РІШЕННЯ

24 травня 2018 року м. ТернопільСправа № 921/704/17-г/6

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання Саловська О.А.

за позовом Фізичної особи - підприємця Коновал Андрія Анатолійовича (АДРЕСА_1, 48701)

до відповідача Борщівського районного споживчого товариства (вул. Шевченка, 21, м. Борщів, Тернопільська область, 48702)

про визнання договору укладеним та зобов'язання вчинити дії.

За участі від:

позивача - Коновал А.А., Панішко Т.І.

відповідача - Рожанська І.Я.

Суть справи.

Фізична особа - підприємець Коновал Андрій Анатолійович звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Борщівського районного споживчого про:

- визнання договору оренди №99 від 06.07.2017 укладеним;

- зобов'язання Борщівського РайСТ вчинити дії з передачі приміщення об'єкту оренди (по договору №99 від 06.07.2017) ФОП Коновалу А.А., для цільового використання.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що в ході розгляду скарги на дії ДВС у іншій господарській справі - №921/53/17-г/3 ФОП Коновалу А.А. стало відомо про те, що Борщівським РайСТ заперечується факт укладення з ФОП Коновалом А.А. договору оренди №99 від 06.07.2017 нежитлового приміщення за адресою вул. Шевченка, 34 у м. Борщів, у зв'язку з недосягненням сторонами згоди з усіх істотних умов договору. В порядку ст. 181 ГК України Борщівське РайСТ договір оренди №99 від 06.07.2017 вважає неукладеним. Посилаючись ст.ст. 638, 759-762 ЦК України ФОП Коновал А.А. зазначає, що істотними умовами для договорів оренди є предмет договору, плата за користування майном та строк користування. Листом № 86 від 19.07.2017 відповідач повідомляв позивача про те, що між ними 06.07.2017 досягнуто згоди щодо укладення договору оренди на частину нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою м. Борщів, вул. Шевченка, 34 торговою площею 46 кв.м. (на першому поверсі) та підвальних приміщень площею 146 кв.м. з 01.08.2017 по 01.07.2020, з орендною платою 11850 грн. в місяць. З метою укладення договору оренди на визначених умовах позивачу було вручено договір оренди за підписом голови правління РайСТ з проханням підписати даний договір та повернути товариству до 25.07.2017. В подальшому, листом від 25.07.2017 ФОП Коновал А.А. направив Борщівському РайСТ підписаний договір № 99 від 06.07.2017 з протоколом розбіжностей, положення якого не зачіпали істотних умов договору (відповідач отримав лист 25.07.2017). Листом №97 від 03.08.2017 Борщівське РайСТ звернулось до ФОП Коновала А.А. з проханням повідомити його про згоду на передачу спору щодо протоколу розбіжностей на вирішення до суду у відповідності до ч.5 ст. 181 ГК України. 08.08.2017 (після отримання листа №97 від 03.08.2017) ФОП Коновл А.А. повідомив про свою згоду щодо передачі даного спору на вирішення до суду. Однак, відповідач з приводу даного питання до суду з позовом не звертався. З вини відповідача, сторони не приступили до виконання умов договору № 99 від 06.07.2017. Вищенаведене стало підставою для звернення ФОП Коновала А.А. з позовом до суду у справі №921/704/17-г/6. Разом з цим, Борщівське РайСТ звернулось в органи ДВС з приводу примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 26.07.2017 №921/53/17-г/3 про звільнення ФОП Коновалом А.А. частини нежилого приміщення торговою площею 24,3 кв.м. та підвальних приміщень площею 85 кв.м., кладової площею 21,8 кв.м. за адресою вул. Шевченка, 34 у м. Борщові Тернопільської області.

При цьому, ФОП Коновалом А.А. у позові в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору зазначено Борщівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Ухвалою суду від 06.12.2017 порушено провадження у справі, призначено її до розгляду в судовому засіданні на 04.01.2018, витребувано додаткові документи, зокрема письмову мотивацію залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Борщівський РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким, зокрема, ГПК України викладено в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ, чинній з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою від 04.01.2018 судом здійснено перехід до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, зі стадії підготовчого засідання, яке неодноразово відкладалось, в підготовчому судовому засіданні оголошувались перерви, зокрема до 04.04.2018.

Ухвалою суду від 22.02.2018, в порядку ч.3 ст.177 ГПК України, за клопотанням представника Борщівського районного споживчого товариства, продовжувався строк підготовчого засідання у даній справі на 30 днів.

Ухвалами суду від 04.01.2018 та 25.01.2018 вкорте було запропоновано позивачу надати суду письмову мотивацію залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Борщівський РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області.

В ході розгляду справи представником позивача, в судовому засіданні 22.02.2018, в усному порядку зазначено, що підставою для залучення третьої особи до участі у справі є: існування між сторонами укладеного договору оренди №99 від 06.07.2017, свідченням чого слугує наявна в матеріалах справи переписка; об'єкт оренди по даному договору частково охоплює об'єкт оренди за іншим договором оренди №10 від 25.12.2014, який був предметом судового розгляду справі №921/53/17-г/3; державними виконавцями Борщівського РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області вчинено дії з примусового виконання рішення суду у справі №921/53/17-г/3, яким ФОП Коновала А.А. зобов'язано звільнити орендоване майно; такі дії ФОП Коновал А.А. вважає незаконними, наслідком чого стало його звернення до суду із скаргою на дії ДВС в межах справи №921/53/17-г/3; розгляд скарги на дії ДВС у справі №921/53/17-г/3 зупинено до набрання законної сили рішенням у даній справі, а тому є необхідність у залученні Борщівського РВ ДВС в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у справі №921/704/17-г/6.

Представником відповідача в судовому засіданні 22.02.2018 щодо залучення третьої особи до участі у справі заперечено. З приводу цього ним зазначено, що договір оренди №99 від 06.07.2017 між сторонами не укладено, а Борщівським РВ ДВС вчинялись дії по виконанню наказу Господарського суду Тернопільської області від 26.07.2017 №921/53/17-г/3 на підставі наданих їм Законом повноважень.

З цього приводу, судом в судовому засіданні 22.02.2018 зазначено, що відповідно до ст. 50 ГПК України залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можливе у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін.

Попри це, представником позивача не доведено того, яким чином рішення у справі №921/704/17-г/6 може вплинути на права чи обов'язки Борщівського РВ ДВС. А тому, вказане клопотання не підлягає до задоволення.

Разом з цим, судом роз'яснено позивачу та його представнику, що вони не позбавлені можливості самостійно інформувати орган ДВС про хід розгляду справи №921/704/17-г/6.

Розгляд даного клопотання зафіксований у протоколі судового засідання від 22.02.2018, оскільки в ньому оголошувалась перерва до 05.03.2018.

В ході розгляду справи позивачем до матеріалів справи долучено: клопотання б/н від 25.01.2018 (вх. № 4466 від 25.01.2018) про встановлення додаткового терміну для підготовки заперечення на відзив, з додатком; відповідь на заперечення б/н від 17.02.2018 (вх. 5934 від 19.02.2018) з додатком; клопотання б/н від 22.02.2018 (вх. № 6204 від 22.02.2018) про витребування статуту Борщівського РайСТ; письмові пояснення б/н від 20.03.2018 (вх. №7812 від 20.03.2018), з додатком; письмове пояснення б/н від 02.04.2018 (вх. №8887 від 04.04.2018), з додатком; перелік питань, які позивач має намір задати свідку (вх. №10218 від 26.04.2018); клопотання б/н від 10.05.2018 (вх. №10813 від 10.05.2018), з додатком; додаткові пояснення б/н від 18.05.2018 (вх. №11373 від 22.05.2018).

В свою чергу відповідачем до матеріалів справи подано: заперечення на позов б/н від 19.01.2018 (вх. №4258 від 23.01.2018), з додатком; додаткові заперечення на позов б/н від 25.01.2018 (вх. №4472 від 25.01.2018); клопотання б/н від 22.02.2018 (вх. №6257 від 22.02.2018) про продовження строку підготовчого провадження; заперечення на відповідь б/н від 28.02.2018 (вх. №6685 від 02.03.2018), з додатком; супровідний лист б/н від 20.03.2018 (вх. №7945 від 21.03.2018), з додатком; супровідний лист б/н, б/д (вх. №8526 від 29.03.2018), з додатком; супровідний лист б/н від 07.05.2018 (вх. №10671 від 07.05.2018) з додатком.

Окрім того, через канцелярію Господарського суду Тернопільської області 25.04.2018 (вх. №10157 від 25.04.2018) надійшли пояснення свідка від 24.04.2018 за №32 - ОСОБА_7, а також 05.05.2018 (вх. №10620) надійшла заява свідка від 04.05.2018 за №34- ОСОБА_7

Решта наявних матеріалів справи виражені у адресованих суду заявах та клопотаннях про відкладення судового засідання, ознайомлення з матеріалами справи та видачу копій документів по справі, а також сформованих на сторін Витягах з ЄДР ЮО, ФО та ГФ.

Борщівським РайСТ заперечено проти задоволення позову з огляду на його необґрунтованість та безпідставність. З приводу цього відповідачем зазначено наступне: між Борщівським РайСТ та ФОП Коновалом А.А. велися перемовини щодо укладення договору оренди; відповідно до п.2 ст. 181 ГК України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках; ФОП Коновалу А.А. Борщівським РайСТ був наданий один екземпляр договору оренди об'єкта нерухомості від 06.07.2017 №99 для ознайомлення; даний договір було повернено ФОП Коновалом з протоколом розбіжностей, який Борщівське РайСТ повністю заперечило. Пропозиції ФОП Коновала А.А. залишилися неврегульованими, тобто Борщівське РайСТ та ФОП Коновал А.А. не досягли згоди з усіх істотних умов договору, а тому відповідно до п.8 ст. 181 ГК України договір оренди є неукладеним; приміщення, про яке згадується в позові ФОП Коновала А.А. не передано йому за актом приймання-передачі для використання; відсутній оформлений сторонами акт прийому-передачі майна не є перешкодою для фактичного виконання договору; ФОП Коновал А.А. не здійснював і не здійснює фактичного використання приміщення; позивач (вважаючи, що договір оренди об'єкта нерухомості від 06.07.2017 для нього укладений) не здійснив фактичних дій до його виконання, адже відповідно до умов п. 5.1.3, п. 5.1.4, п. 5.3, п. 3.3.18 передбачено, що орендар протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту підписання сторонами договору повинен сплатити орендну плату за перший місяць користування об'єктом оренди; починаючи з другого календарного місяця користування об'єктом оренди - здійснювати повну оплату орендної плати за місяць до 10 (десятого) числа кожного поточного місяця, в якому здійснюється користування об'єктом оренди; протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту підписання сторонами цього договору - сплатити орендодавцю гарантійний платіж у розмірі орендної плати за користування об'єктом оренди на місяць; в місячний термін з моменту передачі в оренду власним коштом - застрахувати об'єкт оренди; вказаних умов спірного договору, в підтвердження його виконання позивачем не виконувалось; ФОП Коновалом А.А. не здійснено жодних фактичних дій для виконання умов договору оренди об'єкта нерухомості №99 від 06.07.2017; в свою чергу і Борщівським РайСТ не здійснено жодних фактичних дій щодо виконання вказаного договору; відповідно до Статуту Борщівського РайСТ рішення про укладення договорів (угод) належить виключно до компетенції правління Борщівського РайСТ (розділ VI пункт 6.2. підпункт "г"); рішення правління приймається у вигляді постанови, якою визначається предмет оренди, ціна та термін; постанови про укладення договору оренди з ФОП Коновалом А.А. не має, а отже рішення про укладення договору відсутнє, тому твердження, що договір оренди №99 від 06.07.2017 року є безпідставним.

У поданих в ході розгляду справи відповідях на заперечення та письмових поясненнях позивачем повторно зроблено посилання на зміст листа № 86 від 19.07.2017; між сторонами у справі з приводу спірного договору велись не перемовини, а переписка, яка міститься в матеріалах справи; з врахуванням дій Борщівського РайСТ, у відповідача як орендодавця, не було наміру виконувати умови договору №99 від 06.07.2017, зокрема до 01.08.2017 підписати акт прийому-передачі; посилаючись на зміст ст. 765 ЦК України та ст. 283 ГК України зазначає, що обов'язок передачі майна у користування супроводжується оформленням акту прийому-передачі; в обов'язок відповідача, як орендодавця, входить і вчасне оформлення рахунків на сплату орендної плати та інших платежів, чого ним не було зроблено; підпункт "г" пункту 6.8 Статуту надає право голові правління від імені споживчого товариства підписувати договори (угоди) контракти, здійснювати контроль за їх виконанням, видавати довіреності; посилається на зміст п.1.4 спірного договору, в якому зазначено, що орендодавець та орендар мають необхідний обсяг правоздатності та дієздатності, щодо укладення та виконання цього договору, а також щодо здійснення інших прав та обов'язків за ним; позивачу дійсно був наданий проект договору (без підпису голови правління) для ознайомлення, і вже після погодження ФОП Коновала А.А. на укладення договору, Борщівським РайСТ було вручено договір оренди за підписом голови правління, який був скріплений печаткою, що стверджується листом від 19.07.2017 за № 86; вказаний лист містив пропозицію відповідача на укладення договору, а тому дії позивача (відповідно до ст.ст. 642, 643 ЦК України) є відповіддю на пропозицію укладення договору, а не перемовинами про укладення; орендні правовідносини між сторонами існували і раніше, свідченням чого, зокрема є договір №10 від 25.12.2014, який був предметом судового розгляду у справі №921/53/17-г/3; згідно договору оренди №10 від 25.12.2014 позивач орендував у відповідача частину нежитлового приміщення їдальні «Лакомка» торговою площею 24,3 кв.м. та кладовки 21,8 кв.м., а також підвальне приміщення площею 85 кв.м.; за договором від 06.07.2017 за №99 відповідач об'єднав приміщення торгового залу та кладовки в одне приміщення та зазначив площу 46 кв.м. (24,3+21,8=46,1 кв.м.), а також збільшив площу підвалу, який на даний час майже відремонтований орендарем з 85 кв.м. до 145 кв.м.; за таких обставин площа приміщення, яке позивач орендував згідно з договором оренди від 25.12.2014 за №10 входить у площу приміщення, зазначеного у договорі від 06.07.2017 за №99; виконання рішення господарського суду у справі №921/53/17-173 не закінчено, всі постанови Борщівського РВ ДВС оскаржені до Господарського суду Тернопільської області.

Викликаний в судові засідання 26.04.2018 та 07.05.2018 в якості свідка голова правління Борщівського РайСТ - ОСОБА_7 не з'являвся, у зв'язку з хворобою. При цьому, ним до матеріалів справи подано письмові пояснення свідка №32 від 24.04.2018 та заяву свідка №34 від 04.05.2018.

Ухвалою суду від 04.04.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу №921/704/17-г/6 до розгляду по суті на 26.04.2018, в якому оголошувалась перерва до 07.05.2018.

За наслідками проведеного судового засідання 07.05.2018, судом постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у зв'язку тим, що додані до позовної заяви б/н від 30.11.2017 документи, подані без додержання вимог, викладених у ст. 164 ГПК України. Судом встановлено заявнику строк до 15.05.2018 для усунення недоліків позовної заяви, які стали підставою для залишення позовної заяви без руху.

В подальшому, 10.05.2018 ФОП Коновалом А.А. усунено недоліки позовної заяви, а судом ухвалою суду від того ж числа продовжено розгляд справи 921/704/17-г/6 по суті та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 24.05.2018.

Представником позивача, а також самим позивачем в судовому засіданні 24.05.2018 підтримано позовні вимоги, з підстав наведених у позові, та на підставі доказів, які ними подані в ході підготовчого провадження у справі.

Повноважним представником відповідача в судовому засіданні 24.05.2018 проти позову заперечено, з підстав наведених у запереченнях.

Судом також враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66,69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програми фіксування судового процесу (судового засідання) "Акорд". Експертний висновок № 765 від 20.10.2017 до 20.10.2020.

Для робочого оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер N1 20 UC 21 D 8074130 E 1.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне:

В провадженні Господарського суду Тернопільської області перебувала справа №921/53/17-г/3 за первісним позовом Фізичної особи - підприємця Коновала Андрія Анатолійовича до відповідача Борщівського районного споживчого товариства про зобов'язання укласти договір оренди нежитлового приміщення, а також за зустрічним позовом Борщівського районного споживчого товариства до відповідача Фізичної особи - підприємця Коновала Андрія Анатолійовича про зобов'язання звільнити нежитлове приміщення.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області (головуючий суддя Боровець Я.Я., судді Хома С.О. та Стадник М.С.) від 26.05.2017 у справі №921/53/17-г/3 відмовлено у задоволенні первісного позову; зустрічний позов задоволено - зобов'язано Фізичну особу - підприємця Коновала Андрія Анатолійовича звільнити частину нежитлового приміщення торговою площею 24,3 кв.м., кладовку площею 21,8 кв.м., підвальні приміщення площею 85 кв.м., що знаходяться за адресою: вул. Шевченка, 34, м. Борщів, Тернопільська область та повернути зазначені приміщення Борщівському районному споживчому товариству в 3-денний термін з дня набранням рішення суду законної сили; здійснено розподіл судових витрат.

Спір у даній справі торкався укладеного 25.12.2014 договору оренди №10 об'єкта нерухомості між Борщівським районним споживчим товариством (орендодавцем) та Фізичною особою - підприємцем Коновалом Андрієм Анатолійовичем (орендарем) щодо частини нежитлового приміщення їдальні "Лакомка" (аптека) торговою площею 24,3 кв.м., кладовки площею 21,8 кв.м., підвальних приміщень площею 85 кв.м., які розташовані за адресою: вул. Шевченка, 34, м. Борщів, Тернопільська область.

26.07.2017, на виконання вищевказаного рішення суду, яке набрало законної сили 03.07.2017, видано відповідні накази.

Супровідним листом №7346 від 14.08.2017 Борщівським РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області направлено ФОП Коновалу А.А. для виконання та до відома постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.08.2017, винесену при примусовому виконанні наказу від 26.07.2017 №921/53/17-г/3, виданого Господарським судом Тернопільської області.

Матеріали справи №921/704/17-г/6 містять копії постанови від 09.10.2017 АСВП №54509618 про опис та арешт майна (коштів) боржника та Акту державного виконавця від 10.10.2017, складених державним виконавцем Борщівського РВ ДВС в рамках примусового виконання наказу від 26.07.2017 №921/53/17-г/3, виданого Господарським судом Тернопільської області.

В подальшому, мало місце звернення ФОП Коновала А.А. до Господарського суду Тернопільської області із скаргою на дії ДВС від 29.09.2017 (в межах справи №921/53/17-г/3), у якій ним оскаржувались дії Борщівського РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області, зокрема і постанова від 14.08.2017 ВП №54509618 про відкриття виконавчого провадження (щодо зобов'язання ФОП Коновала А.А. звільнити нежитлове приміщення).

Ухвалою суду від 12.12.2017 у справі №921/53/17-г/3 зупинено провадження по розгляду даної скарги до набрання законної сили рішенням Господарського суду Тернопільської області у справі №921/704/17-г/6.

Разом з цим, у листі №86 від 19.07.2017 (за підписом голови правління Борщівського РайСТ ОСОБА_7) відповідач у справі №921/704/17-г/6 повідомив позивача про те, що між Борщівським РайСТ та ФОП Коновалом А.А. 06.07.2017 досягнуто згоди щодо укладення договору оренди на частину нежитлового приміщення їдальні "Лакомка" (аптека), що знаходиться за адресою м. Борщів, вул. Шевченка, 34 торговою площею 46 кв. м. на першому поверсі та підвальних приміщень площею 145 кв. м., з 01.08.2017, з орендною платою 11850 грн. в місяць. Строк дії договору з 01.08.2017 по 01.07.2020. На виконання зазначеного ФОП Коновалу А.А. було вручено договір оренди за підписом голови правління РайСТ. З метою укладення договору оренди на визначених умовах, Борщівське РайСТ просило підписати договір та повернути йому у термін до 25.07.2017. У листі зазначалось, що у протилежному випадку договір буде вважатись неукладеним, а згоду РайСТ щодо його укладення - скасованою.

З копії наявного в матеріалах справи договору оренди об'єкта нерухомості №99 від 06.07.2017 вбачається, що він торкається передачі Борщівським районним споживчим товариством (орендарем) у строкове платне користування Фізичній особі - підприємцю Коновалу Андрію Анатолійовичу (орендарю) окремо визначеного нерухомого майна - частини нежитлового приміщення їдальні "Лакомка" (аптека) м. Борщів, що знаходиться за адресою м. Борщів, вул. Шевченка, 34, торговою площею 46 кв.м. (на першому поверсі) та підвальних приміщень площею 145 кв.м., які надалі іменуються "об'єктом оренди".

Відповідно до пояснень представників обох сторін та безпосередньо позивача, до даного об'єкта оренди входять і приміщення раніше орендовані за договором оренди №10 від 25.12.2014, який був предметом судового дослідження у справі №921/53/17-г/3.

Рішенням у справі №921/53/17-г/3 від 26.05.2017, яке набрало законної сили СПД Коновала А.А. зобов'язано звільнити орендовані приміщення по договору №10 від 25.12.2014.

У п. 2.2 договору зазначено, що орендар вступає в строкове платне користування об'єктом оренди з 01.08.2017.

Пунктами 4.1 та 4.2 договору визначено, що він набуває чинності з 01.08.2017 і діє до 01.08.2020 включно. Строк користування об'єктом оренди обчислюється з дня передачі об'єкта оренди у користування орендарю за відповідним актом приймання-передачі та закінчується в день повернення орендарем об'єкта оренди орендодавцю та підписання відповідного Акту приймання - передачі.

Відповідно до п. 5.1 правочину розмір орендної плати за користування об'єктом оренди складає 11850 грн. за місяць.

Протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту підписання сторонами цього договору орендар зобов'язується сплатити орендну плату за перший місяць користування об'єктом оренди. Починаючи з другого календарного місяця користування об'єктом оренди, орендар здійснює повну оплату орендної плати за місяць до 10 (десятого) числа кожного поточного місяця, в якому здійснюється користування об'єктом оренди (п.5.1.3, п.5.1.4 договору).

Відносини, що виникають з цього договору не регулюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 №2269-ХХІІ у чинній редакції (п. 10.1 договору).

Згідно п.10.6 правочину сторони встановили, що орендар відмовляється від переважного права на придбання об'єкта оренди, передбаченого ч.2 ст. 777 ЦК України, а орендодавець приймає таку відмову. Відмова від такого права і прийняття її орендодавцем підтверджується підписанням даного договору. Така відмова перегляду сторонами надалі не підлягає.

У відповідності до наданої позивачем копії договору оренди об'єкта нерухомості №99 від 06.07.2017, він скріплений підписами та печатками ФОП Коновала А.А. та Борщівського РайСТ (від імені якого підписаний головою правління Борщівського РайСТ ОСОБА_7). Однак, у вказаному договорі ФОП Коновалом А.А. зроблено застереження, про те, що він підписаний орендарем з протоколом розбіжностей від 25.07.2017.

У Протоколі розбіжностей від 25.07.2017 до договору оренди від 06.07.2017 №99 орендарем запропоновано п. 10.6 спірного договору виключити, так як він суперечить положенню ст. 777 ЦК України та рішенню Конституційного Суду України №31-рп/2009 від 10.12.2009. При цьому, орендарем запропоновано даний договір доповнити п.11.12 наступного змісту: "За умови невідповідності положень договору від 06.07.2017 вимогам чинного Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, діють норми права, які є чинними під час дії Договору".

Позивач у листі б/н від 25.07.2017, адресованому відповідачу, повідомляв останнього про надіслання йому договору оренди об'єкта нерухомості від 06.07.2017, з протоколом розбіжностей ( який додається в двох екземплярах); при цьому, як орендар, погоджується зі всіма істотними умовами договору; вказаний лист містив додаток на 9 аркушах по тексту.

У описі вкладення від 25.07.2017, оформленого ФОП Коновалом А.А., наведено перелік документів, які надсилались на адресу Борщівського РайСТ, а саме: договір №99 - 7 арк.; протокол до договору оренди - 2 арк. (в двох екземплярах); лист (звернення) - 1 арк.

Лист від 25.07.2017, разом з доданими до нього документами, Борщівським РайСТ отримано 25.07.2017 (рекомендоване повідомлення від 25.07.2017, зі штрихкодовим ідентифікатором №506 міститься в матеріалах справи).

Листом-відповіддю №97 від 03.08.2017, за підписом його голови правління, Борщівським РайСТ повідомлено ФОП Коновала А.А. про те, що відповідачем розглянуто вказаний договір з протоколом розбіжностей, запропоновані орендарем пропозиції ним заперечуються в повному обсязі і вважає їх неврегульованими; в порядку ч.5 ст.181 ГК України спір буде передано на вирішення суду; Борщівське РайСТ просило проінформувати його про згоду ФОП Коновала А.А. про згоду на це; у разі відсутності реагування зі сторони позивача, в порядку та строки визначені Господарським кодексом України, відповідач вважатиме договір оренди об'єкта нерухомості від 06.07.2017 неукладеним.

Як вбачається із змісту вказаної переписки, головою правління Борщівського РайСТ на адресу Коновала А.А. надсилався лише один примірник проекту договору №99 від 06.07.2017.

Вказаний примірник договору оренди у Коновала А.А. відсутній, оскільки після надіслання його на адресу Борщівського РайСТ із Протоколом розбіжностей від 25.07.2017, він позивачу не повертався.

Не повертався позивачу і Протокол розбіжностей від 25.07.2017 після надіслання відповідачем письмових заперечень щодо укладення договору.

В ході розгляду справи, представником позивача заявлялось клопотання про витребування повного тексту Статуту Борщівського районного споживчого товариства.

На вказане клопотання представником відповідача надано до матеріалів справи Статут Борщівського районного споживчого товариства в новій редакції (затверджений Загальними зборами членів Борщівського РайСТ 14.10.2013, дата державної реєстрації 26.05.2014, №5000012).

Із змісту п.4.1, п.4.2 розділу IV Статуту вбачається, що управління Споживчим товариством здійснюється на основі самоврядування, прозорості, участі його членів у вирішенні питань діяльності Споживчого товариства. Органами управління і контролю Споживчого товариства є: загальні збори членів Споживчого товариства; збори уповноважених Споживчого товариства; правління; ревізійна комісія.

У Споживчому товаристві створюється постійно діючий колегіальний виконавчо-розпорядчий орган-правління споживчого товариства, відповідальний перед загальними зборами (зборами уповноважених) членів Споживчого товариства, який в межах своїх повноважень здійснює керівництво і контроль за роботою Споживчого товариства (п.6.1 розділу VI Статуту).

До повноважень Правління Споживчого товариства віднесено, зокрема прийняття рішень про укладення договорів (угод), контрактів відповідно до законодавства та нормативних актів Споживспілки, Укркоопспілки, визначення посадових осіб, уповноважених на їх підписання (абз. "г" п. 6.2 розділу VI Статуту).

Згідно п. 6.5 розділу VI Статуту засідання правління оформляються протоколом, який підписує головуючий та секретар засідання. Головуючим є голова правління або його заступник, який виконує обов'язки голови правління в період його тимчасової відсутності чи на підставі покладання на нього виконання обов'язків голови правління у порядку, встановленому Статутом Споживчого товариства та/або рішенням загальних зборів(зборів уповноважених) членів Споживчого товариства. Кожен член правління має право висловити свою окрему думку, що відображається у протоколі.

Рішення правління Споживчого товариства оформляються постановою. Постанови правління, що приймаються на його засіданні або в робочому порядку (методом узгодження), підписуються головою правління (виконуючим його обов'язки) та не менш ніж половиною членів правління. Не допускається прийняття рішення правління Споживчого товариства про тимчасове припинення повноважень члена правління Споживчого товариства в робочому (методом узгодження) порядку (п.6.6 розділу VI Статуту).

Рішення правління Споживчого товариства, які приймаються на його засіданнях, а також рішення, які приймаються у робочому порядку (шляхом узгодження), набирають чинності з моменту їх прийняття (узгодження), якщо інший строк набрання чинності не передбачено в самому рішенні.

Рішення правління Споживчого товариства, що суперечить законодавству, Статуту споживчого товариства, нормативним актам Споживспілки, Укркоопспілки, може бути скасоване правлінням Споживчого товариства, загальними зборами (зборами уповноважених) членів Споживчого товариства, бо правлінням Споживспілки або за рішенням суду.

Голова правління Споживчого товариства та його заступники можуть одноосібно приймати рішення (розпорядження) з поточних питань діяльності Споживчого товариства. Коло цих питань визначається рішеннями правління (п.6.7 розділу VI Статуту).

Відповідно до абз. "г" п. 6.8 розділу VI Статуту голова правління Споживчого товариства (заступник, інша особа з числа членів правління, яка виконує обов'язки голови правління на період його відсутності) має право без довіреності від імені Споживчого товариства підписувати договори (угоди), контракти, здійснювати контроль за їх виконанням, видавати довіреності.

Матеріали справи містять пояснення свідка №32 від 24.04.2018, надані головою правління Борщівського РайСТ ОСОБА_7, наступного змісту:

"По суті справи повідомляю, що між Борщівським РайСТ та ФОП Коновалом А.А. велися перемовини щодо укладення договору оренди. ФОП Коновалу А.А. Борщівським РайСТ був наданий один екземпляр договору оренди об'єкта нерухомості від 06.07.2017 для ознайомлення.

Відповідно до п.2 ст. 181 ГК проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Даний договір був повернутий ФОП Коновалом з протоколом розбіжностей, який Борщівське РайСТ повністю заперечило. Пропозиції ФОП Коновала А.А. залишилися неврегульованими, тобто Борщівське РайСТ та ФОП Коновал А.А. не досягли згоди з усіх істотних умов договору, а тому відповідно до п.8 ст. 181 ГК України договір оренди є неукладеним.

Відповідно до Статуту товариства рішення про укладення договорів ( угод ) належить виключно до компетенції правління Борщівського РайСТ ( розділ VI пункт 6.2. підпункт "г", а саме "ПРАВЛІННЯ СПОЖИВЧОГО ТОВАРИСТВА приймає рішення про укладення договорів (угод), контрактів відповідно до законодавства та нормативних актів Споживспілки, Укркоопспілки, визначає посадових осіб, уповноважених на їх підписання").

Рішення правління приймається у вигляді постанови ( розділ VI пункт 6.6.), якою визначається предмет оренди, ціна та термін.

Питання про надання ФОП Коновалу А.А. в оренду приміщення розглядалося. Правлінням РайСТ. Проте рішення про надання йому приміщення в оренду так і не було прийняте, а отже і постанови правління РайСТ про передачу ФОП Коновалу А.А. приміщення в оренду не було.

Борщівським РайСТ не приймалася постанова про надання ФОП Коновалу в оренду приміщення, а як наслідок договір оренди з ФОП Коновалом А.А. не укладався і не може бути укладений, тому твердження, що договір оренди №99 від 06.07.2017 є укладеним, повністю абсурдне.

Приміщення, про яке згадується в позові ФОП Коновала А.А. не передано йому за актом приймання-передачі для використання.

Не складання сторонами акту прийому-передачі майна не є перешкодою для його фактичного виконання. ФОП Коновал А.А. не здійснював і не здійснює фактичне використання приміщення.

ФОП Коновал А.А.. вважаючи, що договір оренди об'єкта нерухомості від 06.07.2017 укладений не здійснив фактичних дій до його виконання.

Відповідно до п. 5.1.3. договору оренди, на який посилається ФОП Коновал А.А. у своєму позові, орендар зобов'язаний протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту підписання сторонами нього договору сплатити орендну плату за перший місяць користування об'єктом оренди. ФОП Коновал А.А. не виконав цієї умови.

Відповідно до п.5.1.4. вищезгаданого договору, орендар починаючи з другого календарного місяця користування об'єктом оренди здійснювати повну оплату орендної плати за місяць до 10 (десятого) числа кожного поточного місяця, в якому здійснюється користування об'єктом оренди. ФОП Коновал А.А. не виконав цієї умови.

Відповідно до п.5.3. вищезгаданого договору, орендар зобов'язаний протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту підписання сторонами цього договору сплатити орендодавцю гарантійний платіж у розмірі орендної плати за користування об'єктом оренди на місяць. ФОП Коновал А.А. не виконав цієї умови.

Відповідно до п.3.3.18. вищезгаданого договору орендар зобов'язаний в місячний термін з моменту передачі в оренду власним коштом застрахувати об'єкт оренди. ФОП Коновал А.А. не виконав цієї умови.

З огляду на вищенаведене, твердження ФОП Коновала А.А. про те, що договір оренди об'єкта нерухомості №99 від 06.07.2017 є укладеним, абсолютно неправдиві і безпідставні навіть для самого позивача ФОП Коновала А.А., так як він не здійснив жодних фактичних дій для його виконання.

В свою чергу і Борщівське РайСТ не здійснило жодних фактичних дій щодо виконання договору оренди об'єкта нерухомості №99 від 06.07.2017 з огляду на те, що такий договір не укладений, а тому жодних зобов'язань щодо ФОП Коновала А.А. у Борщівського РайСТ не виникло та не може виникнути".

В подальшому, у адресованій суду заяві свідка №34 від 04.05.2018 головою правління Борщівського РайСТ - ОСОБА_7 надано відповіді на поставлені позивачем питання:

1.Повноваження голови правління регламентуються лише Статутом районного споживчого товариства.

2.Зі мною як з головою правління Борщівського РайСТ контракт не укладався, так як це виборна посада.

3.Загальні збори членів Споживчого товариства є вищим органом управління Споживчого товариства. Повноваження загальних зборів членів споживчого товариства визначені розділом V Статуту споживчого товариства.

4. В Борщівському РайСТ немає положення про правління.

5.Голова правління Споживчого товариства та його заступники можуть одноосібно приймати рішення (розпорядження) з поточних питань діяльності Споживчого товариства. Коло цих питань визначається рішеннями правління, які викладаються як окремі доручення в постанові правління. До прикладу приймається постанова про надання приміщення в оренду та покладається контроль по виконанню даної постанови на голову правління чи когось із заступників.

6.Договір оренди за №99 від 06.07.2017, який був наданий ФОП Коновалу А.А. для ознайомлення, підписано мною.

7. ФОП Коновалу А.А. вручено один екземпляр договору оренди за №99 від 06.07.2017, що й підтверджує ФОП Коновал А.А. копією опису вкладення від 25.07.2017, яка є в матеріалах справи.

8. Лист №86 від 19.07.2018 підписано мною.

9. Малося на увазі, що були розглянуті умови договору про надання приміщення в оренду.

10.Для ознайомлення та розгляду був наданий лише один екземпляр договору оренди №99 від 06.07.2017 за підписом голови правління Борщівського РайСТ ОСОБА_7

11. Листом №97 від 03.08.2017 повідомлено ФОП Коновала А.А. про повне заперечення його пропозицій щодо договору, а так як вони є неврегульованими, то повідомлялося про намір передати спір на вирішення суду.

12. Так як між ФОП Коновалом А.А. та Борщівським РайСТ так і не було досягнуто згоди по умовам договору, а в свою чергу правлінням РайСТ не було прийнято рішення про передачу в оренду ФОП Коновал А.А. частини нежитлового приміщення їдальні «Лакомка» (аптека), що знаходиться за адресою м. Борщів, вул. Шевченка,34, торговою площею 46 кв.м. на першому поверсі та підвальних приміщень площею 145 кв.м., спір щодо зміни умов договору не передавався на вирішення суду. В зв'язку з тим, що ФОП Коновал А.А. добровільно не виконав рішення Господарського суду Тернопільської області від 26.05.2017 року по справі №921/53/17-г/3, яким зобов'язувалося ФОП Коновала А.А. звільнити частину нежитлового приміщення торговою площею 24,3 кв.м., кладовку площею21,8 кв.м.. підвальні приміщення площею 85 кв.м., що знаходяться за адресою: вул. Шевченка.34. м. Борщів Тернопільська область та повернути зазначені приміщення Борщівському районному споживчому товариству в 3-денний термін з дня набрання рішення суду законної сили, яке набрало законної сили 30 червня 2017 року. Борщівське РайСТ передало наказ №921/53/17-г/3 до Борщівського районного відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Подані головою правління Борщівського РайСТ ОСОБА_7 заяви свідка суд визнає доказами в розумінні ст. 73 ГПК України.

Так, відповідно до ч.1 ст. 88 ГПК України показання свідка можуть викладатись ним і письмово у заяві свідка.

Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису в т.ч.сторін, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків (ч.3 ст. 88 ГПК України).

Сторонами у справі є позивачі і відповідачі. Відповідачами є особи, яким пред'явлено позов (ст. 45 ГПК України).

Стороною (відповідачем) у справі, що розглядається є Борщівське районне споживче товариство. Сторони (в т.ч. відповідач) мають статус учасників справи у справах позовного провадження (ч.1 ст. 41 ГПК України).

Згідно ч.3 ст. 56 ГПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до статуту, Закону, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Тобто, за змістом ст.ст. 41,45,56,88 ГПК України, нотаріальне посвідчення підпису свідка на його заяві, у разі коли він одночасно уособлює сторону (юридичну особу) в силу самопредставництва не вимагається.

Голова правління Борщівського РайСТ ОСОБА_7, який виклав та підписав заяву свідка №34 від 04.05.2018 є головою правління та згідно з п.6.7, п.6.8 Статуту відповідача має право, зокрема представляти Борщівське РайСТ без довіреності в судах (через самопредставництво, а не як представник за ст. 58 ГПК України).

За таких обставин, заява свідка №34 від 04.05.2018 оформлена належним чином.

Сторонами у справі визнається, що позивач станом на час розгляду справи не займає жодного із належних відповідачу приміщень по вул. Шевченка, 34 у м. Борщів, у т.ч. орендованих раніше по договору оренди №10 від 25.12.2014.

З посиланням на ст.ст. 20, 179-181 ГК України, ст.ст. 16, 640, 759-760 ЦК України позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогами визнати укладеним договір оренди №99 від 06.07.2017 та зобов'язати відповідача вчинити дії з передачі об'єкту оренди, по акту прийому-передачі для використання.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи учасників процесу, оцінивши докази, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до змісту п. 3 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.13, ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Принципи змагальності сторін та диспозитивності відображені і в ст. 14, ч.4 ст. 74 цього Кодексу, за змістом яких суд не може самостійно збирати докази, крім окремих визначених випадків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1 ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

У відповідності до змісту ст.ст. 46,162 ГПК України право визначати підстави і предмет позову належить виключно позивачу.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (п.3.21 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18) .

Однак, поданими позивачем доказами не доведено обґрунтованості заявлених ним вимог з визначених ним же підстав.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст.174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Норма такого ж змісту викладена і у ст. 759 ЦК України.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Частиною 3 статті 180 Господарського кодексу України вказано, що при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Частина 1 статті 760 ЦК України визначає, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст.762 ЦК України).

Під строком дії господарського договору ч.7 ст.180 ГК України визначає час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Як вбачається з матеріалів справи спір між сторонами виник з приводу укладення договору №99 від 06.07.2017 оренди об'єкту нерухомості - частини нежитлового приміщення їдальні "Лакомка" (аптека) м. Борщів, що знаходиться за адресою м. Борщів, вул. Шевченка, 34, торговою площею 46 кв.м. (на першому поверсі) та підвальних приміщень площею 145 кв.м.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України).

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч.1 ст. 640 ЦК України).

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Листом №86 від 19.07.2017 Борщівське РайСТ направило лише один примірник договору №99 від 06.07.2017, з повідомленням про досягнення згоди щодо укладення договору оренди. Із змісту вказаного листа не можна дійти висновку про те, що на адресу позивача відповідачем направлялось два примірники договору оренди, підписані зі сторони Борщівського РайСТ.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог ч.1 ст.181 ГК України і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором (ч.ч.3,4 ст.181 ГК України).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст. 642 ЦК України).

Згідно ст. 646 ЦК України відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано, умовах є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію.

Позивачем у позовній заяві, з посиланням на приписи ст.ст. 638, 759-762 ЦК України, зазначено, що норми як Цивільного кодексу України, так і Господарського кодексу України не містять вичерпного переліку істотних умов для договорів оренди. З їх змісту позивачем зроблено висновок, що істотними умовами для договору оренди є предмет договору, плата за користування майном та строк такого користування.

Направлений Борщівським РайСТ договір оренди №99 від 06.07.2017 (за підписом голови правління Борщівського РайСТ ОСОБА_7) підписаний ФОП Коновалом А.А. із протоколом розбіжностей від 25.07.2017, тобто не повно і не безумовно.

Протокол розбіжностей від 25.07.2017 торкався виключення із змісту договору №99 від 06.07.2017 п.10.6 (яким передбачалась відмова орендаря від переважного права на придбання об'єкта оренди), у зв'язку з його невідповідністю положенням ст.777 ЦК України. А також його доповнення новим п. 11.12, яким би передбачалось, що за умови невідповідності положень договору від 06.07.2017 вимогам чинного Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, діють норми права, які є чинними під час дії Договору.

Посилаючись на вказані норми, а також лист №86 від 19.07.2017 Борщівського РайСТ (адресований ФОП Коновалу А.А.), позивачем стверджується що своїм листом від 25.07.2017 направлено відповідачу підписаний договір №99 від 06.07.2017 з протоколом розбіжностей, положення якого не зачіпали істотних умов договору.

Борщівським РайСТ лист від 25.07.2017 отримано того ж числа - 25.07.2017.

Наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання (ч.2 ст.777 ЦК України).

Попри приписи ч.1 ст.180 ГК України та твердження позивача, із змісту ч.1 ст.284 ГК України вбачається, що істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Таким чином, з врахуванням положень ч.1 ст.284 ГК України, хибним є твердження позивача, що умова викладена ним у протоколі розбіжностей від 25.07.2017 щодо п.10.6 не зачіпає істотних умов договору.

Відповідно до ч.5 ст.181 ГК України сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо) (ч.6 ст. 181 ГК України).

Як вже зазначалось, листом-відповіддю №97 від 03.08.2017 Борщівське РайСТ повідомило ФОП Коновала А.А. про те, що ним розглянуто спірний договір з протоколом розбіжностей, запропоновані позивачем пропозиції відповідач заперечує в повному обсязі і вважає їх неврегульованими. Також відповідачем зазначено, що в порядку ч.5 ст.181 ГК України спір буде передано на вирішення суду; Борщівське РайСТ просило проінформувати його про згоду ФОП Коновала А.А. про згоду на це; у разі відсутності реагування зі сторони позивача, в порядку та строки визначені Господарським кодексом України, відповідач вважатиме договір оренди об'єкта нерухомості від 06.07.2017 неукладеним.

З огляду на заперечення відповідача, викладені у його листі №97 від 03.08.2017, суд не може погодитись із твердженням позивача про досягнення між сторонами згоди на укладення договору оренди №99 від 06.07.2017, з урахуванням протоколу розбіжностей від 25.07.2017.

У позовній заяві позивачем зазначено, що 08.08.2017 ФОП Коновал А.А. повідомив Борщівське РайСТ про згоду на передачу даного спору на вирішення суду. Попри це твердження, матеріали справи не містять, будь-якого підтвердження такого повідомлення, датованого 08.08.2017. Не надано його і сторонами, в ході розгляду справи.

Окрім посилань на письмову переписку між сторонами спірного договору, відповідач також посилається на положення Статуту Борщівського РайСТ.

Статут - один із видів установчих документів суб'єкта господарювання, в якому зазначаються найменування суб'єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом (ст. 57 ГК України).

Юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюються установчими документами та законом (ч.1 ст. 92 ЦК України).

Відповідно до п.6.1, п.6.5, п.6.6 розділу VI Статуту Правління товариства є саме тим колегіальним органом, який уповноважений на прийняття рішень про укладення договорів (угод) та визначення посадових осіб, уповноважених на їх підписання; засідання правління оформляються протоколом, а прийняті за результатами засідання рішення Правлінням - постановою.

З врахуванням даних положень Статуту Борщівського РайСТ, відповідачем зазначається про відсутність постанови Правління Борщівського РайСТ на укладення з ФОП Коновалом А.А. договору оренди.

Представником відповідача окремо акцентовано увагу на зміст абз. «г» п.6.8 розділу VI Статуту, відповідно до якого голова правління Споживчого товариства (заступник, інша особа з числа членів правління, яка виконує обов'язки голови правління на період його відсутності) має право без довіреності від імені Споживчого товариства підписувати договори (угоди), контракти, здійснювати контроль за їх виконанням, видавати довіреності.

При цьому, представником відповідача розрізняються (не ототожнюються) поняття право на підписання договору та право на прийняття рішення про укладення договору.

Неможливість надання вказаної постанови Правління Борщівського РайСТ до матеріалів справи, відповідачем пояснюється її відсутністю.

Факт зайняття ОСОБА_7 посади голови Правління Борщівського РайСТ стверджується представником відповідача, а обрання його до органу управління юридичної особи - Борщівського РайСТ, як особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, підтверджує наявний в матеріалах справи Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, сформований судом 02.01.2018 за запитом № щодо Борщівського РайСТ.

В той же час, згідно абз. "г" п. 6.2 Статуту відповідача та показів свідка ОСОБА_7 (голови правління Борщівського РайСТ) питання про прийняття рішення щодо укладення договорів віднесено до повноважень правління Споживчого товариства і голова правління не може з цього приводу приймати одноосібних рішень.

За твердженням відповідача рішення про укладення з позивачем договору оренди №99 від 06.07.2017 правління не приймало. Згадка про існування відповідної постанови правління про прийняття рішення щодо укладення договору, відсутня як в тексті цього договору, так і в переписці з приводу його укладення.

З наведеного вбачається, що сторонами не досягнено згоди з усіх істотних умов спірного договору оренди №99 від 06.07.2017 у належній формі.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України (ч.8 ст.181 ГК України).

Договір не може вважатись укладеним, якщо серед іншого, сторонами не вчиняються дії на його виконання (відсутнє схвалення).

Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про здійснення хоча б однією із сторін фактичних дій щодо його виконання (таких як фактичне користування об'єктом оренди, сплата орендної плати чи комунальних платежів за користування об'єктом оренди, тощо).

Окрім того, статтями 3, 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (свобода договору).

А тому, суд не вправі своїм рішенням примушувати одну із сторін до вступу у договірні відносини (за відсутності її згоди), окрім коли обов'язковість такого укладення не визначена Законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що договір оренди №99 від 06.07.2017 є неукладеним, а позовна вимога ФОП Коновала А.А. заявлена до Борщівського РайСТ про визнання договору оренди №99 від 06.07.2017 укладеним не підлягає до задоволення.

Інша позовна вимога - про зобов'язання Борщівського РайСТ вчинити дії з передачі даного приміщення ФОП Коновалу А.А. для цільового використання є похідною від першої. У зв'язку з тим, що судом встановлено, що договір оренди №99 від 06.07.2017 є неукладеним, а відтак у сторін відсутні права та обов'язки, в т.ч. щодо вчинення дій з передачі об'єкту оренди у користування.

А відтак, позовна вимога про зобов'язання відповідача вчинити дії з передачі об'єкту оренди позивачу для цільового використання не підлягає до задоволення.

За таких обставин позов не підлягає задоволенню через:

- недосягнення між сторонами згоди на укладення договору оренди №99 від 06.07.2017 в розумінні і порядку визначеному ст. 181 ГК України, ст.ст. 642, 646 ЦК України (складання самим позивачем Протоколу розбіжностей та заперечення відповідача у листі №97 від 03.08.2017 щодо заключення цього договору з урахуванням Протоколу розбіжностей від 25.07.2017);

- відсутність рішення компетентного органу відповідача щодо укладення договору №99 від 06.07.2017 (ст.ст. 81,87,92 ЦК України, ст.ст. 57,65 ГК України);

- відсутність дій обох сторін щодо виконання умов договору №99 від 06.07.2017 на момент прийняття судового рішення;

- заперечення відповідача (як власника майна) щодо укладення з ним договору оренди цього майна, в ситуації коли обов'язковість заключення такого правочину не є обов'язковим в силу закону чи іншого акту (ст. 179 ГК України).

З огляду на все вищенаведене, в задоволенні позову, з наведених у ньому підстав, слід відмовити.

Слід зазначити, що обов'язок судів обґрунтувати своє рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін проти України" від 10.02.2010, остаточне від 10.05.2011).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та ч.4 ст. 11 ГПК України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Щодо розподілу судових витрат у справі слід зазначити наступне.

З позовом у даній справі ФОП Коновал А.А. звернувся до суду у грудні 2017 року.

При зверненні з даним позовом до суду, в якості додатків до позовної заяви та доказів сплати судового збору позивачем долучено квитанції №146 від 27.11.2017 та №147 від 27.11.2017 кожна на суму по 1600 грн., з призначенням платежу кожної: "*;101;; 22030101; Панішко Тетяна Іванівна (за довіреністю); судовий збір за позовом ФОП Коновал А.А. - Госп. суд Терноп. обл.".

Панішко Тетяна Іванівна являється представником Коновала Андрія Анатолійовича (позивача у справі), відповідно до наявної в матеріалах справи нотаріальної довіреності.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частинами 1 та 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України; суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судом здійснено перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за допомогою реєстру підтверджень оплат із Державної казначейської служби України у комп'ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду", однак за результатами пошуку станом на 06.12.2017 (дата винесення ухвали про порушення провадження у справі), не знайдено підтвердження оплати судового збору згідно квитанцій №146 від 27.11.2017 та №147 від 27.11.2017 на 1600 грн. кожна.

Згідно роз'яснень та рекомендацій, наданих Вищим господарським судом України у п. 2.4.1 постанови пленуму №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (діючої станом на той час редакції Господарського процесуального кодексу України), суду надано право з'ясовувати відповідну обставину (сплату та зарахування судового збору до спеціального Державного бюджету України), використовуючи способи, передбачені ГПК, зокрема у разі необхідності отримувати таку інформацію від територіальних органів казначейства, яким судовий збір перераховано від позивача або особи, що подала апеляційну (касаційну) скаргу чи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

З врахуванням вищенаведеного, ухвалою суду від 06.12.2017, на підставі ст.ст. 64,65 (діючої станом на той час редакції) ГПК України порушено провадження у справі №921/704/17-г/6 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 04.01.2018. Тією ж ухвалою від позивача було витребувано докази зарахування в дохід бюджету 1600 грн. судового збору згідно з квитанцією №147 від 27.11.2017 та 1600 грн. судового збору згідно з квитанцією №146 від 27.11.2017.

19.02.2018 представником позивача до матеріалів справи подано, зокрема довідки Управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області за №3706 від 12.12.2017 та №3707 від 12.12.2017, виданих Панішко Т.І., на підтвердження зарахування до державного бюджету 27.11.2017 судового збору в сумі по 1600 грн. по коду бюджетної класифікації 22030101, на рахунок 3002 сплачених платіжними дорученнями (квитанціями) №3056974 від 27.11.2017 та №3056931 від 27.11.2017.

Номера платіжних документів, які вказані у довідках казначейства містили розбіжності із номерами платіжних документів про сплату судового збору, які містяться в матеріалах справи.

Вказана обставина, що виявлена судом після порушення (відкриття) провадження у справі №921/704/17-г/6, стала підставою для постановлення судом ухвали від 07.05.2018 про залишення позовної заяви без руху, на підставі ч.11 ст. 176 ГПК України, у зв'язку з недотриманням позивачем вимог п.2 ч.1 ст.164 ГПК України.

В подальшому, ухвалою суду від 10.05.2018 продовжено розгляд справи 921/704/17-г/6 по суті, у зв'язку з усуненням заявником недоліків позовної заяви.

На підтвердження цього, позивачем долучено до матеріалів справи довідку №02-08/414 від 08.05.2018 Управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області (за підписом начальника управління), яка вказує на те, що за даними наявними в управлінні (виписки по рахунку 3002 за 27.11.2017) кошти судового збору зараховані до спеціального фонду державного бюджету 27.11.2017 двома меморіальними ордерами:

1) меморіальним ордером №3056974 від 27.11.2017 в сумі 1600 грн. з призначенням платежу "*;101;; 22030101; Панішко Тетяна Іванівна (за довіреністю); Судовий збір за позовом ФОП Коновал А.А. - Госп. суд Терноп. обл.";

2) меморіальним ордером №3056931 від 27.11.2017 в сумі 1600 грн. з призначенням платежу "*;101;; 22030101; Панішко Тетяна Іванівна (за довіреністю); Судовий збір за позовом ФОП Коновал А.А. - Госп. суд Терноп. обл.".

До вказаної довідки долучено виписку по рахунку № 3002 за 27.11.2017. З даної виписки вбачається, що 27.11.2017 Панішко Т.І. здійснено сплату судового збору лише за вищевказаними меморіальними ордерами №3056974 та №3056931 від 27.11.2017. Вказана виписка не містить інформації про сплату 27.11.2017 Панішко Т.І. інших сум судового збору, за зверненнями з іншими позовними заявами до Господарського суду Тернопільської області, до інших відповідачів та на підставі інших платіжних документів.

З огляду на наведене, суд вважає довідку казначейства №02-08/414 від 08.05.2018 та виписку по рахунку від 27.11.2017 належними доказами зарахування до бюджету коштів в сумі 3200 грн., сплачених Панішко Т.І. (як довірителем позивача), попри розбіжності в номерах платіжних документів.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову, згідно ст.ст. 123,129 ГПК України, судовий збір позивачу не відшкодовується.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 13, 20, 73-86, 91, 123, 129, 233, 236-240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 01 червня 2018 року.

Суддя І.П. Шумський