КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2018 р. м. Київ Справа№ 911/4712/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Гончарова С.А.

Яковлєва М.Л.

за участю секретаря судового засідання : Цибульського Р.М.

представники учасників справи: згідно з протоколом судового засідання від 24.05.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Дочірнього підприємства "Аромат" на рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2018 (повне рішення складено 18.01.2018) у справі № 911/4712/15 (суддя Шевчук Н.Г.)

за позовом Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради

до Дочірнього підприємства "Аромат"

про стягнення 127 085,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради звернулось з позовом до Дочірнього підприємства "Аромат" про стягнення 127 085,21 грн. за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням в систему каналізації м. Суми за період з 01.01.2012 по 31.12.2013.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні посилаючись на те, що контроль за скиданням стічних вод у міську каналізаційну мережу позивач здійснює відповідно до Правил приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596. В порушення пунктів 6.5, 6.7.15, 6.7.18 зазначених Правил позивачем не направлялися на адресу відповідача претензії і повідомлення, до яких додаються копія акту про відбір проби, копія результатів аналізів стічних вод, розрахунок величини додаткової плати за скид стічних вод та відповідні рахунки за послуги водоканалу. ДП "Аромат" Філія Сумський молочний завод було отримано рахунки на сплату за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням в міську систему каналізації з використанням коефіцієнту забрудненості стоків К=2, які, як стверджує відповідач, були своєчасно сплачені. Відповідач зазначає, що позивач позбавив його можливості відібрати контрольну пробу при подальшому проведенні аналізу стічних вод в порядку передбаченому пунктом 6.7 зазначених Правил. 01.03.2012 та 01.03.2013 між позивачем та філією Сумський молочний завод ДП "Аромат" були укладені додаткові угоди до договору на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями № 6 від 14.01.2010, відповідно до яких сторонами на період з 01.03.2012 по 01.03.2013 та на період з 01.03.2013 по 01.01.2014 встановлено коефіцієнт кратності 2 для щомісячної оплати. Як зазначає відповідач, даними додатковими угодами позивач спростовує те, що за період з 2012 коефіцієнт забрудненості стічних вод перевищував К=2, так як жодного разу не було пропозиції змінити умови договору.

Позивач у поясненнях на відзив з доводами відповідача не погодився, зазначивши, що вони необґрунтовані та такі, що не підтверджуються належними доказами. На думку позивача відповідачем невірно трактується пункт 5.1 договору на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями № 6 від 14.01.2010, який укладений між сторонами, згідно якого відповідач несе відповідальність за каналізаційні мережі, які знаходяться у нього на балансі та в які забороняється скидати забруднюючі речовини, а позивач контролює скиди забруднюючих речовин кожного місяця. Твердження відповідача про відсутність актів відбору проб, протоколів дослідження якості стічних вод є безпідставними, оскільки нарахування плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями здійснено на підставі договірних відносин.

