РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.05.2018Справа № 910/948/18
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро"

до Фізичної особи-підприємця Мірошника Юрія Федорова

про стягнення 1384784,61 грн

Суддя Усатенко І.В.

Секретар судового засідання Микитин О.В.

Представники сторін:

від позивача Бонтлаб В.В.

від відповідача не з'явились

В судовому засіданні 31.05.2018 на підставі ст. 240 ГПК України прийнято скорочене рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" до Фізичної особи-підприємця Мірошника Юрія Федоровича про стягнення 1384784,61 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за укладеним між ТОВ "Спектр-Агро" та ФОП Мірошником Ю.Ф. договором поставки від 15.03.2017 № Ж-17/96-КВ відповідач не оплатив вартість поставленого йому товару, в зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 970015,18 грн. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань, позивач нарахував штрафні санкції (82466,89 грн пені, 84554,98 грн 28% річних, 28801,69 грн індексу інфляції та 210677,03 грн) та просить їх стягнути у судовому порядку. Також позивач нарахував відповідачу 8268,84 грн відсотків за користування товарним кредитом.

Ухвалою суду від 05.02.2018 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.03.2018.

22.02.2018 від відповідача надійшов відзив на позов з додатками. У відзиві відповідач відзначає, що позивачем не доведено факт укладення договору поставки, оскільки, він підписаний від імені позивача громадянином ОСОБА_4, повноваження якого позивачем не підтверджені. Також відповідач вказує, що договором не визначено строк оплати відсотків за користування товарним кредитом; оскільки, за користування товарним кредитом передбачено стягнення відсотків, то відсутні підстави для нарахування відсотків в зв'язку з простроченням на підставі ст. 625 ЦК України. Крім того, відповідач вказує, що на видатковій накладній № 8071 від 14.04.2017 підпис з боку покупця виконаний не Мірошником Ю.Ф. чи його представником, а іншою особою,а тому він не доводить обставин щодо отримання відповідачем товару за вказаною видатковою накладною. Відповідач наголошує, що одночасне стягнення з нього суми штрафу та пені суперечить ст. 61 Конституції України. Відповідач просив зменшити розмір неустойки, оскільки, вона є надмірно великою, порівняно з наслідками порушення зобов'язання. З огляду на все вищезазначене, відповідач просить у позові відмовити повністю.

27.02.2018 від відповідача надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді.

Ухвалою суду від 01.03.2018 відкладено підготовче засідання на 02.04.2018.

16.03.2018 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він спростовує обставини, викладені у відзиві. Оскільки, повноваження підписанта договору з боку позивача не були предметом доказування у даній справі, позивачем первісно не було надано доказів на підтвердження його повноважень, натомість до відповіді долучено копію довіреності від 01.09.2016, виданої позивачем ОСОБА_4, що підтверджує його право на укладення від імені ТОВ "Спектр-Агро" договорів. Крім того, правочин було схвалено обома контрагентами шляхом вчинення конклюдентних дій по виконанню договору. Позивачем вказано пункт договору, яким встановлено строк сплати основного зобов'язання та відсотків за користування кредитом. Крім того стягнення відсотків за користування кредитом та відсотків за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не суперечить чинному законодавству. Відповідач не надав доказів того, що видаткова накладна від 14.04.2017 № 8071 підписана не ним чи його представником, а тому відсутні підстави стверджувати, що товар за нею не отриманий. Стягнення одночасно пені та штрафу не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки. є різними видами відповідальності. Підстави для зменшення неустойки відсутні. Оскільки, не є надміру великими.

02.04.2018 судове засідання не відбулось, у зв'язку з перебуванням судді Усатенко І.В. у відпустці.

Ухвалою суду від 17.04.2018 продовжено строк підготовчого засідання та призначено на 03.05.2018.

03.05.2018 від відповідача надійшла заява про відкладення підготовчого засідання, в зв'язку з неможливістю явки адвоката, з яким укладено відповідний договір на представництво.

