрАТ "Запорізький абразивний комбінат" земельної ділянки загальною площею 49,9468га по вул. Олексія Поради (Димитрова, 44) без належного правового оформлення встановлений колегією суддів під час розгляду справи №908/3313/14 за позовом Запорізької місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до ПАТ "Запорізький абразивний комбінат" про стягнення збитків у вигляді недоотриманих доходів за фактичне використання землі за період з 22.12.2011 по 14.11.2012 в розмірі 5.931.344,10грн. Під час розгляду справи №908/3313/14 колегією суддів встановлено, що відповідач не має прав ні власника, ні землекористувача земельних ділянок по вул. Димитрова, 44 у м. Запоріжжі, тобто в порушення ст. 125 Земельного кодексу України користується земельними ділянками за цією адресою без документів, що посвідчують право власності чи право користування земельною ділянкою.

Використання спірної земельної ділянки відповідачем без належного правового оформлення позбавило міську раду, як власника землі, права отримувати від цієї ділянки дохід у розмірі орендної плати. Крім того, судом встановлено наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення з боку ПАТ "Запорізький абразивний комбінат".

Зазначене рішенням господарського суду Запорізької області від 02.03.2017р. залишено без змін постановами Донецького апеляційного господарського суду від 12.06.2017р. та Вищого господарського суду України від 12.09.2017р.

Приймаючи до уваги ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені в рішенні суду по справі № 908/3313/14, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді даної справи.

Після набрання законної сили судовим рішенням у справі №908/3313/14 відповідачем не здійснено дій щодо оформлення земельної ділянки за собою на належному правовому титулі, тому на момент розгляду справи №908/220/18 по суті наявні факти недотримання відповідачем положень діючого законодавства в частині оформлення права користування земельною ділянкою, які не потребують додаткового дослідження. Факт використання земельних ділянок відповідачем не заперечується.

Як було зазначено раніше, представниками управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради 22.01.2018р. проведено обстеження земельної ділянки площею 49,9316га, розташованої по вул. Олексія Поради, 44 у м. Запоріжжі. В ході обстеження встановлено, що земельна ділянка використовується без оформлення правовстановлюючих документів та без оформлення речових прав на неї. Шляхом візуального огляду встановлено, що на вказаній ділянці фактично знаходиться промисловий майданчик (об'єкти та споруди), що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належать на праві власності відповідачу.

При розгляді даної справи встановлено, що ПрАТ "Запорізький абразивний комбінат" протягом 2015-2017 років за користування зазначеної земельної ділянки декларує та сплачує земельний податок у розмірі 1% від її нормативної грошової оцінки.

Правовий механізм переходу права на землю, пов'язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено в ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 ЦК України.

Виходячи зі змісту зазначеної статті закону, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Між тим, як вбачається із положень ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 ЦК України, виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до п. 2.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", правочин, за яким переходить право власності на житлові будинки, будівлі, споруди, тягне за собою перехід права на земельну ділянку, на якій знаходиться відповідне нерухоме майно. Новий власник будинку (будівлі, споруди) у зв'язку з цим не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень".

Доказів оформлення відповідачем та реєстрування речових прав на спірну земельну ділянку суду не надано.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за приписами частини 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно з пунктом 288.1. статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Статтею 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" передбачено пріоритетне право власника приватизованого об'єкту на довгострокову оренду (на строк не менше десяти років) займаних ними земельних ділянок з наступним викупом цих ділянок відповідно до законодавства України, якщо на це немає прямої заборони Кабінету Міністрів України або відповідної місцевої ради, а також передбачений обов'язок місцевої ради у місячний строк з моменту реєстрації приватизованого об'єкта переоформити договір оренди на користування землею; вказане право стосується лише фактично займаних земельних ділянок під об'єктами приватизованого нерухомого майна (будівель, споруд) та може бути реалізована лише у порядку, на підставах та за умов, передбачених земельним законодавством України.

Відповідно до листа виконавчого комітету Запорізької міської ради №18816/02-17/03 від 25.01.2018р. та фактів встановлених судами під час розгляду справи №908/3313/14, ПрАТ "Запорізький абразивний комбінат" не є власником та постійним користувачем спірних ділянок, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку в розумінні ст. 14.1.72 податкового кодексу України (Т.1, арк.с. 69).

Статтями 14.1.125. 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов'язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною.

Прокурор послався на положення статей 1212 - 1214 ЦК як на правову підставу своїх вимог, а обґрунтовуючи вимоги про стягнення 19.627.939,50 грн., зауважив, що ця сума є сумою несплаченої відповідачем орендної плати за використання земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, без укладення договору оренди за період із 01 березня 2015 року по 12 вересня 2017 року, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі спірної земельної ділянки в оренду саме відповідачеві.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У зобов'язанні з безпідставного набуття, збереження майна підлягають доведенню: а) факт набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, б) відсутність для цього підстав, встановлених договором, законом або іншими правовими актами, в) вартість безпідставного збагачення.

Тягар доказування відсутності підстав для збереження майна лежить на власнику майна. При цьому, під набуттям майна в даних правовідносинах слід розуміти збільшення вартості власного майна набувача; приєднання до нього нових цінностей, внаслідок чого потерпілий несе додаткові витрати або втрачає належне йому майно, тобто збереження майна однією особою відбувається за рахунок іншої.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

За змістом пункту 4 частини 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення глави 83 цього кодексу застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Підстави та порядок стягнення коштів, які особа мала б отримати за звичайних умов, втім не отримала, визначені також ст. 22 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 224, ст. 225 Господарського кодексу України, за змістом яких упущеною вигодою вважаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, а інша сторона додержувалась правил здійснення господарської діяльності.

За приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до загальних положень законодавства про відшкодування завданої шкоди таке відшкодування є мірою відповідальності. Разом з тим, обов'язок набувача повернути безпідставно набуте (збережене) майно потерпілому не належить до заходів відповідальності, оскільки боржник при цьому не несе жодних майнових затрат - він зобов'язується повернути тільки майно, яке безпідставно утримував (зберігав).

При цьому на відміну від зобов'язань, які виникають із завдання шкоди, для відшкодування шкоди за п. 4 ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України вина не має значення, оскільки важливим є сам факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином з часу виникнення у відповідача права власності на нерухоме майно, яке розташоване по вул. Олексія Поради, 44 у м. Запоріжжі, виник обов'язок укласти договір оренди та зареєструвати на підставі нього право оренди землі.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд погоджується з доводами прокурора та позивача, що ПрАТ "Запорізький абразивний комбінат" (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшило вартість власного майна, а Запорізькою міською радою (потерпілим) втрачено належне їй майно (кошти від орендної плати), на отримання яких позивач цілком підставно очікував.

Згідно з положеннями частини 1 статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Таким чином, з огляду на те, що речові права відповідача на земельну ділянку не реєструвались, останній не набув належних прав власності або користування щодо земельної ділянки, а тому він використовує земельну ділянку без достатніх правових підстав.

Згідно зі ст. 11 Господарського процесуального кодексу України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини "Федоренко проти України" від 03.06.2006 визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У спірних правовідносинах неотриманні Запорізькою міською радою кошти від використання земельної ділянки підпадають під визначене Європейським судом з прав людини поняття "майно, на яке особа цілком виправдано очікувала", право на яке підлягає захисту.

Також поняття майна, як грошових коштів, які особа цілком підставно очікувала отримати та, відповідно, набула права на судовий захист, розкривається в рішені Європейського суду з прав людини "Кечко проти України".

Відповідно до вимог ст. 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Згідно з п. 14.1.54 ст. 14 Податкового кодексу України будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України, визнається доходом підприємства.

До доходів включається будь-яке збільшення активу або зменшення зобов'язання, згідно з Положенням (стандарту) бухгалтерського обліку № 15 "Дохід", затвердженим в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153

Разом з цим, дохід підприємства зменшується на суми витрат, до яких відносяться суми нарахованих податків.

Управлінням з питань земельних відносин Запорізької міської ради зроблено розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ПрАТ "Запорізький абразивний комбінат" земельною ділянкою: кадастровий номер :07:036:0104, площею 49,9316 га, розташованою по період з 01.03.2015 по 30.12.2017, зменшеної на суму сплаченого земельного податку за вказаний період.

За зазначеним розрахунком розмір недоотриманих доходів склав:

з 01.03.2015 по 31.12.2015 - 3.170.484, 14 грн.

з 01.01.2016 по 31.12.2016 - 7.989.056, 00 грн.

з 01.01.2017 по 31.12.2017- 8.468.399, 36 грн.

Таким чином загальний розмір недоотриманих доходів за період з 01.03.2015 по 31.12.2017 склав 19.627.939,50 грн.

Відновлення порушених прав Запорізької міської ради за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як фактичний добросовісний землекористувач.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом України у постановах від 12.04.2017 у справах № 922/207/15 та № 922/5468/14, а також Вищим господарським судом України у постановах: від 21.07.2016 у справі № 922/208/15, від 12.01.2017 у справі № 922/51/15, від 04.10.2017 у справі №922/210/15.

Враховуючи викладене вище, позовні вимоги задовольняються в повному обсязі.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Доказів належного виконання відповідачем рішення Запорізької міської ради від 21.10.2011 № 4 в частині укладання договору оренди землі загальною площею 49,9468га по вул. Олексія Поради та проведення державної реєстрації прав на земельну ділянку суду не надано.

Також відповідачем не доведено правових підстав сплати ним податку на землю в розмірі 1% як власником або постійним користувачем земельної ділянки.

Посилання відповідача на використання невірного розміру нормативної грошової оцінки при розрахунку доходів, отриманих від безпідставно набутого майна, суд вважає хибними виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про оцінку земель", дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Управлінням з питань земельних відносин здійснено розрахунок з використанням єдиного передбаченого законодавством джерела щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки - витягів з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, копії яких додано до матеріалів справи.

Отже, витяги з технічної документації з нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки та розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою є належними та допустимими доказами.

Розмір доходу відповідача у період з 01.03.2015 по 31.12.2017 було розраховано позивачем як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати за землю, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Саме цю суму не отримав позивач, але міг би отримати у разі укладення між ним та відповідачем договору оренди землі.

Матеріали справи містять витяги з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер :07:036:0104, яка знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Димитрова, 44 за 2013 рік та за 2016 рік (Т. 1, арк. с. 78-79). Відповідно до цих даних нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки в 2013 році складала 151.392.611,20грн., а в 2016 році - 399.452.800,00грн.

Отже, розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою здійснювався з урахуванням цих даних шляхом індексацій.

Підстави для закриття провадження у справі на підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України відсутні.

Також відсутні підстави для застосування положень п.2 ч.1 ст. 226 ГПК України, оскільки зазначені положення не застосовуються в даному випадку.

Позов підписано з зазначенням посади особи, що його підписала, повноваження прокурора підтверджені наказом Генеральної прокуратури України №65к від 12.04.2017р. (Т.2 арк.с. 24)

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. № 3-рп/99 (справа № 1-1/99) щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Нормами ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" встановлено дві групи альтернативних умов, при наявності яких, прокурор наділений правом здійснення представництва в суді законних інтересів держави. Перша група альтернативних умов - порушення або загроза порушення інтересів держави. Друга група альтернативних умов - захист цих інтересів (порушених, або щодо порушення яких існує загроза) не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Як свідчить витяг з Державного земельного кадастру земельна ділянка кадастровий номер :07:036:0104, площею 49,9316га для розташування промислового майданчика, що розташовані по вул. Димитрова, 44 у м. Запоріжжі відноситься до земель комунальної власності.

Запорізька міська рада в свою чергу, відповідно до вимог п.п. 3,7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" та ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України є органом, який від імені територіальної громади здійснює права власника щодо спірних земельних ділянок.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Разом з тим, Запорізька міська рада протягом тривалого часу не вживала заходи щодо стягнення з відповідача коштів за фактичне користування зазначеною земельною ділянкою. Позов пред'явлено за період з 01.03.2015 по 31.12.2017

Вказані обставини свідчать про нездійснення Запорізькою міською радою захисту порушених інтересів держави та територіальної громади м. Запоріжжя та, як наслідок, наявність передбачених ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" підстав для їх представництва.

Посилання відповідача на те, що факт відсутності права користування земельною ділянкою було встановлено лише 12.09.2017р. є безпідставним.

Як було зазначено вище на підставі наказу Фонду державного майна України по Запорізькій області від 25.10.1995р. №1379 ВАТ "Запорізький абразивний комбінат" передано ряд об'єктів нерухомості у власність за адресою: м. Запоріжжя, вул. Димитрова, 44.

Відповідно до приписів Цивільного кодексу України та Земельного кодексу України (в редакції на момент як набуття права на майно, так і станом на день вирішення спору) власник об'єктів нерухомості, які розташовані на землях комунальної власності, повинен оформити права користування цією земельною ділянкою. Тому про необхідність врегулювання питання правового статусу земельної ділянки відповідач був обізнаний з моменту набуття майна у власність.

