ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 рокуСправа № 912/643/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В., за участю секретаря судового засідання Кравченко О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали справи № 912/643/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросетон", 80530, Львівська область, Буський район, с. Ожидів, вул. Залізнична, 2

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагроком" , 25006, м. Кропивницький, вул. Шевченка, 38

про стягнення 796356,76 грн,

за участю представників сторін:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали;

19.03.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросетон" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагроком" про стягнення заборгованості за договором №26/10/17 від 26.10.2017 у розмірі 796356,76 грн, з яких 674 776,00 грн - основний борг, 85107,53 грн - пеня, 29 478,09 грн - інфляційні втрати, 6995,14 грн - 3% річних, з покладанням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором поставки №26/10/17 від 26.10.2017 щодо повної та своєчасної оплати.

Ухвалою від 22.03.2018 господарський суд залишив позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросетон" без руху в порядку статті 174 Господарського процесуального кодексу України та установив десятиденний строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду.

03.04.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросетон" до Господарського суду Кіровоградської області надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, з додатками, зокрема, подано докази направлення копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача, а також попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку з розглядом справи.

Ухвалою від 03.04.2018 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №912/643/18 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 26.04.2018 о 10:00 год.

Ухвалою від 26.04.18 закрито підготовче провадження у справі № 912/643/18, справу призначено до судового розгляду по суті на 10:00 год 18.05.18.

Ухвалою від 18.05.18 відкладено розгляд справи № 912/643/18 до 31.05.2018 на 11:00 год.

У судовому засіданні 31.05.18 сторони правом на участь своїх представників не скористались, хоча є належно повідомленими про час та місце розгляду справи з огляду на наступне.

В матеріалах справи наявне клопотання позивача про участь у судовому засіданні 31.05.18 об 11:00 у режимі відеоконференції, зі змісту якого вбачається, що ТОВ "Агросетон" відомо про час та місце розгляду даної справи. Однак, як вбачається з протоколу судового засідання від 31.05.18 представник позивача до Господарського суду Львівської області з метою участі у судовому засіданні у режимі відеоконференції не з'явився, що було повідомлено відповідальною за проведення відеоконференцій у Господарському суді Львівської області особою.

Також отримання позивачем ухвали суду від 18.05.18 підтверджується роздруківкою відстеження поштового відправлення з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта", долученою до матеріалів справи.

Відповідач також є належно повідомленим про час та місце розгляду справи з огляду на таке. Ухвалу суду від 18.05.2018, направлену на адресу відповідача, повернуто до канцелярії суду з відміткою відділення поштового зв'язку "за не запитом".

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п'ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Згідно з ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За приписами п.1, 2 ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Господарським судом ухвала від 18.05.2018 направлена на адресу відповідача, повідомлену позивачем та підтверджену витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 25006, м.Кропивницький, вул. Шевченка, 38. Відомості щодо іншої адреси відповідача в матеріалах справи відсутні.

Крім того, телефонограмою № 866 від 30.05.18 повідомлено представника відповідача ОСОБА_1 про час та місце проведення розгляду даної справи.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд вчинив всі необхідні дії для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення засідання суду.

На підставі ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, спір вирішено за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши наявні у справі матеріали, оцінивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімагроком" (надалі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросетон" (надалі - продавець) укладено Договір №26/10/17, відповідно до пункту 1.1. якого, продавець зобов'язується поставити, а покупець прийняти і оплатити належний продавцю жито І сорту насипом виробництва 2017 року, країна походження - Україна, що по тексту іменується "Товар".

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2. Договору кількість товару прописується згідно додатку №1, який є невід'ємною частиною договору. Кількість товару визначається згідно кількості, вказаної в товарно-транспортній накладній на товар при завантаженні на складі продавця. Сторони дійшли згоди, що при виникненні розбіжностей щодо кількості товару, вказаної в товарно-транспортній накладній при завантаженні товару і фактичній кількості товару при його розвантаженні, остаточною буде вважатися кількість товару визначена на вагах на складі продавця, які сертифіковані та опломбовані згідно чинного законодавства України.

Товар поставляється автотранспортом на умовах покупця самовивозом, всі витрати при завантаженні транспорту здійснюються за рахунок продавця адреса за якою передається товар (пункт 3.2. Договору).

Термін поставки - датою поставки вважається дата приймання товару уповноваженим співробітником вагової елеватора, з відповідною відміткою на товарно-транспортній накладній. Товар поставляється частинами, частиною партії товару є кількість товару зазначена у одній накладній. Повна партія товару вважається кількість і сума всіх накладних за даним договором (пункт 3.4. договору).

Згідно пунктів 4.1., 4.4. Договору ціна товару прописується згідно додатку №1, який є невід'ємною частиною договору. Загальну вартість Договору складає загальна сума цін товару, поставленого за договором протягом його дії.

Відповідно пункту 5.1. оплата за поставлений товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця на протязі 3 (трьох) банківських днів з моменту його отримання.

Оплата отриманого товару здійснюється виходячи з остаточної ціни на товар визначеної відповідно до п.4.1. даного договору (пункту 5.2. Договору).

Товар вважається поставлений продавцем і прийнятим покупцем з моменту його розвантаження та проставлення відмітки покупця на товарній накладній про приймання товару (пункту 6.5. Договору).

Договір вступає в силу з дня підписання і діє до 31.12.2017, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами його умов (пункту 11.6. Договору).

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

Відповідно до Специфікації №1 від 26.10.2017 до договору №26/10/17 від 26.10.2017 сторони затвердили характеристики, кількість, номенклатуру й загальну вартість партії товару, що поставляється, а саме: жито І сорту, кількість товару 590 т, ціна за одиницю (без ПДВ) 3083,34 грн, ціна за одиницю з ПДВ 3700,00 грн, загальна вартість з ПДВ 2183004,72 грн.

Специфікація підписана повноважними представниками сторін та скріплена печатками.

Виконуючи умови Договору №26/10/17 від 26.10.2017, 01.11.2017 продавцем було відвантажено покупцеві товар (жито І сорту) в кількості 97,44 т., погодженою вартістю 3700,00 грн на загальну суму 360528,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №9 від 01.11.2017 на загальну суму 360528,00 грн, товарно-транспортними накладними №Р9 від 01.11.2017, №Р10 від 01.11.2017, №Р11 від 0111017 (а.с. 16, 19-21).

02.11.2017 продавцем було відвантажено покупцеві товар (жито І сорту) в кількості 193,04 т, погодженою вартістю 3700,00 на загальну суму 714248,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №15 від 02.11.2017 на загальну суму 714248,00 грн, товарно-транспортними накладними №р12 від 12.11.2017, №р13 від 02.11.2017, №р14 від 02.11.2017, №р15 від 02.11.2017, №Р16 від 02.11.2017 (а.с. 17, 22-26).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімагроком" було сплачено за поставлений товар 400000,00 грн, що підтверджується випискою за рахунками від 08.11.2017 (а.с. 31).

Отже, заборгованість відповідача за Договором №26/10/17 від 26.10.2017 на день подання позовної заяви складала 674 776,00 грн.

Враховуючи, що відповідач свої зобовязання за договором в частині своєчасного та повного розрахунку не виконав, позивач був змушений звернутися до господарського суду за захистом своїх порушених прав.

Вирішуючи спір господарський суд враховує такі положення чинного законодавства.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського Кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з вимогами статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріалами справи підтверджено факт поставки продукції згідно договору № 26/10/17 від 26.10.2017, що вбачається з видаткових накладних №9 від 01.11.2017, №15 від 02.11.2017 та товарно-транспортних накладних №Р9 від 01.11.2017, №Р10 від 01.11.2017, №Р11 від 0111017, №р12 від 12.11.2017, №р13 від 02.11.2017, №р14 від 02.11.2017, №р15 від 02.11.2017, №Р16 від 02.11.2017 та наявність заборгованості у розмірі 674776,00 грн.

Доказів перерахування цієї суми Товариству з обмеженою відповідальністю "Агросетон" відповідачем господарському суду не подано. Також відповідачем не заперечується факт поставки товару, його кількість та якість, розмір заборгованості останнім не спростований.

Оскільки, сторонами не надано до матеріалів справи доказів виконання відповідачем зобов'язань за договором щодо оплати поставленого товару в сумі 674776,00 грн у строки визначені Договором №26/10/17 від 26.10.2017, господарський суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення 674776,00 грн боргу, відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивачем було нараховано відповідачу пеню у загальному розмірі 85107,00 грн.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно змісту статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання.

Сторонами в пункті 7.3 Договору передбачено, що у разі порушення строків оплати поставленого товару покупець сплачує продавцю пеню у розмірі 0,1% суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Оскільки фактичні обставини справи свідчать про порушення відповідачем умов договору щодо оплати товару, наявні достатні правові підстави для стягнення з відповідача передбаченої пунктом 7.3 Договору неустойки.

Перевіривши розрахунок пені (а.с. 28), доданий позивачем до позову, господарський суд встановив, що останній неправильно визначив період прострочення платежу, враховуючи п. 5.1. Договору, яким визначено що оплата за поставлений товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця на протязі 3 (трьох) банківський днів з моменту його отримання.

Згідно видаткової накладної №9 від 01.11.2017, на суму 360528,00 грн, товар було отримано покупцем 01.11.2017. Останнім днем оплати, враховуючи пункт 5.1. Договору, є 06.11.2017.

08.11.2017 відповідачем було сплачено заборгованість за видатковою накладною №9 від 01.11.2017.

Отже, періодом прострочення оплати за даною видатковою накладною на суму заборгованості 360528,00 грн є період з 07.11.2017 по 07.11.2017. Сума пені за цей період складає 360,53 грн.

Крім того, згідно видаткової накладної № 15 від 02.11.2017, на суму 714248,00, товар було отримано відповідачем 02.11.2017. Останнім днем оплати, враховуючи пункт 5.1. Договору, є 07.11.2017.

08.11.2017 відповідачем було сплачено заборгованість за видатковою накладною №15 від 02.11.2017 у сумі 39472,00 грн.

Отже, пеню необхідно нараховувати на суму заборгованості 674776,00 грн за період з 08.11.2017 по 12.03.2018, яка за цей період складає 84347,00 грн.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню на суму 84707,53 грн.

У задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення пені господарський суд відмовляє.

Поряд з тим, позивачем заявлено вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагроком" 29478,09 грн інфляційних втрат та 6995,14 грн 3% річних.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень статей 524, 533, 625 Цивільного кодексу України, грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів.

Кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником, зокрема, процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. Період нарахування вказаних платежів законодавством не обмежений та здійснюється протягом всього часу існування прострочки виконання грошового зобов'язання.

Згідно обґрунтованого розрахунку позивача (а.с.29) сума інфляційних втрат за період з 09.11.2017 по 12.03.2018 складає 29478,09 грн.

Перевіривши правильність розрахунку заявленої до стягнення суми інфляційних втрат, суд встановив, що позивачем правомірно нараховано відповідачу 29478,09 грн інфляційних збитків.

Перевіривши правильність розрахунку 3 % річних, господарським судом встановлено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок заявлених до стягнення сум.

Так, за видатковою накладною №9 від 01.11.2017 на суму 360528,00 грн, позивачем за період з 07.11.2017 по 08.11.2017 нараховано 59,26 грн..

Проте, враховуючи, що відповідачем 08.11.2017 була сплачена заборгованість за даною накладною, то періодом прострочення є період з 07.11.2017 по 07.11.2017 та загальна суму 3% річних за даний період складає 29,63 грн.

За видатковою накладною №15 від 02.11.2017 на суму 714248,00 грн позивачем нараховано за період з 08.11.2017 по 08.11.2017 на суму заборгованості 714248,00 грн - 58,71 грн 3% річних, за період з 09.11.2017 по 12.03.2018 на суму заборгованості 674776,00 грн - 3% річних складає 6877,17 грн .

Враховуючи сплату відповідачем 08.11.2017 заборгованості у розмірі 39472,00 грн, 3 % річних необхідно нараховувати на суму 674776,00 грн за період з 08.11.2017 по 12.03.2018.

Здійснивши розрахунок 3% річних за період з 08.11.2017 по 12.03.2018 на суму заборгованості 674776,00 грн, господарський суд встановив, що стягненню з відповідача підлягає 6932,63 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросетон" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагроком" підлягають частковому задоволенню на суму 795 923,88 грн з яких: 674776,00 грн основного боргу, 84707,53 грн пені, 29478,09 грн інфляційних втрат та 6962,26 грн 3% річних. У задоволені позовних вимог в іншій частині господарський суд відмовляє.

Відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагроком" (25006, м. Кропивницький, вул. Шевченка, 38, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросетон" (80530, Львівська область, Буський район, с. Ожидів, вул. Залізнична, 2, ) заборгованість в сумі 795923,88 грн, з яких: 674776,00 грн. - основний борг, 84707,53 грн. - пеня, 29478,09 грн. - інфляційні втрати, 6962,26 грн - 3% річних, а також судовий збір в сумі 11938,86 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення

позивачу за адресою: 80530, Львівська область, Буський район, с. Ожидів, вул. Залізнична, 2;

відповідачу за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. Шевченка, 38.

Повне рішення складено 31.05.18.

Суддя Т. В. Макаренко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.