РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.05.2018Справа № 910/2497/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙТ ІНВЕСТ СЕРВІС" до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України» про стягнення 51 951,79 грн., за участю представників позивача - Меткої Л.І., керівник, відповідача - Ляховича С.О., довіреність №47-ЮР від 18.12.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року до господарського суду міста Києва звернувся позивач з позовом до відповідача про стягнення 32 000,00 грн. основного боргу, 11 675,19 грн. пені, 6 985,60 грн. інфляційних витрат та 1 291,00 грн. 3% річних за договором оренди нежитлового приміщення №0-02/DDNEKRG0217 (10 від 21.12.2009 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.03.2018 року відкрито провадження та справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.04.2018 року.

26.03.2018 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він вказує на те, що рішенням господарського суду міста Києва від 14.11.2016 року №910/16385/16 розірвано договір оренди нежитлового приміщення №0-02/DDNEKRG0217 (10 від 21.12.2009 року та на виконання цього рішення суду відповідач звертався до позивача про надання доступу до об'єкту оренди з метою демонтажу, вивезення обладнання та повернення об'єкту оренди, але позивач ухилився від підписання акту приймання-передачі (повернення) майна з оренди, а тому відповідач просив суд відмовити позивачеві в задоволенні позову повністю.

16.04.2018 року в судовому засіданні було оголошено перерву на 07.05.2018 року.

25.04.2018 року позивачем через канцелярію суду надано відповідь на відзив.

02.05.2018 року відповідачем через канцелярію суду надано заперечення на відповідь на відзив.

07.05.2018 року позивачем через канцелярію суду надано додаткові пояснення на заперечення на відповідь на відзив відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.05.2018 року закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 30.05.2018 року.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.12.2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лайт Інвест Сервіс" (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством "Телесистеми України" (орендар) був укладений договір оренди нежитлового приміщення № 0-02/DDNEKR60217 (1020001205 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець зобов'язується передати орендарю в тимчасове платне користування (оренду) нежитлове приміщення (частину покрівлі), розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 4, загальною площею 250 кв. м. (далі - об'єкт оренди), а орендар зобов'язується сплачувати орендодавцю плату за користування.

Згідно п. 1.2 договору приміщення надається в оренду для розміщення телекомунікаційного обладнання ПрАТ «Телесистеми України».

Відповідно до п. 2.2 договору при передачі об'єкту оренди сторонами складається двосторонній акт прийому-передачі об'єкту оренди, який підписується уповноваженими представниками сторін і є невід'ємною частиною цього договору. В акті прийому-передачі вказується технічний стан об'єкту оренди на момент передачі його в оренду.

Згідно п. 2.3 договору об'єкт оренди вважається переданим орендарю в користування з моменту підписання акту прийому-передачі уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п. 4.1 договору за об'єкт оренди орендар сплачує орендну плату за календарний місяць в розмірі 2 000, 00 грн. Орендна плата включає плату за користування об'єктом оренди і плату за користування земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, а також яка прилягає до об'єкту оренди і необхідна для досягнення мети оренди.

Згідно з п. 4.3 договору оренда плата вноситься один раз на місяць, починаючи з моменту фактичної передачі об'єкту оренди орендареві за актом прийому-передачі, не пізніше 15 числа місяця наступного за розрахунковим.

Пунктом 4.6. договору визначено, що нарахування орендної плати починається з дати підписання обома сторонами акта приймання-передачі об'єкту оренди. Датою припинення нарахування орендної плати вважається дата припинення дії договору або його дострокового розірвання. У цих випадках обома сторонами підписується акт прийому-передачі приміщення про повернення приміщення від орендаря до орендодавця.

Відповідно до акту прийому-передачі 01.01.2010 року орендодавець передав орендарю об'єкт оренди.

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.11.2016 року у справі № 910/16385/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайт Інвест Сервіс" до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" про стягнення заборгованості в сумі 21 634, 03 грн., розірвання договору оренди, відшкодування збитків, яке набрало законної сили 02.12.2016 року, позов задоволено частково, розірвано договір оренди № 0-02/DDNEKR60217 (1020001205 від 21.12.2009 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лайт Інвест Сервіс" та Приватним акціонерним товариством "Телесистеми України".

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, договір оренди нежитлового приміщення № 0-02/DDNEKR60217 (1020001205 від 21.12.2009 року є розірваним з 02.12.2016 року.

Поясненнями позивача, частково відповідача, актом прийому-передачі об'єкта оренди від 01.01.2010 року, рішенням господарського суду міста Києва від 14.11.2016 року № 910/16385/16, розрахунком заборгованості за орендну плату, підтверджується наявність заборгованості орендаря (відповідача) за період з жовтня 2016 року по грудень 2016 року по орендній платі перед орендодавцем (позивачем) у розмірі 4000,00 грн.

Доказів оплати зазначеної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з орендної плати за період з жовтня 2016 року по грудень 2016 року на загальну суму 4 000,00 грн. є обґрунтованими і в цій частині підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог про стягнення основного боргу з орендної плати за період з грудня 2016 року по лютий 2018 року на загальну суму 28 000,00 грн. слід відмовити, оскільки, як вбачається з умов п. 4.6. договору, датою припинення нарахування орендної плати вважається дата припинення дії договору або його дострокового розірвання, тому нарахування позивачем орендної плати після 02.12.2016 року (дати розірвання договору за рішенням суду у справі № 910/16385/16) є безпідставним.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 6 985,60 грн. інфляційних витрат та 1291,00 грн. 3 % річних у зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором оренди нежитлового приміщення №0-02/DDNEKRG0217 (10 від 21.12.2009 року підлягають задоволенню частково за перерахунком суду, який здійснено на суму основного бору - 4000,00 грн., а саме: 587,67 коп. - інфляційних втрат та 130,52 грн. - 3% річних. В іншій частині позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат слід відмовити.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Пунктом п. 7.2 договору визначено, що стягнення заборгованості з орендної плати провадиться у встановленому законом порядку з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період порушення строків оплати, від суми заборгованості, за кожен прострочення.

На підставі вищезазначених умов договору позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення 11 675,19 грн. пені, нарахованої за період з 17.10.2016 року по 20.02.2018 року у зв'язку з невиконанням зобов'язань з оплати орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення №0-02/DDNEKRG0217 (10 від 21.12.2009 року.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення пені підлягає задоволенню частково - на суму 1 295,79 грн., за перерахунком суду, який здійснено за період дії договору. В іншій частині позовних вимог про стягнення пені слід відмовити.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України» (02154, м. Київ, бул. Русанівський, 7; код 22599262) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙТ ІНВЕСТ СЕРВІС" (50051, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, буд. 4; код 32975403) 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. основного боргу, 1 295 (одна тисяча двісті дев'яносто п'ять) грн. 79 коп. пені, 587 (п'ятсот вісімдесят сім) грн. 67 коп. інфляційних втрат, 130 (сто тридцять) грн. 52 коп. 3% річних та 211 (двісті одинадцять) грн. 44 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 11.06.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна