ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 907/722/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, Баранець О.М., Вронська Г.О.

за участю помічника судді - Боднара В.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гемо Медика Україна"

на рішення Господарського суду Закарпатської області

(суддя - Бобрик Г.Й., судді: Йосипчук О.С., Андрейчук Л.В.)

від 06.07.2017

та постанову Львівського апеляційного господарського суду

(головуючий - Матущак О.І., судді: Бойко С.М., Якімець Г.Г.)

від 11.10.2017

у справі № 907/722/16

за позовом ОСОБА_5

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гемо Медика Україна"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_6

про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства,

за участю представників учасників справи:

від позивача - ОСОБА_7;

від відповідача- Поздняков М.В., Поздняков П.В.;

від третьої особи - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5) звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гемо Медика Україна" (далі - ТОВ "Гемо Медика Україна") про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства, оформлених протоколом від 17.10.2016, з моменту їх прийняття.

Позов мотивовано тим, що в порушення процедури, передбаченої ст. 61 Закону України "Про господарські товариства", ОСОБА_5 не був належним чином повідомлений про час, місце та порядок денний загальних зборів ТОВ "Гемо Медика Україна", які відбулись 17.10.2016, у зв'язку із чим рішення загальних зборів підлягають визнанню недійсними, як такі, що порушують права позивача та його інтереси, як учасника вказаного товариства та як директора.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 06.07.2017 у справі №907/722/16 позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено. Визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ "Гемо Медика Україна", оформлені протоколом від 17.10.2016, з моменту їх прийняття.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 рішення Господарського суду Закарпатської області від 06.07.2017 у справі №907/722/16 залишено без змін.

Господарськими судами встановлено такі обставини:

- згідно із п. п. 4.1, 9.1, 10.2, 10.3 статуту ТОВ "Гемо Медика Україна", у редакції чинній на день прийняття оскаржуваного рішення, учасниками товариства є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Гемо Медика" (HEMO MEDIKA s. r. o.) - вклад якого складає 80% статутного капіталу; ОСОБА_5 - вклад, якого складає 20% статутного капіталу;

- рішеннями загальних зборів учасників ТОВ "Гемо Медика Україна", оформлених протоколом № 17-10-16 від 17.10.2016, на яких був присутній учасник Товариства - ТОВ "Гемо Медика" (HEMO MEDIKA s. r. o.), що володіє 80% голосів, звільнено ОСОБА_5 з посади генерального директора товариства з 17.10.2016; зобов'язано його після ознайомлення з цим протоколом передати всі документи та матеріальні цінності, що ним були отримані за весь час перебування на посаді генерального директора ОСОБА_6 на підставі відповідного акту приймання-передачі; призначено ОСОБА_6 на посаду генерального диктора товариства з 18.10.2016; виключено ОСОБА_5 зі складу фізичних осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи - ТОВ "Гемо Медика Україна" без довіреності, у тому числі підписувати договори, уповноважено ОСОБА_6 вчинити дії, пов'язаних з державною реєстрацією відповідних змін в усіх необхідних органах влади та управління;

- відповідно до повідомлення про проведення загальних зборів ТОВ "Гемо Медика Україна" від 04.09.2016 ОСОБА_5 був повідомлений про їх проведення 17.10.2016 із відповідним порядком денним, де у п. п. 2, 3 порядку денного значилися питання про звільнення та призначення генерального директора/директора товариства та про виключення ОСОБА_5 зі складу фізичних осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, та про уповноваження на вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією відповідних змін в усіх необхідних органах влади та управління. У строчці "Ознайомлений: ОСОБА_5", значиться підпис і відтиск штемпеля 05.09.2016;

- згідно із висновком судової криміналістичної експертизи з дослідження підписів № 6206 від 30.01.2017, проведеної Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз у іншій справі Господарського суду Закарпатської області № 907/732/16, підпис від імені ОСОБА_5, який розташований біля напису "Ознайомлений: ОСОБА_5" в повідомленні про скликання позачергових зборів учасників ТОВ "Гемо Медика Україна", ТОВ "ГЕМО МЕДИКА ДИСТРИБ'ЮШН", ТОВ "ГЕМО МЕДИКА СОЛУШЕНС" від 04.09.2016, виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою з ретельним наслідуванням справжніх підписів ОСОБА_5;

- відповідно до висновку почеркознавчого дослідження №1-23/03 від 23.03.2017, зробленого Українським центром судових експертиз за заявою директора ТОВ "ГЕМО МЕДИКА ДИСТРИБ'ЮШН" ОСОБА_6, встановлено, що підпис від імені ОСОБА_5 після слів: "Ознайомлений: ОСОБА_5" виконаний самим ОСОБА_5

Рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції мотивовані наступним:

- позивач не був належним чином повідомлений про дату та час, проведення та про порядок денний загальних зборів учасників товариства, оскільки висновком судової почеркознавчої експертизи встановлено, що підпис від імені ОСОБА_5, який розташований біля напису "Ознайомлений: ОСОБА_5" в повідомленні про скликання позачергових зборів учасників товариства від 04.09.2016 виконаний не ним, а іншою особою з ретельним наслідуванням справжніх підписів ОСОБА_5;

- висновок почеркознавчого дослідження №1-23/03 від 23.03.2017, зроблений Українським центром судових експертиз не взятий судами до уваги, оскільки дана експертиза проведена експертом без попередження про кримінальну відповідальність за подання завідомо неправдивого висновку, в той час як у іншій справі Господарського суду Закарпатської області № 907/732/16 судом було попереджено експерта про кримінальну відповідальність.