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.01.2018 (повне рішення складено 18.01.2018) у справі № 911/4712/15 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Дочірнього підприємства "Аромат" на користь Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради 127085 грн. 21 коп. плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням в міську систему каналізації, 11 010, 00 грн. витрат на оплату судової експертизи та 1906 грн. 28 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що Державною фінансовою інспекцією в Сумській області проведено позапланову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача - КП "Міськводоканал" Сумської міської ради за період з 01.01.2012 по 31.12.2014. За результатами ревізії встановлено, що протягом 2012 - 2014 років, в порушення ч. 1ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування", пункту 3.2 Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Держбуду України від 19.02.2002 № 37 (далі - Інструкції № 37), пунктами 6.5, 7.5, 7.9. - 7.12. Правил приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 у № 539, в окремих випадках, нарахування Комунальним підприємством "Міськводоканал" Сумської міської ради плати за скид понаднормативних забруднень дев'яти суб'єктам господарювання, визначених в ухвалі Ковпаківського району суду м. Суми від 21.01.2015, здійснювалось із застосуванням заниженого розміру нормативу плати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізації міста, що не відповідали даним протоколів дослідження якості стічних вод. Внаслідок чого, протягом 2012-2014 років підприємством недоотримано плату за скид до міської каналізації понаднормативних забруднень на загальну суму 4 121 723,97 грн., в тому числі за 2012 рік - 1 854 020,24 грн., 2013 рік - 2 243 542,25 грн. та 2014 рік - 24 161,48 грн. Крім того, в порушення пункту 4.2. Інструкції № 37 та пункту 7.12. Правил № 539 протягом 2012- 2014 років в окремих випадках підприємством плата за скид понаднормативних забруднень шести абонентам взагалі не нараховувалася, що мало наслідком недоотримання Комунальним підприємством "Міськводоканал" Сумської міської ради відповідної плати в загальній сумі 474 781,80 грн., в тому числі у 2012 році - 249 340,69 грн., 2013 році 13 172, 39 грн., у 2014 році 212 268,72 грн. На виконання акту ревізії від 18.02.2015 №05-08/01 та вимоги від 24.03.2015 № 18-05-14-14/1716 у зв'язку із застосування при виконанні розрахунку заниженого розміру нормативу плати (Нн) Комунальним підприємством "Міськводоканал" Сумської міської ради проведено дорахування Дочірньому підприємству "Аромат" плати за скид понаднормативних забруднень та виставлено рахунок № 6 від 16.04.2015 на суму 127 085, 21 грн., який відправлено супровідним листом № 24/3709 від 15.04.2015. Відповідно до висновку експерта №14451/14452/16-48 від 28.11.2017 за результатами проведення експертизи, за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 мало місце скидання Дочірнім підприємством "Аромат" понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми. Відповідачем такі послуги за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 не оплачені в повному обсязі. Відповідно до наданих матеріалів, враховуючи Правила приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми такі послуги підлягають оплаті в сумі 2 537 063,98 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення 127 085,21 грн. за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням в міську систему каналізації є обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим по справі рішенням, ДП "Аромат" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило наведене рішення суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що, на думку скаржника, оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду у ньому є хибними та такими, що не відповідають обставинам справи та не мають належного підґрунтя.

Зокрема, скаржник в апеляційній скарзі зазначив про те, що судом першої інстанції залишено поза увагою та не надано належної правової оцінки тому факту, що у період з 2012 по 2014 р.р. ДП «Аромат» не отримувало жодної претензії і повідомлень з копіями акта про відбір проби, копіями результатів аналізів стічних вод, розрахунків величини додаткової плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням та розрахунків за послуги водоканалу. Таким чином, на думку скаржника, позивач позбавив відповідача можливості відібрати контрольну пробу при подальшому проведенні аналізу стічних вод, так, як п. 6.7 Правил передбачено, що аналіз може проводитися незалежною лабораторією, яка має акредитацію на право проведення аналізів стічних вод підприємств з застосуванням однакових з водоканалом методик вимірювань та вимірювальних приладів. Також, скаржник звертає увагу на укладену між сторонами додаткову угоду б/н від 01.03.2011 до договору на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями № 6 від 14.01.2010, якою сторони дійшли згоди встановити додатковий коефіцієнт кратності 2 для щомісячної оплати, починаючи з 01.03.2011 по 01.03.2012, а додатковими угодами від 01.03.2012 та від 01.03.2013 сторони підтвердили вищевказаний коефіцієнт. Так, наведене спростовує, що за період з 2012 року коефіцієнт забрудненості стічних вод перевищував К=2. Серед іншого, що тільки в квітні 2015 відповідачем було отримано рахунок на суму 127 085, 21 грн. за скид понаднормативних забруднень за 2012-2013 рр. Даний рахунок позивач направив тільки після перевірки фінансово-господарської діяльності підприємства КП «Міськводоканал» СМР та на підставі акту Державної фінансової інспекції Сумської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 15.02.2018, апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Аромат" на рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2018 (повне рішення складено 18.01.2018) у справі № 911/4712/15 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Яковлєв М.Л., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.02.2018 апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Аромат" на рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2018 (повне рішення складено 18.01.2018) у справі № 911/4712/15 залишено без руху.

Розпорядженням від 15.03.2018, у зв'язку з перебуванням судді Чорної Л.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до підпунктів до п.2.3.25, 2.3.49 п. 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний авторозподіл справи № 911/4712/15.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.03.2018 для розгляду справи № 911/4712/15 за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "Аромат" на рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2018 (повне рішення складено 18.01.2018) сформовано колегію суддів у складі: Станік С.Р. (головуючий суддя), судді: Куксов В.В., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2018 у справі № 911/4712/15 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "Аромат" на рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2018 (повне рішення складено 18.01.2018), справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.04.2018 (ухвала отримана Комунальним підприємством "Міськводоканал" Сумської міської ради згідно поштового повідомлення 951 - 21.03.2018, Дочірнє підприємство "Аромат" згідно поштового повідомлення 720 - 20.03.2018).

Розпорядженням керівника апарату від 19.04.2018, у зв'язку з перебуванням судді Куксова В.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, відповідно до підпунктів до п.2.3.25, 2.3.49 п. 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний авторозподіл справи № 911/4712/15.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.04.2018 для розгляду справи № 911/4712/15 за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "Аромат" на рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2018 (повне рішення складено 18.01.2018) сформовано колегію суддів у складі: Станік С.Р. (головуючий суддя), судді: Гончаров С.А., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2018 прийнято справу № 911/4712/15 до провадження колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Гончаров С.А., Яковлєв М.Л., для розгляду апеляційної скарги Дочірнього підприємства "Аромат" на рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2018 (повне рішення складено 18.01.2018), справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.04.2018. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 24.05.2018.

Скаржник в судове засідання 24.05.2018 своїх представників не направив, причин неявки суд не повідомив, через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду заяв та клопотань не подавав. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Позивач в судове засідання 24.05.2018 представників не направив, однак 29.03.2018 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду подав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечив та зазначив, що на рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2018 (повне рішення складено 18.01.2018) у справі № 911/4712/15 винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування - відсутні.

Крім того, 21.05.2018 позивач подав через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду подав заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, оскільки позивач розташований на великій відстані від місця знаходження суду апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції дослідивши наявні матеріали справи, розглянувши заяву позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1, ч. 2 статті 197 Господарського процесуального кодексу України, у часники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов'язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Згідно ч. 7 статті 197 Господарського процесуального кодексу України, у клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов'язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за п'ять днів до відповідного судового засідання.

Виходячи з викладеного, чинним законодавством України встановлено, що заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду повинна бути подана не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, разом з тим, заява позивача була подана до суду апеляційної інстанції 21.05.2018, в той час, як судове засідання призначено на 24.05.2018. Отже, вищевказана заява надійшла до суду апеляційної інстанції від позивача менше, ніж за 5 днів до судового засідання у справі № 911/4712/15.

Крім того, представником Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради в порушення приписів ст. 197 Господарського процесуального кодексу України не подано доказів надсилання копії вказаної заяви іншим учасникам справи.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що в ухвалі Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2018 явка учасників обов'язковою не визнавалась.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що заява Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради про проведення судового засідання в режимі відео конференції не відповідає вимогам ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, а тому суд апеляційної інстанції відхиляє вищевказану заяву позивача, як безпідставну та необґрунтовану.

Ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

15.12.2017 набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017.

У відповідності до п. 9 ч.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України справи у судах апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними матеріалами справи, 14.01.2010 між Комунальним підприємством "Міськводоканал" Сумської міської ради (Виробник) та Дочірнім підприємством "Аромат" (Споживач) укладено договір на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями №6 (Договір, Т.1, а.с.15-16) відповідно до пункту 1.1. якого Виробник бере на себе зобов'язання забезпечувати Споживача питною водою та приймати стічні води згідно межі розподілу, а Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення за встановленими тарифами у строки і на умовах передбачених договором.

Преамбулою договору на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями № 6 від 14.01.2010 визначено, що сторони у своїх взаємовідносинах керуються Правилами приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затвердженими рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 та іншими нормативно-правовими актами. Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539 внесено зміни до додатку до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми", викладено його в новій редакції.

Відповідно до пункту 5.1 Договору Споживач несе відповідальність за каналізаційні мережі, які знаходяться у нього на балансі. В каналізаційну мережу забороняється скидати сміття, попіл, грунт, ганчірки, лід, токсичні речовини і т.п., а також грунтові води і води промислових підприємств з перевищенням граничнодопустимих концентрацій забруднюючих речовин. Виробник контролює скиди забруднюючих речовин кожного місяця. При виявленні порушень розрахунки виконуються за поточний місяць. Перелік граничнодопустимих концентрацій забруднюючих речовин (ГДК):1) реакція середовища рН-6,5-9 мг/л; 2) БСК3 256 мг/дм3; 3) завислі речовини 280 мг/дм3; 4) нафти і нафтопродукти 0,73 мг/дм3; 5)жири 8 мг/дм3;6) азот амонійний 25 мг/дм3; 7) нітрити -0; 8) нітрати 0,64 мг/дм3; 9) фосфати 6,5 мг/дм3; 10) сульфати - 77 мг/дм3; 11) хлориди 80,4 мг/дм3; 12) СПАР 0,25; 13) залізо - 1 мг/дм3; 14) мідь -0,012 мг/дм3; 15) нікель -0,12 мг/дм3; 16) цинк 0,084 мг/дм3;17) хром+3 0,5 мг/дм3; 18) свинець 0,12 мг/дм3.

Відповідно до пункту 5.2. Договорів скидання споживачем стоків з перевищенням ГДК сплачується згідно з Правилами приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затвердженими рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 по штрафному тарифу згідно з розрахунками. Штрафні тарифи застосовуються згідно з кратністю підвищення ГДК по кожному виду забруднень.

Додатковими угодами від 01.03.2011, від 01.03.2012 та від 01.03.2013 до договору на водопостачання та прийом стічних вод № 6 від 14.01.2010 сторони прийшли до згоди встановити додатковий коефіцієнт кратності 2 для щомісячної оплати починаючи з 01.03.2011 по 01.01.2014.

Державною фінансовою інспекцією в Сумській області на виконання постанови слідчого відділу Сумського МВ УМВС України в Сумській області від 21.01.2015, винесеної в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, та відповідно до ухвали Ковпаківського районного суд м. Суми від 21.01.2015, проведено позапланову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача - КП "Міськводоканал" Сумської міської ради за період з 01.01.2012 по 31.12.2014. За результатами ревізії складено акт № 05-08/01 від 18.02.2015 (т.1, а.с.24-52) та висунуто вимогу № 18-05-14-14/1716 від 24.03.2015 про усунення виявлених ревізією порушень законодавства з фінансових питань".

Зокрема, перевіркою правильності встановлення плати за скид понаднормативних забруднень встановлено, що протягом 2012 - 2014 років, в порушення частини першої статті73 Закону України "Про місцеве самоврядування", пункту 3.2 Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Держбуду України від 19.02.2002 № 37 (далі - Інструкції № 37), пунктами 6.5, 7.5, 7.9. - 7.12. Правил приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 у № 539, в окремих випадках, нарахування Комунальним підприємством "Міськводоканал" Сумської міської ради плати за скид понаднормативних забруднень дев'яти суб'єктам господарювання, визначених в ухвалі Ковпаківського району суду м. Суми від 21.01.2015, здійснювалось із застосуванням заниженого розміру нормативу плати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізації міста, що не відповідали даним протоколів дослідження якості стічних вод. Внаслідок чого, протягом 2012-2014 років підприємством недоотримано плату за скид до міської каналізації понаднормативних забруднень на загальну суму 4 121 723,97 грн., в тому числі за 2012 рік - 1 854 020,24 грн., 2013 рік - 2 243 542,25 грн. та 2014 рік - 24 161,48 грн.

Крім того, позивач зазначив, що в порушення пункту 4.2. Інструкції № 37 та пункту 7.12. Правил № 539 протягом 2012- 2014 років в окремих випадках підприємством плата за скид понаднормативних забруднень шести абонентам взагалі не нараховувалася, що мало наслідком недоотримання Комунальним підприємством "Міськводоканал" Сумської міської ради відповідної плати в загальній сумі 474 781,80 грн., в тому числі у 2012 році - 249 340,69 грн., 2013 році 13 172, 39 грн., у 2014 році 212 268,72 грн.

Також, судом першої інстанції встановлено, що вимогою від 24.03.2015 № 18-05-14-14/1716 "Про усунення виявлених ревізією порушень законодавства з фінансових питань" зобов'язано Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради опрацювати матеріали ревізії та усунути виявлені порушення законодавства шляхом стягнення з суб'єктів господарювання, в тому числі Дочірнього підприємства "Аромат", суми недоотриманих коштів.

При здійсненні контролю за скидом забруднюючих речовин виявлено факт скиду відповідачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням вмісту рівня забруднюючих речовин порівняно з встановленими місцевими правилами, що підтверджується актами відбору стічних вод та протоколами дослідження якості стічних вод.

Акти відбору проб стічних вод, які долучені до матеріалів справи, підписані представником відповідача та позивача, без зауважень.

На виконання акту ревізії від 18.02.2015 №05-08/01 та вимоги від 24.03.2015 № 18-05-14-14/1716 у зв'язку із застосування при виконанні розрахунку заниженого розміру нормативу плати (Нн) Комунальним підприємством "Міськводоканал" Сумської міської ради проведено дорахування Дочірньому підприємству "Аромат" плати за скид понаднормативних забруднень та виставлено рахунок № 6 від 16.04.2015 на суму 127 085, 21 грн., який відправлено супровідним листом №24/3709 від 15.04.2015.

Позивачем на адресу відповідача було направлено претензію №22/7798 від 30.07.2015 про сплату заборгованості за скид забруднюючих речовин у міську каналізацію згідно донарахування в розмірі 127 085, 21 грн., яка залишена відповідачем без відповіді та належного реагування.

Враховуючи вищенаведені обставини, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 127 085,21 грн. за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням в систему каналізації м. Суми за період з 01.01.2012 по 31.12.2013.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об'єктів інтелектуальної власності та інших дій суб'єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для неналежного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ст. 218 Господарського кодексу України, господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповдно ло ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, не виконуючи належним чином свої зобов'язання, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що відповідач порушив вимоги статті 526 Цивільного кодексу України - допустив прострочення грошового зобов'язання.

Пунктом 4.2. Правил приймання стічних вод в систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06 вересня 2011 року № 539 "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 року № 596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми" (далі "Правила") для всіх абонентів, що скидають стічні води в систему каналізації м. Суми, встановлені Єдині допустимі концентрації забруднюючих речовин, що наведені у таблиці 1 до цих '"Правил", а також пункті 5.1. Договору. Вони встановлені відповідно до норм чинного законодавства, виходячи з технічних можливостей міської каналізаційної мережі і очисних споруд, з урахуванням затверджених допустимих концентрацій (ДК) речовин, що надходять з очищеними стічними водами в басейн р. Псел, і якісного складу води із міськводопроводу.

Пунктом 6.5 Правил приймання стічних вод в систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 №539, метою контролю якості стічних вод споживача Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради здійснює відбір разових проб. Виявлені в цих пробах перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скидання понаднормативних забруднень. Відбір проб стічних вод абонента виконується уповноваженими представниками Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради, що фіксується у акті відбору проб, які підписують як працівник водоканалу, так і представник абонента.

Акти відбору проб стічних вод, які долучені до матеріалів справи, підписані представником відповідача та позивача без зауважень.

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, законодавчо визначена свобода договору.

Отже, взаємовідносини між Комунальним підприємством "Міськводоканал" Сумської міської ради та Дочірнім підприємством "Аромат" регулюються укладеним Договором; рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 року № 539 "Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми"; Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затвердженими наказом Держбуду України від 19.02.2002 року № 37, які на даний час є діючими та не оскаржувались в судовому порядку.

Згідно з пунктом 3.2. Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод системи каналізації населених пунктів та Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України від 19.02.2002 №37, (далі - "Інструкція") при перевищенні рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах підприємств, що скидаються у систему каналізації, порівняно з встановленими місцевими Правилами приймання, підприємства сплачують Водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень, яка нараховується за нормативом плати за очищення 1 куб.м стічних вод з умістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп), обсягом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (Vпз ) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Відповідно до пункту 2.3. "Інструкції" нормативи плати за скид понаднормативних забруднень у системи каналізації населених пунктів (Нп) установлюються в місцевих Правилах приймання на рівні виробничої собівартості очищення 1 куб.м стічних вод з умістом забруднень у межах установлених в місцевих Правилах приймання допустимих концентрацій забруднюючих речовин.

Пунктом 7.2. Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми, (Нн) встановлений норматив плати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізації міста, грн./куб.м (пункт 2.3. "Інструкції" наказ № 37), встановлюється Водоканалом строком на один рік на основі фактичних затрат виробництва за звітний період.

Так, відповідно до наказів по підприємству "Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми" Комунальним підприємством "Міськводоканал" були встановлені нормативи плати на 2012 рік - 1,76 грн./м. куб.; на 2013 рік - 1,87 грн./м. куб.; на 2014 рік - 1,91 грн./м. куб, що підтверджуються відповідними Наказами № 36, № 35, № 45.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про те, що Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради правомірно здійснювало розрахунки з врахуванням нормативу плати за скид понаднормативних забруднень.

Відповідно до пункту 2.1.6. Правил приймання стічних вод в систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06 вересня 2011 року №539, Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради зобов'язане пред'являти абонентам рахунки, а в разі несплати рахунків - звертатись до господарського суду з позовом щодо примусового стягнення заборгованості.

Відповідно до пунктом 2.3.4. Правил № 539 відповідач зобов'язаний оплачувати протягом 30 банківських днів рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників.

Пунктом 4.5 Правил приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми передбачено, що розрахунок додаткової плати встановлюється відповідно до пункту 7.9.

Відповідно до пункту 7.9.Правил якщо Абонент не має можливості досягти необхідних нормативів за показниками концентрації забруднень, але розробляє заходи і проводить роботи по досягненню встановлених нормативів, то для такого Абонента, за узгодженням з Водоканалом, може бути встановлена плата за скид понаднормативних забруднень (не більше, ніж на рік), яка рахується за встановленим нормативом плати (Нп) за витрату електроенергії на очищення 1 куб. м. стічної води, об'ємом скинутих понаднормативно забруднюючих стічних вод (Упз) і коефіцієнтом кратності (Кк).

Згідно пункту 7.10 Для розрахунку плати за скидання стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій використовуються дані лабораторії Водоканалу або результати контрольної проби (у випадку відкриття та аналізу контрольної проби незалежними лабораторіями, що акредитовані у даній галузі досліджень).

Отже, Правилами № 539 не передбачено встановлення коефіцієнту кратності шляхом домовленості, його визначення проводиться лише на підставі результатів аналізу стічних вод лабораторією Підприємства.

Відповідно до висновку експерта №14451/14452/16-48 від 28.11.2017 за результатами проведення експертизи, призначеної на підставі ухвали Господарського суду Київської області від 30.06.2016 у справі № 911/4712/15 за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 мало місце скидання Дочірнім підприємством "Аромат" понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми згідно наступних розрахунків:

Розрахунок № 1

плати за скид наднормативних забруднень КП "Міськводоканал"

по Філії Сумський молочний завод "ДП "Аромат" за 2012 рік

МісяцьОб'ємНорм. Електро.К кратностіСума, грн.
Січень73321,40004,6347 526,02
Лютий71261,400010,0099 764,00
Березень72241,760010,00127 142,40
Квітень77941,76001,1716 049,40
Травень71221,760010,00125 347,20
Червень72101,76008,46107 354,02
Липень71211,760010,00125 329,60
Серпень71721,76006,4781 669,00
Вересень70101,760010,00123 376,00
Жовтень71301,76003,3341 787,50
Листопад79001,760010,00139 040,00
Г рудень75001,76007,96105 072,00
Всього87641 1 139 457,15

Розрахунок № 2

плати за скид наднормативних забруднень КП "Міськводоканал"

по Філії Сумський молочний завод "ДП "Аромат" за 2013 рік

МісяцьОб'ємНорм. Електро.К кратностіСума, грн.
Січень64501,400010,00113 520,00
Лютий61001,400010,00114 070,00
Березень0,00125 290,00
Квітень69001,76009,01116 256,03
Травень70501,760010,00131 835,00
Червень69751,76006,7387 781,07
Липень69001,76006,6986 321,07
Серпень70501,760010,00131 835,00
Вересень70301,76005,1968 228,26
Жовтень77301,760010,00144 551,00
Листопад73201,760010,00136 884,00
Г рудень75421,760010,00141 035,40
Всього83747 1 397606,83

Дочірнім підприємством "Аромат" такі послуги за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 не оплачені в повному обсязі. Відповідно до наданих матеріалів, враховуючи Правила приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми такі послуги підлягають оплаті в сумі 2537063,98 грн.

