ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

06.06.2018

Справа № 910/6165/18

Суддя Спичак О.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “МТР ГРУП”

про забезпечення позову шляхом заборони Комунальному підприємству виконавчого органу Київської міської ради “Київтранспарксервіс” та Товариству з обмеженою відповідальністю “АУРІГЕР” вчиняти будь-які дії пов’язані з виконанням умов договору ДНП-2018-04/07 від 27.04.2018

Без виклику учасників судового процесу;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

17.05.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю “МТР ГРУП” через відділ діловодства суду було подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Комунальному підприємству виконавчого органу Київської міської ради “Київтранспарксервіс” та Товариству з обмеженою відповідальністю “АУРІГЕР” вчиняти будь-які дії пов’язані з виконанням умов договору ДНП-2018-04/07 від 27.04.2018.

За наслідками проведення автоматизованого розподілу судових справ між суддями, заява “МТР ГРУП” була передана на розгляд судді Спичаку О.М.

Ухвалою суду від 21.05.2018 на підставі ст. ст. 139, 140 ГПК України, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “МТР ГРУП” про забезпечення позову було повернуто заявнику.

Одночасно, 17.05.2018, Товариством з обмеженою відповідальністю “МТР ГРУП” було подано до Господарського суду міста Києва позовну заяву до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради “Київтранспарксервіс” та Товариства з обмеженою відповідальністю “АУРІГЕР” про визнання договору недійсним.

За наслідками проведення автоматизованого розподілу судових справ між суддями, позовна заява “МТР ГРУП” була передана на розгляд судді Спичаку О.М.

Ухвалою суду від 22.05.2018 було залишено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “МТР ГРУП” без руху.

31.05.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю “МТР ГРУП” через відділ діловодства суду було повторно подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Комунальному підприємству виконавчого органу Київської міської ради “Київтранспарксервіс” та Товариству з обмеженою відповідальністю “АУРІГЕР” вчиняти будь-які дії пов’язані з виконанням умов договору ДНП-2018-04/07 від 27.04.2018.

Дослідивши зазначену заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “МТР ГРУП” про забезпечення позову, господарський суд не знаходить правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

На думку Товариства з обмеженою відповідальністю “МТР ГРУП”, дії відповідача-1, Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради “Київтранспарксервіс”, щодо дострокового одностороннього розірвання договору № ДНП-2015-09/10 від 17.09.2015 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю “МТР ГРУП” та останнім є незаконними, наслідком яких стало укладання Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради “Київтранспарксервіс” іншого договору з Товариством з обмеженою відповідальністю “АУРІГЕР” № ДНП-2018-04/07 від 27.04.2018 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування за тією ж адресою розташування паркомісць, що і в договорі № ДНП-2015-09/10 від 17.09.2015.

Зазначені обставини Товариство з обмеженою відповідальністю “МТР ГРУП” визначає, як підставу своїх позовних вимог, а предметом позову визначає визнання договору № ДНП-2018-04/07 від 27.04.2018, укладеного між Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради “Київтранспарксервіс” та Товариством з обмеженою відповідальністю “АУРІГЕР” недійсним.

В заяві про забезпечення позову Товариство з обмеженою відповідальністю “МТР ГРУП” просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Комунальному підприємству виконавчого органу Київської міської ради “Київтранспарксервіс” та Товариству з обмеженою відповідальністю “АУРІГЕР” вчиняти будь-які дії пов’язані з виконанням умов договору ДНП-2018-04/07 від 27.04.2018.

За приписами ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Проте, Товариством з обмеженою відповідальністю “МТР ГРУП” не було наведено достатніх належних та допустимих у розумінні ст.ст. 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України доказів вчинення відповідачами дій, які б могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, з огляду на доказову необґрунтованість заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “МТР ГРУП”, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення.

За таких обставин, керуючись ст.136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд –

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “МТР ГРУП” про вжиття заходів забезпечення позову.

2. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Суддя                                                                                           Спичак О.М.