РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року Справа №924/1149/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Миханюк М.В. , суддя Савченко Г.І.

при секретарі судового засідання - Рильнику Д.М.

за участю представників сторін:

позивача - Ілючок О.Ю., (довіреність №22/30-Д від 23.06.2017 року)

відповідача - Гарієвський О.В., (ордер № АА №133073 від 30.05.2017 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Служби безпеки України на рішення господарського суду Хмельницької області від 26.03.2018р. у справі №924/1149/17 (прийняте суддею Димбовським В.В. о 12:57 год. у м. Хмельницький, повний текст складено 05.04.2018 року)

позивач: Служба безпеки України

відповідач: Фізична особа-підприємець Єремчук Олег Васильович

про стягнення штрафних санкцій в розмірі 31069,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Служба безпеки України звернувся до господарського суду Хмельницької області позовом до Фізичної особи-підприємеця Єремчука Олега Васильовича в якому просить стягнути з відповідача 31 069,01 грн. - штрафних санкцій.

Позовні вимоги Служба безпеки України обгрунтовує тим, що відповідачем не належним чином виконувалися умови договору від 29.03.2017р. №19/1-10-д щодо поставки товару належної якості, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань договір сторонами було розірвано, а тому позивачем було нараховано відповідачу штраф та пеню, які були передбачені умовами договору.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 26.03.2018р. у справі №924/1149/17 у задоволенні позову Службі безпеки України - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що договір достроково розірвано сторонами, зобов'язання за цим договором припинилися, у тому числі й ті, що стосуються відповідальності сторін, на відповідача не може бути покладена відповідальність у вигляді сплати пені та штрафу за договором, який розірвано.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Служба безпеки України звернулась до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Хмельницької області від 26.03.2018 р. у справі №924/1149/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим, у зв'язку з тим, що розірвання договору відбулося внаслідок суттєвого порушення відповідачем його умов, виконання лише частини взятих на себе зобов'язань, в зв'язку з чим позивач не отримав всього того на, що розраховував укладаючи договір, а тому Служба безпеки України вважає свої вимоги щодо стягнення з фізичної особи-підприємця Єремчука О.В. штрафних санкцій у розмірі 31 069,01 грн. законними та обґрунтованими.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.05.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Служби безпеки України на рішення господарського суду Хмельницької області, від 26.03.2018р. у справі №924/1149/17 та призначено справу №924/1149/17 до розгляду на "31" травня 2018 року.

21.05.2018 року від представника ФОП Єремейчука О.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач посилається на те, що суд першої інстанції дійшов вірних висновків щодо відмови в задоволенні позову, а тому просить в задоволенні апеляційної скарги позивача відмовити.

В судове засідання 31.05.2018 року з'явились представники позивача та відповідача.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю представника позивача.

Відповідно до ч.1 ст.270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно із ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, заслухавши в судовому засіданні представників позивача та відповідача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 29.03.2017р. між позивачем та відповідачем укладено договір №19/1-10-д та додаткову угоду №1 про закупівлю за державні кошти футболок та сорочок (фуфайка (з короткими рукавами) трикотажна) в кількості 5 180 штук на загальну суму 284 796,40 грн., якість яких повинна відповідати технічній специфікації згідно з додатком №2 до договору (а.с. 14 - 20).

Згідно п.п. 5.1, 5.2 договору, строки поставки товару: в період з 21.03.2017р. до 29.09.2017р. (протягом 30 календарних днів з дати отримання письмового замовлення замовника). Поставка першої партії товару в кількості 2 одиниць здійснюється протягом 5 календарних днів, з дати отримання продавцем письмового замовлення покупця. Поставка інших партій товару здійснюється протягом 30 календарних днів з дати отримання письмового замовлення покупця.

Під час приймання-передачі товару сторони зобов'язані належним чином оформити і підписати усі необхідні документи, що засвідчують факт приймання-передачі товару (накладні, довіреність, тощо) та перевірити у повному обсязі кількість, комплектність і якість товару на відповідність нормативної документації. На кожну партію товару продавець надає покупцю пакет супровідних документів на перевірку відповідності товару вимогам технічної специфікації (завірені підписом уповноваженої особи копію сертифікату відповідності на виріб або копії сертифікатів на матеріали, які використані для виготовлення виробу, або протоколи випробувань на матеріали, які використані для виготовлення виробу) (п. 5.6 договору).

Відповідно до пункту 7.2 договору, за порушення умов договору щодо якості (комплектності) та кількості товару продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 20% вартості неякісного (некомплектного, дефектного) товару та здійснює його заміну на товар належної якості та комплектності у 5-денний строк з дати повідомлення покупцем продавця про виявлені недоліки.

Згідно з пунктом 7.3 договору за порушення строків виконання зобов'язання продавець сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з якого допущено прострочення виконання зобов'язання, за кожний день прострочення.

Лист-замовлення від 18.04.2017р. на першу партію товару отриманий продавцем 22.04.2017р., згідно даних сервісу відстеження поштових відправлень Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (а.с. 23 - 24).

Згідно видаткової накладної №24/04 від 25.04.2017р. продавець поставив товар (фуфайки трикотажні з коротким рукавом) в кількості 2 шт. та надіслав покупцю рахунок-фактуру №24/03 від 25.04.2017р (а.с. 25).

Під час огляду представниками покупця товару виявлено його невідповідність вимогам покупця та вимогам ТУ У 14.1-1:2015 зі змінами, у зв'язку з чим товар покупцем не прийнято, про що складено акт технічного (якісного) стану товару, примірник якого отримано представником продавця 26.04.2017р (а.с. 29 - 30.

27.04.2017р. покупцем за №19/1-1180 надіслано продавцю лист-замовлення на поставку товару у кількості 5 178 шт., а листами від 27.04.2017р. №19/1-1182 та від 04.05.2017р. №19/1-1225 додатково повідомлено про неналежну якість першої партії товару і зазначено про необхідність здійснення поставки товару належної якості (а.с. 32, 35).

Лист-замовлення на другу партію товару отриманий покупцем 04.05.2017р. (а.с. 33).

У свою чергу, листом від 15.05.2017р. продавець звернувся до покупця з пропозицією про розірвання договору у зв'язку із збільшенням ціни на товар додавши проект додаткової угоди про розірвання договору та довідку про коливання цін з Хмельницької торгово-промислової палати (а.с.37 - 39).

Покупець відмовився від пропозиції продавця розірвати договір, посилаючись на нагальну потребу в забезпеченні військовослужбовців СБУ фуфайками (з коротким рукавом), про що надіслав лист вих. №19/1-1515 від 30.05.2017р. та лист вих. №19/1-1608 від 07.06.2017р. (а.с.40, 42)

Однак, в подальшому відповідачем поставка товару за договором №19/1-10-д від 29.03.2017 року не здійснювалась.

12.07.2017р. між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №2, за якою сторони дійшли згоди про розірвання договору від 29.03.2017р. №19/1-10-д у зв'язку з невиконанням продавцем умов договору в частині поставки товару. Угода набрала чинності з моменту її підписання сторонами (а.с. 47).

Посилаючись на пункти 7.2 та 7.3 договору №19/1-10-д, позивач нарахував продавцю штрафні санкції та направив претензію про їх сплату за №19/1-1999 від 07.07.2017р., №19/1-2107 від 17.07.2017р.

Відповідь на претензії відповідач не надав, вимоги не виконав, що й стало підставою для звернення з позовом до суду.

Згідно розрахунку позивача, загальний розмір заявлених штрафних санкцій складає 31 069,01 грн., з яких: пені - 11 111,27 грн. (з 27.04.2017р. по 11.07.2017р.) та штрафу - 19 957,74 грн. (а.с. 48 - 58).

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ст. ст. 837, 854 Цивільний кодекс України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі розірвання договору зобов'язання припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору №19/1-10д від 29.03.2017 року про закупівлю товарів за державні кошти і кожна із сторін прийняла на себе певні зобов'язання щодо його виконання, зокрема, відповідач зобов'язався поставити позивачу товар належної якості та у строки, погоджені у договорі, а позивач сплатити його вартість.

Заявляючи вимоги про стягнення штрафних санкцій (штрафу та пені) позивач посилався на пункти 7.2 та 7.3 договору, якими передбачено, що за порушення умов договору щодо якості (комплектності) та кількості товару продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 20% вартості неякісного товару (некомплектного) дефектного товару та здійснює його заміну на товар належної якості та комплектності у 5-денний строку з дати повідомлення покупцем продавця про виявлені недоліки.

За порушення строків виконання зобов'язання продавець сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% вартості товару з якого допущено прострочення виконання зобов'язання, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Як свідчать матеріали справи, договір про закупівлю товарів за державні кошти №19/1-10д від 29.03.2017 року сторонами було достроково розірвано на підставі додаткової угоди №2 від 12.07.2017р., у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань в частині поставки товару.

Додаткова угода №2 від 12.07.2017 року набрала чинності з моменту її підписання сторонами (а.с. 47).

Таким чином, зобов'язання сторін за договором про закупівлю товарів за державні кошти №19/1-10д від 29.03.2017 року були припинені з 12.07.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. При цьому, згідно з ч. 3 цієї статті, у разі розірвання договору зобов'язання припиняється з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором.

Зазначена норма визначає, що з розірванням за згодою сторін договору припиняються всі невиконані до моменту розірвання договору зобов'язання, передбачені таким договором.

З укладеної додаткової угоди №2 від 12.07.2017 року про розірвання договору вбачається, що сторонами не було змінено загальне правило щодо припинення зобов'язань, встановлене ч. 3 ст. 653 ЦК України, зокрема, сторонами у додатковій угоді не зазначено, про нарахування Службою безпеки України можливих штрафних санкцій за порушення ФОП Єремчуком О.В. умов договору №19/1-10д від 29.03.2017 року на підставі п. 7.2., 7.3., що підлягають оплаті після його розірвання.

А тому, колегія суддів дійшла висновку, що договір №19/1-10д від 29.03.2017 року було достроково розірвано сторонами, зобов'язання за цим договором були припинені, у тому числі й ті, що стосуються відповідальності сторін.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 5 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням умов договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням такого договору.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач після укладення №2 від 12.07.2017 року більше не має права пред'являти до відповідача будь-які вимоги, які випливають із договору №19/1-10д від 29.03.2017 року, а тому вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області від 26.03.2018р. у справі №924/1149/17 прийняте з повним з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Доводи скаржника викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються вище викладеними та встановленими судом обставинами справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, в зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 129, 269-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Служби безпеки України на рішення господарського суду Хмельницької області від 26.03.2018р. у справі №924/1149/17 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Хмельницької області від 26.03.2018р. у справі №924/1149/17 залишити без змін.

3. Справу №924/1149/17 повернути до господарського суду Хмельницької області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "04" червня 2018 р.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Савченко Г.І.