Відповідно до ст. 98 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. 2. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім'я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків. Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

Судом апеляційної інстанції досліджено висновок експерта №14451/14452/16-48 від 28.11.2017 та встановлено, що він відповідає вимогам ст. 98 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 127 085,21 грн. за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням в міську систему каналізації є обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо доводів скаржника в якості підстав скасування оскаржуваного рішення про те, що судом першої інстанції залишено поза увагою та не надано належної правової оцінки тому факту, що у період з 2012 по 2014 р.р. ДП «Аромат» не отримувало жодної претензії і повідомлень з копіями акта про відбір проби, копіями результатів аналізів стічних вод, розрахунків величини додаткової плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням та розрахунків за послуги водоканалу, що позбавило відповідача можливості відібрати контрольну пробу при подальшому проведенні аналізу стічних вод, так, як п. 6.7 Правил передбачено, що аналіз може проводитися незалежною лабораторією, яка має акредитацію на право проведення аналізів стічних вод підприємств з застосуванням однакових з водоканалом методик вимірювань та вимірювальних приладів, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як зазначено у відзиві позивача на апеляційну скаргу, Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради правомірно здійснило розрахунок плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням в міську систему каналізації за наступною формулою:

? = Нн х Упз х Кк, де:

Нн - норматив плати за очищення 1 куб.м, стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій. Встановлюється Водоканалом строком на один рік на основі фактичних затрат виробництва за звітний період (п. 7.2 Правил № 539), зокрема:

- наказ КП "Міськводоканал" Сумської міської ради від 28.02.2011 № 46 «Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми", визначений у розмірі 1,400 грн./м3;

- наказ КП «Міськводоканал» Сумської міської ради від 22.02.2012 р. № 36 «Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми », визначений у розмірі 1,7600 грн./м3;

- наказ КП «Міськводоканал» Сумської міської ради від 01.02.2013 р. № 35 «Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми», визначений у розмірі 1,8700 грн./м3.

Кк - коефіцієнт кратності визначений сторонами додатковими угодами від 01.03.2011 р., від 01.03.2012 р., та від 01.03.2013 р. до договору на водопостачання та прийом стічних вод № 6 та узгоджений сторонами у розмірі 2.

Упз - об'єм скинутих понаднормативно забруднених стічних вод. Визначений згідно з показаннями засобів обліку води ДП "Аромат" філія "Сумський молочний завод", що зафіксовано журналом зняття показників лічильників за 2012 р., 2013 р..

При розрахунку плати за скид понаднормативних забруднень було враховано помилковий розмір нормативу плати, а коефіцієнт кратності враховано в розмірі 2, що спростовує твердження скаржника про те, що за період з 2012 року коефіцієнт забрудненості стічних вод перевищував К=2.

04.08.2015 відповідачу направлено претензію від 30.07.2015 № 22/7798 щодо сплати суми 127 085 грн. 21 коп., яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно п. 7.7. Правил № 539, при встановленні факту одночасного скидання в міську каналізацію декількох забруднюючих речовин у концентраціях, що перевищують ДК, Кк визначається по формулі:

Кк=? ((Сф-ДК)/ДК)

де : Сфі - фактична концентрація в стічних водах Абонента і- ї речовини, мг/ л;

ДКі - допустима концентрація і -ї речовини, що встановлена Договором для даного Абонента, мг/ л.

Отже, з урахування наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача про те, що тердження відповідача про відсутність актів відбору проб, протоколів дослідження якості стічних вод, а також не отримання претензій і повідомлень з копіями акта про відбір проби, копіями результатів аналізів стічних вод, розрахунків та рахунків, а також позбавлення можливості відібрати контрольну пробу є безпідставними, оскільки нарахування плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням здійснено на підставі договірних відносин, з застосуванням Кк - коефіцієнту кратності визначеного сторонами додатковими угодами від 01.03.2011, від 01.03.2012, та від 01.03.2013 до договору на водопостачання та прийом стічних вод № 6 та узгоджений сторонами у розмірі 2, а не розрахунково по п. 7.7. Правил № 539, про що суд першої інстанції правомірно зазначив в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

Щодо твердженнь скаржника в частині про позбавлення його можливості відібрати контрольну пробу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п. 6.7.11., 6.7.13. Правил № 539 Водоканал здійснює відбір разових робочих проб, контрольна проба - відбирається по ініціативі Абонента.

Робоча проба - це проба, за результатами аналізу якої визначаються концентрації забруднюючих речовин (Сф), робиться висновок щодо перевищень ДК забруднюючих речовин.

Аналізи робочої проби здійснюються лабораторією Водоканалу, що акредитована встановленим порядком за правилами, чинними в Україні для галузі аналізу стічних вод. (п. 7.12. Правил).

Контрольна проба - відбирається по ініціативі Абонента. Вона опечатується Водоканалом, скріплюється підписами представників Водоканалу та Абонента і відправляється на аналіз.

Аналіз контрольної проби проводиться одночасно з проведенням аналізу робочої проби.

Результати аналізів стічних вод оформляються у вигляді Протоколу дослідження якості стічних вод.

Так, як вбачається з матеріалів справи скаржник протягом 2011 року - 2013 рік, не скористався своїм правом: не заявляв ініціативи щодо відбору контрольної проби, що підтверджується актами відбору проб стічних вод за період з 2011 р. по 2013 рік, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції відхиляє вищевказані доводи відповідача як безпідставні та необґрунтовані.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи скаржника в обґрунтування підстав скасування рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2018 (повне рішення складено 18.01.2018) у справі № 911/4712/15 не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та фактичними обставинами.

Крім того, суд апеляційної інстанції встановив, що в ухвалі Господарського суду Сумської області від 25.01.2016 зазначено про те, що представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, заявив усне клопотання про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення 127085,00 грн. плати за скид понаднормативних забруднень згідно виставленого позивачем рахунку за період з 01.01.2012 по 31.12.2013, оскільки позивач звернувся з позовною вимогою про стягнення коштів у листопаді 2015, після спливу строку позовної давності, тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до вимог ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України, загальний строк позовної давності, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем здійснено донарахування відповідачу плати за скид понаднормативних забруднень та виставлено рахунок від 16.04.2015 №6 на суму 127085,00 грн. за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 на підставі акту ревізії Державної фінансової інспекції в Сумській області від 18.02.2015 № 05-08/01. Отже, позивач дізнався про порушення відповідачем свого права на отримання плати за скид понаднормативних забруднень за актом ревізії Державної фінансової інспекції в Сумській області від 18.02.2015 № 05-08/01 у зв'язку з чим право позивача на відповідний позов виникло з наступного дня після несплати відповідачем рахунку від 16.04.2015 №6 на суму 127085,00 грн. З позовною заявою про стягнення плати за скид понаднормативних забруднень позивач звернувся до господарського суду 30.11.2015, що підтверджується відтиском печатки на першому аркуші позовної заяви, тобто в межах трирічного строку позовної давності, у зв'язку з чим підстави для його застосування - відсутні.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції у оскаржуваному рішенні, у зв'язку з чим підстави для зміни або скасування рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2018 (повне рішення складено 18.01.2018) у справі № 911/4712/15 - у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, господарський суд першої інстанції під час вирішення спору вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, а тому, рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 240, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Аромат" на рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2018 (повне рішення складено 18.01.2018) у справі № 911/4712/15 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2018 (повне рішення складено 18.01.2018) у справі № 911/4712/15 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги покласти на Дочірнє підприємство "Аромат".

4. Матеріали справи № 911/4712/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст підписано: 07.06.2018.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді С.А. Гончаров

М.Л. Яковлєв