Суд зауважує, що 12.09.2017р. не є датою набрання законної сили рішенням суду №9085/3313/14, а є датою винесення колегією суддів Вищого господарського суду України постанови за результатами перегляду касаційної скарги. Положеннями ст. 85 ГПК України (чинними на момент прийняття постанови Вищим господарським судом України) встановлені строки набрання рішення законної сили, зокрема, унормовано, що у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Як свідчать надані до суду документи Донецький апеляційний господарський суд за результатами розгляду апеляційної скарги 12.06.2017р. прийняв постанову про залишення рішення господарського суду Запорізької області від 02.03.2017р. по справі №9085/3313/14 без змін. Тобто, рішення суду першої інстанції набрало законної сили - 02.03.2017р.

Стосовно посилань відповідача на неможливість встановлення дати складання розрахунку суд наголошує про наступне: з датою рахунку не пов'язані жодні правовідносини сторін. Розрахунок є додатком до листа Запорізької міською ради від 25.01.2018р. №18816/02-17/03 (Т.1, арк.с. 69) і є розрахунком збитків за період користування спірної земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документу з 01.03.2015 по 31.12.2017.

Наданий відповідачем диск із відеозаписом частини 24 сесії 7 скликання Запорізької міської ради від 20.12.2017 не свідчить про відсутність правопорушення з боку ПрАТ "Запорізький абразивний комбінат" під час користування земельною ділянкою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олексія Поради, 44, та відсутність претензій з боку міської ради до відповідача, а лише констатує факт виконання користувачем земельної ділянки рішення господарського суду Запорізької області по справі №908/3313/14 щодо сплати до державного бюджету присуджених до стягнення грошових коштів за спірний період.

Щодо незастосування під час здійснення розрахунку Постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 (далі - Постанова № 284), суд звертає увагу: Постанова № 284 визначає порядок визначення та відшкодування збитків власникам та землекористувачам, але не стосується відшкодування доходів відповідача від набутого без достатньої правової підстави майна. Отже, управлінням з питань земельних відносин Запорізької міської ради правомірно не застосовано Постанову № 284 під час здійснення розрахунку.

Дані висновки суду ґрунтуються, зокрема, на позиції Верховного Суду висловленій в постанові № 922/210/15.

Оцінка належності та допустимості наданих витягів технічної документації як бази для нарахування неотриманих доходів надана судом на дев'ятій сторінці даного рішення, тому додаткового спростування доводи відповідача в цій частині не потребують.

Щодо посилання відповідача про наявність сумнівів про достовірність обстеження земельної ділянки в натурі та складання відповідно акту, суд зазначає наступне: обстеження земельної ділянки загальною площею 49,9316га по вул. Олексія Поради (Димитрова), 44 здійснювалася з метою встановлення факту наявності нерухомого майна на місцевості, що належить ПрАТ "Запорізький абразивний комбінат" та як наслідок підтвердження факту користування цієї земельною ділянкою без наявності правових підстав. Жодних інших відомостей в результаті перевірки не встановлено. Факт наявності майна на спірній земельній ділянці та факт її використання відповідачем не заперечений.

Керуючись ст. 13 Конституції України, ст. ст. 22, 377, 1166, 1212, 1214 ЦК України, ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі", ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", ст. 20 Закону України "Про оцінку землі", ст. ст. 80, 116, 120, 122-125, 206 Земельного кодексу України, ст. ст. 46, 74, 80, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги заступника прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах Запорізької міської ради про стягнення з приватного акціонерного товариства "Запорізький абразивний комбінат" 19.627.939,50грн. доходу, отриманого від безпідставно набутого майна задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Запорізький абразивний комбінат" (69014, м. Запоріжжя, вул. Олексія Поради, 44, ідентифікаційний код 00222226) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запорожжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний код 04053915) до місцевого бюджету дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, в сумі 19.627.939,50грн. (дев'ятнадцять мільйонів шістсот двадцять сім тисяч дев'ятсот тридцять дев'ять грн. 50 коп.) отримувач: УК у м. Запоріжжі (м.Запоріжжя), , МФО 813015, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Запорізькій області, код платежу 24060300, р/р 0002). Видати наказ.

3. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Запорізький абразивний комбінат" (69014, м. Запоріжжя, вул. Олексія Поради, 44, ідентифікаційний код 00222226) на користь прокуратури Запорізької області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 29-а, ідентифікаційний код 02909973, р/р 0271, код класифікації видатків бюджету - 2800 відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: прокуратура Запорізької області, ) кошти, витрачені у 2018 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави, у розмірі 294.419,10 грн. (двісті дев'яносто чотири тисячі чотириста дев'ятнадцять грн. 10 коп.). Видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У зв'язку з перебуванням судді-доповідача на лікарняному з 29.05.2018р. по 09.06.2018р. повний текст судового рішення складено та підписано 11червня 2018 року.

Суддя О.В. Федорова