Судові рішення обґрунтовані нормами ст. ст. 98, 116, 143, 145 ЦК України, ст. ст. 82, 88, 167 ГК України, ст. ст. 10, 58, 59, 60, 61 Закону України "Про господарські товариства", положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008, постанов Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 та № 4 від 23.03.2012.

Не погоджуючись з постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 та рішенням Господарського суду Закарпатської області від 06.07.2017 у справі № 907/722/16, ТОВ "Гемо Медика Україна" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи касаційної скарги:

- висновок судової криміналістичної експертизи з дослідження підписів № 6206 від 30.01.2017 не відповідає вимогам ст. 42 ГПК України, у редакції до 15.12.2017, та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень;

- судами попередніх інстанцій, в порушення вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України, у редакції до 15.12.2017, надано пріоритет висновку судової криміналістичної експертизи з дослідження підписів № 6206 від 30.01.2017, який повинен оцінюватися з усіма доказами в їх сукупності.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Студенця В.І. - головуючого, Баранця О.М., Вронської Г.О. від 22.03.2018 касаційну скаргу прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 15.05.2018.

Представник ОСОБА_5 подав відзив на касаційну скаргу ТОВ "Гемо Медика Україна", в якому просив залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін, як такі, що прийняті згідно із нормами матеріального та процесуального права.

Касаційний господарський суд, переглядаючи у касаційному порядку оскаржувані судові рішення, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а судові рішення попередніх інстанцій - скасуванню з направленням справи на новий розгляд з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 167 ГК України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до вимог закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції чинній на момент проведення оскаржуваних загальних зборів) учасники товариства мають право:

а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом;

б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів;

в) вийти в установленому порядку з товариства;

г) одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів;

д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом.

Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Відповідно до п. 2.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин" рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 ЦК України.

Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: - порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; - позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; - порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду корпоративних спорів").

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду корпоративних спорів" при розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень. Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є: - прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства); - прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства); - прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства). При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Згідно із п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду корпоративних спорів" суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" роз'яснено, що рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої ст. ст. 43, 61 Закону України "Про господарські товариства". Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Крім того, рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі (п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення").

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України, у редакції до 15.12.2017, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно із ст. 33 ГПК України, у редакції до 15.12.2017, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач на підтвердження обставин щодо неналежного його повідомлення про час, місце та порядок денний загальних зборів ТОВ "Гемо Медика Україна", які відбулись 17.10.2016, надав висновок судової криміналістичної експертизи з дослідження підписів № 6206 від 30.01.2017, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, та якою встановлено, що підпис від імені ОСОБА_5, який розташований біля напису "Ознайомлений: ОСОБА_5" в повідомленні про скликання позачергових зборів учасників ТОВ "Гемо Медика Україна", ТОВ "ГЕМО МЕДИКА ДИСТРИБ'ЮШН", ТОВ "ГЕМО МЕДИКА СОЛУШЕНС" від 04.09.2016, виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою з ретельним наслідуванням справжніх підписів ОСОБА_5

В свою чергу, відповідачем на спростування даних обставин подано висновок почеркознавчого дослідження №1-23/03 від 23.03.2017, відповідно до якого підпис від імені ОСОБА_5 після слів: "Ознайомлений: ОСОБА_5" виконаний самим ОСОБА_5

Відтак, сторонами у даній справі подано протилежні за змістом висновки щодо підпису ОСОБА_5, який міститься під текстом повідомлення про скликання позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Гемо Медика Україна", ТОВ "ГЕМО МЕДИКА ДИСТРИБ'ЮШН", ТОВ "ГЕМО МЕДИКА СОЛУШЕНС" від 04.09.2016, після слів "Ознайомлений: ОСОБА_5".

Отже, враховуючи предмет та підстави даного позову, з'ясування обставин щодо виконання/невиконання ОСОБА_5 підпису під текстом повідомлення про скликання позачергових загальних зборів учасників, мають суттєве значення для правильного вирішення господарського спору.

Суди попередніх інстанцій приймаючи рішення про задоволення даного позову надали перевагу висновку експертизи поданому позивачем, оскільки остання була призначена судом у іншій справі з попередженням експерта про кримінальну відповідальність за подання завідомо неправдивого висновку.

Разом з тим, дійшовши даного висновку суди не врахували те, що висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії (така ж правова позиція викладена п. 21 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи").

Таким чином, за наявності у даній справі протилежних за змістом висновків, суди необгрунтовано надали перевагу висновку експертизи, який повинен оцінюватися господарським судом на загальних підставах як доказ зі справи, що в свою чергу свідчить про те, що судами при вирішенні даного спору порушено вимоги ст. 43 ГПК України, у редакції до 15.12.2017.

Водночас, якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи (така ж правова позиція викладена в п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи").

Отже, як місцевий, так і апеляційний господарські суди припустились неправильного застосування приписів ч. 1 ст. 47 ГПК України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) щодо прийняття судового рішення суддею за результатами обговорення усіх обставин справи та ч. 1 ст. 43 цього Кодексу (в редакції, що діяла до 15.12.2017) стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Положеннями статті 300 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Згідно із частиною 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Львівського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 та рішення Господарського суду Закарпатської області від 06.07.2017 у справі № 907/722/16 підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до Господарського суду Закарпатської області.

Під час нового розгляду господарському суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін, і, залежно від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 310, 314-317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гемо Медика Україна" задовольнити.

2. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 та рішення Господарського суду Закарпатської області від 06.07.2017 у справі № 907/722/16 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Закарпатської області.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В.Студенець

Судді О.Баранець

Г.Вронська