Ухвалою суду від 03.05.2018 закрито підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначено на 31.05.2018.

В судове засідання 31.05.2018 представник відповідача не з'явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з необхідністю взяти участь в судовому засіданні Окружного адміністративного суму міста Києва.

При розгляді клопотання про відкладення розгляду справи, представник позивача проти його задоволення заперечував, посилаючись на зловживання відповідачем своїми процесуальними правами.

Суд відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки, судове засідання було призначено з урахуванням його заяви від 03.05.2018, в якій він вказав дати, на які просив засідання не призначати.

Представником позивача у відповідь на питання суду з приводу підпису та печатки на видатковій накладній № 8071 від 14.04.2017 припущено, що на видатковій накладній № 8071 від 14.04.2017 міститься підпис та печатка брата відповідача (ОСОБА_5).

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ст. 217 ГПК України про закінчення з'ясування обставин та перевірки їх доказами суд зазначає в протоколі судового засідання і переходить до судових дебатів.

В судових дебатах представник позивача підтримав позовні вимоги.

Згідно ч. 7 ст. 233 ГПК України виправлення в рішеннях і ухвалах повинні бути застережені перед підписом судді.

При проголошені скороченого рішення судом помилково зазначено представником позивача ОСОБА_6 замість представника позивача, присутнього в судовому засіданні 31.05.2018 - Бонтлаба В.В.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро", як постачальником, та Фізичною особою-підприємцем Мірошником Юрієм Федоровичем, як покупцем, укладено договір поставки від 15.03.2017 № Ж-17/96-КВ, відповідно до предмету якого В строки, визначені Договором, ПОСТАЧАЛЬНИК зобов'язується передати у власність ПОКУПЦЯ продукцію виробничо-технічного призначення (надалі - ТОВАР), а ПОКУПЕЦЬ зобов'язується прийняти ТОВАР і оплатити його вартість, сплативши за нього визначену Договором грошову суму, а також сплатити відсотки за користування товарним кредитом в сумі, визначеній відповідно до умов Договору. Найменування ТОВАРУ, його кількість, ціна за одиницю, термін поставки ПОКУПЦЮ та базис поставки, порядок та термін оплати ТОВАРУ, та нарахованих відсотків, інші умови, визначені в Додатках до Договору, який є невід'ємною його частиною (п. 1.1, 1.2 Договору).

До позовних матеріалів долучено додаток № 1/СА000004530 від 24.03.2017 номенклатурна група товару на суму 569008,01 грн зі строком оплати по 30.09.2017; № 1/СА000003370 від 15.03.2017 номенклатурна група товару на суму 295275,60 грн зі строком оплати по 29.09.2017; № 1/СА000004530 від 24.03.2017 номенклатурна група товару на суму 127840,64 грн зі строком оплати по 30.09.2017; № 1/СА000010761 від 22.05.2017 номенклатурна група товару на суму 69314,40 грн зі строком оплати по 30.10.2017; № 1/СА000007192 від 20.04.2017 номенклатурна група товару на суму 117336,00 грн зі строком оплати по 30.10.2017; № 1/СА000012742 від 07.06.2017 номенклатурна група товару на суму 2451,17 грн зі строком оплати по 30.10.2017; № 1/СА000013277 від 13.06.2017 номенклатурна група товару на суму 15630,00 грн зі строком оплати по 31.10.2017.

