ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
11.06.2018р. Справа №905/1836/17
за скаргою №95 від 28.03.2018р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Жилком-Сервіс, м.Курахове
на дії державного виконавця Мар'їнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо виконання судового рішення по справі №905/1836/17
за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Техмаст, м.Полтава
до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Жилком-Сервіс, м.Курахове
про стягнення заборгованості в розмірі 292031,35 грн.
Суддя Левшина Г.В.
при секретарі судового засідання Хохуля М.С.
Представники сторін:
від позивача: не з'явився
від відповідача: не зявився
від ВДВС: не з'явився
Рішенням господарського суду Донецької області від 09.10.2017р. по справі №905/1836/17 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Техмаст до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Жилком-Сервіс про стягнення заборгованості в сумі 292031,35 грн., з яких: 261574,10 грн. основна заборгованість, 4299,85 грн. пеня, 26157,40 штраф.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.11.2017р. по справі №905/1836/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Жилком-Сервіс залишено без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 09.10.2017р. по справі №905/1836/17 без змін.

26.12.2017р. на виконання вищевказаного рішення суду видано відповідний наказ.

30.03.2018р. від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Жилком-Сервіс, м.Курахове надійшла скарга №95 від 28.03.2018р. на дії державного виконавця Мар'їнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Зокрема, скаржником заявлені вимоги про:

- визнання дій старшого державного виконавця Марїнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо винесення постанови від 15.03.2018р. у ВП №55684314 про арешт коштів ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Жилком-Сервіс, м.Курахове, що знаходяться на всіх відкритих рахунках в Донецькому РУПАТ КБ Приватбанк м.Донецьк незаконними;

- скасування постанови старшого державного виконавця Марїнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про арешт коштів ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Жилком-Сервіс, м.Курахове, що знаходяться на всіх відкритих рахунках в Донецькому РУПАТ КБ Приватбанк м.Донецьк від 15.03.2018р. у ВП №55684314.

Ухвалою суду від 02.04.2018р. викликано сторони для розгляду скарги в судове засідання, зобов'язано ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Жилком-Сервіс, м.Курахове направити копії скарги та додатків до неї на адресу позивача та ВДВС, докази направлення надати суду, а також державного виконавця надати в засідання суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження з виконання судового рішення по справі №905/1836/17, зокрема постанову про арешт коштів боржника; письмові пояснення по суті скарги.

19.04.2018р. на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваних судом документів та про розгляд скарги без участі представника

13.04.2018р. на електронну адресу суду від позивача надійшла заява від 13.04.2018р., в якій останній заперечив проти задоволення вищезазначеної скарги відповідача на дії державної виконавчої служби, посилаючись на існування на теперішній час значної заборгованості відповідача та не виконання відповідачем рішення господарського суду Донецької області від 09.10.2017р. по справі №905/1836/17.

Крім того, позивачем заявлено про розгляд скарги без участі представника.

23.04.2018р. на електронну адресу суду від Мар'їнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надійшов відзив на скаргу, в якому орган стягнення заперечив проти задоволення скарги, стверджуючи про ті обставини, що при винесенні постанови про арешт коштів боржника, державний виконавець не має можливості встановити цільове призначення рахунків боржника та режим їх використання. Відтак, як зазначає державний виконавець, відповідним обовязком наділений банк та інші фінансові установи під час виконання постанов державних виконавців про арешт грошових коштів. Проте, за твердженням органу стягнення, будь-яких повідомлень від Донецького РУПАП КБ «ПриватБанк» або КБ «Приватбанк» щодо виконання спірної постанови від 15.03.2018р. у ВП №55684314 не надходило, у звязку з чим, державний виконавець був позбавлений можливості встановлення факту наявності у боржника рахунку зі спеціальним режимом використання.

Крім того, державний виконавець зазначив, що неврахування останнім відомостей про часткову плату заборгованості боржником обумовлено тим, що згідно наданих платіжних доручень та акту звіряння не вбачається виконання останнім саме рішення суду від 09.10.2017р. по справі №905/1836/17.

Розглянувши матеріали скарги, господарським судом встановлено наступне:

01.02.2018р. Мар'їнським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області постановою ВП№556844314 відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 26.12.2017р. по справі №905/1836/17 про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Жилком-Сервіс заборгованості в сумі 292031,35 грн.

Постановою від 15.03.2018р. ВП№55684314 державним виконавцем Мар'їнського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках: Донецький РУПАТ КБ Приватбанк м.Донецьк та на всіх інших рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом. Згідно вказаної постанови, арешт накладено на грошові кошти в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, основної винагороди державного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів на загальну суму 326148,00 грн.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Жилком-Сервіс, м.Курахове не погодилося з вищевказаною постановою та звернулося до суду зі скаргою з вимогами про визнання незаконними дій державного виконавця Марїнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо винесення постанови від 15.03.2018р. у ВП №55684314 про арешт коштів ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Жилком-Сервіс, м.Курахове, що знаходяться на всіх відкритих рахунках в Донецькому РУПАТ КБ Приватбанк м.Донецьк та про скасування зазначеної постанови.

Виходячи зі змісту скарги відповідача, вищевказана постанова державного виконавця є такою, що прийнята з порушенням вимог закону. Зокрема, підставою для оскарження стало те, що, на думку скаржника, державним виконавцем, накладено арешт на рахунки, з яких виплачується заробітна плата та соціальні виплати.

Крім того, скаржник посилається на ті обставини, що державним виконавцем неправомірно накладено арешт на грошові кошти на суму 326148,00 грн., оскільки останнім не враховано часткове погашення боргу з боку відповідача.