Згідно п. 2.1, 2.4-2.8, 2.11, 2.12 договору ціна Договору становить загальну вартість ТОВАРУ, визначену із врахуванням вимог п.п. 2.2-2.3 Договору, що передається за цим договором та сума належних до сплати відсотків за користування товарним кредитом. Ціна ТОВАРУ встановлюється у гривнях і відображається в Додатках до Договору. ПОКУПЕЦЬ проводить розрахунки з ПОСТАЧАЛЬНИКОМ на умовах внесення оплати вартості (ціни) ТОВАРУ, визначеної із врахуванням вимог п.п. 2.2-2.3, у вигляді авансової частини та відстроченого платежу, в розмірах, вказаних в Додатках до Договору, шляхом перерахування коштів в національній валюті на банківський рахунок ПОСТАЧАЛЬНИКА. Оплата вважається проведеною після зарахування коштів на рахунок ПОСТАЧАЛЬНИКА, вказаного в тексті цього Договору. ТОВАР, що був переданий ПОКУПЦЮ в межах цього Договору тільки згідно накладних (без укладення додатків), підлягає повній оплаті з врахуванням умов п.п. 2.2 - 2.4 цього Договору, не пізніше 01 грудня 2017 року. За користування товарним кредитом, ПОКУПЕЦЬ сплачує на користь ПОСТАЧАЛЬНИКА відсотки, розмір яких передбачений Додатком до Договору. Сума відсотків підлягає оподаткуванню податком на додану вартість. Податок на додану вартість додається до нарахованої суми відсотків та підлягає обов'язковій оплаті ПОКУПЦЕМ. Строк користування товарним кредитом починається з дня, передбаченого Додатком до Договору, але не раніше дня, наступного за днем отримання ТОВАРУ ПОКУПЦЕМ, та закінчується в день повного розрахунку ПОКУПЦЕМ за поставлений Товар. ПОКУПЕЦЬ має право провести дострокову оплату вартості (ціни) ТОВАРУ. В цьому випадку, відсотки нараховуються та сплачуються за фактичну кількість днів користування товарним кредитом. Відсотки за користування товарним кредитом, нараховуються ПОСТАЧАЛЬНИКОМ відповідно до п. 2.6 Договору. Щомісячно з 01 вересня поточного року, або в день повного розрахунку, якщо такий настав раніше, ПОСТАЧАЛЬНИК складає акт нарахування відсотків за користування товарним кредитом. Даний акт надсилається ПОСТАЧАЛЬНИКОМ на адресу ПОКУПЦЯ, що вказана в тексті цього Договору. ПОКУПЕЦЬ зобов'язується підписати акт та повернути його протягом 1 робочого дня з дати отримання. У разі якщо підписаний акт не повертається ПОСТАЧАЛЬНИКУ, акт вважається схваленим та підписаним ПОКУПЦЕМ, Сплата нарахованих відсотків відбувається одночасно з оплатою вартості (ціни) Товару, і зараховуються ПОСТАЧАЛЬНИКОМ відповідно до вимог п. 2.10. Моментом переходу права власності на ТОВАР від ПОСТАЧАЛЬНИКА до ПОКУПЦЯ є дата виписки видаткової накладної на ТОВАР та/або, при необхідності, підписання інших документів, що посвідчують факт передачі Товару ПОКУПЦЮ.

Відповідно до п. 4.1, 4.2 договору, приймання товару по кількості і якості проводиться ПОКУПЦЕМ в момент його передачі від ПОСТАЧАЛЬНИКА. Для отримання Товару ПОКУПЕЦЬ зобов'язується до моменту отримання Товару надати ПОСТАЧАЛЬНИКУ довіреності на уповноважених осіб, оформлені в порядку, передбаченому ст.ст. 244-248 Цивільного кодексу України, які містять найменування та кількість Товару, який передається уповноваженим особам ПОКУПЦЯ, зразки підписів уповноважених осіб на отримання Товару. Така довіреність підписується керівником ПОКУПЦЯ та завіряється його печаткою. Якщо ПОКУПЕЦЬ працює без печатки, то довіреності на уповноважених осіб на отримання Товару посвідчуються нотаріально. ПОКУПЕЦЬ повинен перевірити якість та кількість ТОВАРУ, а також відсутність пошкоджень ТОВАРУ, а при їх виявленні протягом трьох робочих днів з моменту його отримання, повідомити про це ПОСТАЧАЛЬНИКА. Після прибуття представника ПОСТАЧАЛЬНИКА, ПОКУПЕЦЬ зобов'язаний негайно скласти Акт про недоліки товару, який є недійсним без підпису представника ПОСТАЧАЛЬНИКА. Якщо ПОСТАЧАЛЬНИКУ протягом трьох робочих днів з дня отримання товару не надходить повідомлень про недоліки Товару, Товар вважається прийнятий ПОКУПЦЕМ, як такий, що відповідає вимогам. Факт передачі ТОВАРУ Покупцю підтверджується видатковою накладною на ТОВАР та/або, при необхідності, іншими документами, що посвідчують факт передачі Товару ПОКУПЦЮ.

До матеріалів справи долучено видаткові накладні на підтвердження факту поставки товару позивачем та прийняття його відповідачем згідно умов визначених у додатках до договору. Видаткові накладні підписані представником постачальника та особисто ФОП Мірошником Ю.Ф та скріплені його печатками: № 2630 від 16.03.2017 на суму 295275,60 грн, додаток № 1/СА000003370 від 15.03.2017, № 4630 від 29.03.2017 на суму 275332,79 грн, додаток № 1/СА000004530 від 24.03.2017; № 4639 від 29.03.2017 на суму 70384,08 грн, додаток № 1/СА000004530 від 24.03.2017; № 6479 від 07.04.2017 на суму 190267,44 грн, додаток № 1/СА000004530 від 24.03.2017; № 9674 від 26.04.2017 на суму 105602,40 грн, додаток № 1/СА000007192 від 20.04.2017; № 10533 від 04.05.2017 на суму 11733,60 грн, додаток № № 1/СА000007192 від 20.04.2017; № 13550 від 23.05.2017 на суму 69314,40 грн, додаток № 1/СА000010761 від 22.05.2017; № 15757 від 07.06.2017 на суму 2451,17 грн, додаток № 1/СА000012742 від 07.06.2017; № 16250 від 13.06.2017 на суму 15630,00 грн, додаток № 1/СА000013277 від 13.06.2017. Загальна вартість товару, поставленого згідно вказаних видаткових накладних становить 1035991,48 грн

Також до матеріалів справи долучена видаткова накладна № 8071 від 14.04.2017 на суму 33023,70 грн, додаток № 1/СА000004530 від 24.03.2017. Проте підпис на вказаній видатковій накладній відрізняється від підпису відповідача, відбиток печатки на копії видаткової накладної не чіткий, однак, з візуального огляду можна зробити висновок, що він відрізняється від відбитків печатки відповідача на інших видаткових накладних. Оригінал накладної для огляду суду не було надано. Крім того, представник відповідача не заперечив в судовому засіданні тієї обставини, що підпис та печатка на вказаній накладній можуть належати іншій особі, зокрема брату відповідача. З аналізу копії видаткової накладної № 8071 від 14.04.2017, заперечень відповідача щодо факту її підписання та пояснень представника позивача, суд дійшов висновку, що видаткова накладна № 8071 від 14.04.2017 підписана та скріплена печаткою іншої особи, а не відповідачем. Оскільки, згідно умов договору право на отримання товару представником відповідача підтверджується відповідною довіреністю, а позивач не надав до матеріалів справи довіреності на особу, що підписала видаткову накладну № 8071 від 14.04.2017, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження тієї обставини, що відповідачем за видатковою накладною від 14.04.2017 № 8071 отримано товару на суму 33023,70 грн.

Матеріалами справи доведено отримання відповідачем від позивача товару на загальну суму 1035991,48 грн за договором від 15.03.2017 № Ж-17/96-КВ.

Пунктом 3.2.1 Договору покупець зобов'язується провести оплату за ТОВАР та сплатити відсотки за користування товарним кредитом з дотриманням порядку та термінів, передбачених п. 2 Договору та Додатку до Договору.

Відповідач частково оплатив вартість отриманого товару на суму 99000,00 грн (45900,00 грн сплачено 31.10.2017, 49500,00 грн сплачено 10.11.2017), що підтверджується виписками з особового рахунку позивача. Вказані кошти, згідно долученого до матеріалів справи розрахунку ціни позову були зараховані в погашення суми основного боргу відповідача перед позивачем.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Приписом ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Положенням ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати, у тому числі, оплати товару.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем з урахуванням часткової оплати документально підтверджений на суму 936991,48 грн., відтак позовні вимоги підлягають задоволенню щодо стягнення суми основного боргу частково.

Заперечення відповідача викладені у відзиві враховані судом частково щодо відсутності належних та допустимих доказів отримання товару за видатковою накладною № 8071 від 14.04.2017.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача суми відсотків за користування товарним кредитом у розмірі 8268,84 грн.

Згідно ч.1, 5 ст. 694 ЦК України Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов'язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

Як зазначено вище п. 2.6, 2.7, 2.11 договору передбачено сплату відсотків за користування кредитом та їх оплату одночасно з оплатою вартості товару на підставі актів нарахування відсотків.

До матеріалів справи долучено акт № 25719 від 28.11.2017 нарахування відсотків за користування товарним кредитом. Акт підписаний з боку постачальника, з боку покупця акт не підписаний. Вказаний акт направлений на адресу відповідача для підписання 23.01.2018.

До матеріалів справи долучено розрахунок відсотків за користування кредитом нарахованих за договором від 15.03.2017 № Ж-17/96-КВ. Суд перевірив розрахунок позивача та вважає його обґрунтованим за винятком того, що позивачем при здійсненні розрахунку включено суму поставки товару за видатковою накладною № 8071 від 14.04.2017, поставка за якою не підтверджена позивачем при розгляді даної справи. З огляду на вказане суд здійснив власний розрахунок відсотків за користування товарним кредитом, в зв'язку з чим сума відсотків за період з 17.03.2017 по 28.11.2017 становить 8021,30 грн.

Доказів сплати відсотків за користування товарним кредитом відповідачем суду не надано, а тому вимога позивача визнається обґрунтованою в частині суми відсотків - 8021,30 грн та підлягає частковому задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідача 82466,89 грн пені, 84554,98 грн - 28% річних, 28801,69 грн втрат від інфляції, 210677,03 грн штрафу.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 7.2 договору у випадках порушення умов даного Договору, ПОСТАЧАЛЬНИК має право притягти ПОКУПЦЯ до відповідальності за несвоєчасне виконання будь-яких грошових зобов'язань за Договором. За порушення даних умов Договору ПОКУПЕЦЬ: сплачує за кожен день прострочення на користь ПОСТАЧАЛЬНИКА пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми боргу, за кожен день такого прострочення; у випадку прострочення оплати більше ніж на 5 банківських днів, сплачує штраф в розмірі 20 % від несплаченої суми, яка склалася на наступний день після прострочення виконання грошового зобов'язання; сплачує на користь ПОСТАЧАЛЬНИКА 28 (двадцять вісім) відсотків річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Суд перевірив розрахунок пені за період з 30.09.2017 - 24.01.2018 на суму 82466,89 грн. Оскільки позивачем при здійсненні розрахунку не враховано відсутність доказів поставки товару на суму 33023,70 грн, суд здійснив власний перерахунок, згідно якого сума пені становить 79532,80 грн за період з 30.09.2017 по 24.01.2018 та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо розміру 28% річних від простроченої суми грошового зобов'язання та втрат від інфляції.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки сторони і договорі передбачили інший розмір відсотків за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, ніж передбачено ст. 625 ЦК України і не суперечить її вимогам, суд вважає вказану вимогу обґрунтованою. Також суд звертає увагу відповідача, що відсотки згідно ст. 625 ЦК України стягуються в зв'язку з неналежним виконанням боржником грошового зобов'язання, а відсотки за користування кредитом стягуються протягом строку користування кредитом в тому числі і до моменту прострочення. Отже одночасне стягнення відсотків за користування товарним кредитом та відсотків на підставі ст. 625 ЦК України не суперечить чинному законодавству, а відповідна вимога є обґрунтованою.

Суд здійснив власний розрахунок 28 % річних за вирахуванням суми поставки за накладною № 8071 від 14.04.2017. Згідно розрахунку суду сума 28% річних за період з 30.09.2017 по 24.01.2018 становить 81540,39 грн та підлягає стягненню з відповідача.

Суд перевірив розрахунок втрат від інфляції, здійснений позивачем та вважає його обґрунтованим та арифметично вірним, а суму втрат від інфляції за період з жовтня 2017 по грудень 2017 у розмірі 28801,69 грн такою, що підлягає стягненню з відповідача.

Також позивач просить стягнути з відповідача штраф, відповідно до 7.2 Б договору.

Відповідно до п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З урахуванням правової позиції Верховного Суду України у постанові від 27.04.2012р. № 06/5026/1052/2011, Суд вважає правомірним застосування до відповідача одночасно штрафу та пені.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України пеня та штраф є формами неустойки та видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У зв'язку з чим, у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій, що не суперечить положенням ст. 61 Конституції України і відповідає встановленій статтею 627 Цивільного кодексу України свободі договору, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За таких підстав, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу на підставі п.7.2 Б Договору. Однак, при здійсненні розрахунку штрафу позивачем невірно визначена сума заборгованості з огляду на вищевказане, від розміру й якої здійснюється нарахування штрафу. Крім того, оскільки позивачем при здійсненні розрахунку штраф на суму зобов'язань у розмірі 15630,00 грн не нараховувався, суд не має права виходити за межі позовних вимог та при здійсненні перерахунку судом не включено в базу нарахування суму боргу у розмірі 15630,00 грн. Отже позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню та до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 20% штрафу у розмірі 204072,00 грн.

Щодо заперечень відповідача щодо прав ОСОБА_4 підписувати від імені позивача договори поставки, то вказана обставина спростована матеріалами справи, зокрема довіреністю від 01.09.2016 № СА 0109/04. Крім того правочин був схвалений контрагентами шляхом вчинення дій з його виконання.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України. Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен із доводів сторін.

Вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог.

На підставі викладеного, ст.ст. 74, 76, 77, 123, 129, 237, 238, 239, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мірошника Юрія Федоровича (02068, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (08702, Київська область, м. Обухів, вулиця Промислова, будинок 20, ) суму основного боргу у розмірі 936991 (дев'ятсот тридцять шість тисяч дев'ятсот дев'яносто одна) грн 48 коп., суму відсотків за користування товарним кредитом у розмірі 8021 (вісім тисяч двадцять одна) грн 30 коп., суму пені у розмірі 79532 (сімдесят дев'ять тисяч п'ятсот тридцять дві) грн 80 коп., суму 28% річних у розмірі 81540 (вісімдесят одна тисяча п'ятсот сорок) грн. 39 коп., суму втрат від інфляції у розмірі 28801 (двадцять вісім тисяч вісімсот одна) грн 69 коп., суму штрафу у розмірі 204072 (двісті чотири тисячі сімдесят дві) грн 29 коп та судовий збір у розмірі 20084 (двадцять тисяч вісімдесят чотири) грн 40 коп.

3. В частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (08702, Київська область, м. Обухів, вулиця Промислова, будинок 20, ) до Фізичної особи-підприємця Мірошника Юрія Федоровича (02068, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1 ) про стягнення суми основного боргу у розмірі 33023,70 грн, відсотків за користування товарним кредитом у розмірі 247,54 грн, пені у розмірі 2934,09 грн, 28% річних у розмірі 3014,59 грн, штрафу 6604,74 грн відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 06.06.2018

Суддя І.В.Усатенко