Позивач у заяві від 03.05.2018р. заперечив проти посилання відповідача на часткове погашення заборгованості.

Дослідивши матеріали скарги та інші надані документи, оцінивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга та докази за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд, на підставі приписів чинного законодавства, дійшов висновку про те, що скарга №95 від 28.03.2018р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Жилком-Сервіс, м.Курахове на дії державного виконавця Мар'їнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо виконання судового рішення по справі №905/1836/17 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.129 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є обовязковість судового рішення.

Згідно ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За приписами статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до приписів Закону України Про виконавчі провадження примусовому виконанню підлягають, зокрема, накази, що видаються господарськими судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Заходами примусового виконання рішень згідно із ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

При цьому, за приписом ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника врегульований розділом 7 Закону України Про виконавче провадження.

Звернення стягнення на майно боржника відповідно до ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 191 та 261 Закону України "Про теплопостачання", статті 151 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до ст.52 Закону України Про виконавче провадження виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобовязані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи. Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобовязані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Як встановлено, постанова від 15.03.2018р. не містить у собі номерів рахунків відповідача, щодо коштів на яких накладається арешт. Так, як зазначено державним виконавцем у постанові, арешт накладено на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках в Донецькому РУ ПАТ «Приватбанк» м.Донецька та на всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 326148 грн.

При цьому, згідно вимог закону у даній постанові ВДВС зазначено щодо певних застережень при накладенні арешту. Зокрема, накладено арешт на кошти відповідача крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Таким чином, фактично сам зміст оспорюваної постанови спростовує твердження відповідача щодо накладення арешту на кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідачем в якості доказів своїх тверджень щодо накладення арешту ВДВС на рахунки, які використовуються для виплати заробітної плати, надано договір від 03.02.2015р., підписаний з ПАТ КБ «Приватбанк». Проте, матеріали справи не містять доказів фактичного виконання установою банку постанови від 15.03.2018р. ВП№55684314 в частині арешту відкритого в ПАТ КБ «Приватбанк» рахунку, цільовим призначенням якого є соціальні виплати та видача заробітної плати. Одночасно, твердження заявника щодо використання зазначених у договорі рахунків №9357 (поточні розрахунки) та №0163 (карткові рахунки), які відкриті ПАТ КБ «Приватбанк» виключно для виплати заробітної плати є необгрунтованими. Так, рахунки 2600 призначені для зберігання коштів і здійснення будь-яких розрахунково-касових операцій, в тому числі виплати заробітної плати. Дані рахунки, навіть в разі виплати з цих рахунків заробітної плати, не мають особливого/спеціального статусу. Заробітна плата може виплачуватися з будь-якого, відкритого в банку поточного рахунку, з балансовим номером 2600. Відкриття для виплати заробітної плати окремого поточного рахунку зі спеціальним режимом використання не передбачено чинним законодавством України

Таким чином, за висновками суду, доказів невідповідності дій ВДВС з винесення постанови в частині арешту коштів боржника, які відкриті ПАТ КБ «Приватбанк», вимогам закону до матеріалів справи не надано, судом не встановлено.

Відповідно до ч.4 п.1 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Будь-яких відомостей щодо надіслання установою банку до органу стягнення повідомлення про наявність відкритих рахунків боржника зі спеціальним режимом використання, матеріали справи не містять.

Щодо посилання відповідача на неврахування органом стягнення при винесенні постанови від 15.03.2018р. ВП№55684314 про арешт коштів часткової сплати заборгованості, про що ВДВС було повідомлено листом від 01.03.2018р. №85, суд виходить з тих обставин, що надані відповідачем в підтвердження своїх доводів акт звірки взаємних розрахунків, підписаний сторонами, платіжні доручення не містять у собі жодних посилань на судове рішення у справі №905/1836/7 або на конкретні правовідносини сторін. В свою чергу, до компетенції державної виконавчої служби не входить аналіз суми заборгованість та природи її походження.

За висновками суду, будь-яких відомостей щодо досягнення мирових угод на стадії виконання рішення суду, внесення змін до наказу суду або визнання його таким, що не підлягає виконанню, сплати заборгованості за судовим рішення, матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи, що станом на момент винесення постанови від 15.03.2018р. ВП№55684314 сума стягнення за наказом від 26.12.2017р. по справі №905/1836/17 складала 292031,35 грн., дії ВДВС з винесення постанови про арешт коштів боржника від 15.03.2018р. в частині накладення арешту на грошові кошти боржника, в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, основної винагороди державного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів на загальну суму 326148,00 грн. є правомірними та будь-які підстави для скасування вказаної постанови відсутні.

Згідно статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Із приписів наведених норм права вбачається, що незаконність дій має існувати на момент їх вчинення органом ДВС, тобто на момент вчинення відповідної дії сталися порушення відповідних приписів чинного законодавства, які б порушували права боржника.

За таких обставин, враховуючи висновки суду щодо законності дій ВДВС при винесення постанови про арешт коштів боржника від 15.03.2018р., скарга №95 від 28.03.2018р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Жилком-Сервіс, м.Курахове на дії державного виконавця Мар'їнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо виконання судового рішення по справі №905/1836/17 підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.234, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги №1221 від 03.06.2016р. №95 від 28.03.2018р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Жилком-Сервіс, м.Курахове на дії державного виконавця Мар'їнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо виконання судового рішення по справі №905/1836/17 задовольнити частково.

В судовому засіданні 11.06.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали підписано 11.06.2018р.

Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина