РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.05.2018Справа № 910/53/18

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА ДЖУН"

до: приватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовича

про: визнання недійсними та скасування результатів оцінки нерухомого майна

Суддя: Шкурдова Л.М.

Секретар с/з Гнідіна М.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Севастьянов С.В. за дов.

від відповідача: Мілоцький О.Л. (приватний виконавець)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА ДЖУН" до приватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовича про визнання недійсними та скасування результатів оцінки нерухомого майна.

Позивач просить суд визнати недійсними та скасувати результати оцінки нерухомого майна, проведеної ТОВ "Сейв-Компані", в зв'язку з тим, що на думку позивача, ТОВ "Сейв-Компані" не мала права проводити таку оцінку; вартість майна за результатами проведення оцінки ТОВ "Сейв-Компані" є меншою ніж визначено у Звіті, проведеному ФОП Кожемякиним Святославом Сергійовичем, який покладено в основу судового рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2017 року та постанови Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 року у справі № 910/21160/16 за позовом ОСОБА_5 до ТОВ "Фірма "Джун" про стягнення вартості частини майна, пропорційній частці у статутному капіталі в розмірі 5 095 350,00 грн (що складає 50 % від 10 190 700,00 грн), а тому за твердженням позивача вартість майна не може бути меншою, ніж визначена у рішенні суду у справі № 910/21160/16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 року відкрито провадження у справі №910/53/18 за правилами загального позовного провадження.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи, що приватним виконавцем призначено суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні та надання звіту про оцінку майна у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження», ТОВ "Сейв-Компані" мало право на проведення оцінки майна та твердження позивача про заниження вартості майна не відповідає дійсності.

В судовому засіданні 19.04.2018 року судом ухвалено закінчити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 25.05.2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.05.2017р. Господарським судом міста Києва прийнято рішення у справі №910/21160/16, яке залишено без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 р., за позовом ОСОБА_5 (учасник ТОВ «ФІРМА «ДЖУН») до ТОВ «ФІРМА «ДЖУН», відповідно до якого позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з ТОВ «ФІРМА «ДЖУН» на користь ОСОБА_5 вартість частини майна, пропорційній його частці у статутному капіталі в розмірі 5095350,00 грн. та суму судового збору в розмірі 76 430,25 грн.

На виконання вказаного рішення суду Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ у справі №910/21160/16.

Приватним виконавцем Мілоцьким Олегом Леонідовичем відкрито виконавче провадження № 55273348 на підставі виконавчого документу у справі № 910/21160/16 від 12.06.2017 виданого Господарським судом міста Києва про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ДЖУН» на користь ОСОБА_5 вартість частини майна товариства, що пропорційна його частці у статутному капіталі у розмірі 5 095 350,00 грн. та суму судового збору в розмірі 76 430,25 грн.

29.11.2017 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

18.12.2017 року приватним виконавцем винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постановою приватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовича від 27.12.2017 року у виконавчому провадженні №55273348 з виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/21160/16 від 12.06.2017 року, призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання товариство з обмеженою відповідальністю "СЕЙВ КОМПАНІ" з метою надання письмового висновку, звіту про оцінку майна (акт оцінки майна) визначення вартості майна боржника - нежитлових приміщень №115,116 - 1-го поверху (в літ. А) за адресою: м. Київ, Дніпровська набережна 3 літера А, приміщення № 115 (приміщення № 1-18, вітрини пл. - 3,3 кв.м.) загальною площею - 267,7 кв.м., приміщення № 116 (приміщення № 1-8, вітрини пл. - 5,6 кв.м.) загальною площею - 100,3 кв.м.

Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕЙВ КОМПАНІ" складено Звіт про оцінку майна від 27.12.2017 року за результатами проведення незалежної оцінки нерухомого майна - нежитлове приміщення №115 та 116, загальною площею 368,0 кв.м., що розташоване за адресою: м.Київ, Дніпровська набережна, 3А, що належить ТОВ «Фірма Джун», за результатом проведення якої експертом визначено, що ринкова вартість об'єкту оцінки: нежитлове приміщення №115 та 116, загальною площею 368,0 кв.м., що розташоване за адресою: м.Київ, Дніпровська набережна, 3А, що належить ТОВ «Фірма Джун», яка визначена порівняльним підходом станом на 27.12.2017 року становить 10 210 000, 00 грн.

Позивач зазначає, що під час розгляду справи №910/21160/16, вже була проведена оцінка майна боржника та складено Звіт про оцінку вартості майна: нерухомого майна - нежилих приміщень за адресою: вул. Дніпровська набережна, 3А, що проводилась ФОП Кожемякиним Святославом Сергійовичем, який покладено в основу рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/21160/16. Позивач просить суд визнати недійсними та скасувати результати оцінки нерухомого майна, проведеної ТОВ "Сейв-Компані", в зв'язку з тим, що на думку позивача, ТОВ "Сейв-Компані" не мала права проводити таку оцінку, вартість майна за результатами проведення оцінки ТОВ "Сейв-Компані" є меншою ніж визначено у Звіті, проведеному ФОП Кожемякиним Святославом Сергійовичем, навіть враховуючи те, що виконавче провадження закрите, в зв'язку зі скасуванням рішення суду, існування такої оцінки може негативно вплинути на його права.

Примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" та Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" випадках - на приватних виконавців.

Судові накази підлягають примусовому виконанню у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження».

З метою виконання рішення суду про стягнення коштів з боржника державним виконавцем вчиняються заходи примусового виконання рішення суду, які включають в себе, зокрема, накладення арешту на майно, здійснення опису майна та подальша реалізація майна боржника, спрямована на задоволення грошових вимог кредитора за рахунок майна боржника.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця (ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника (ст.56 Закону України «Про виконавче провадження»).

В подальшому здійснюється вилучення майна з передачею його для реалізації.

Визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження (ч.1 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. (ст.57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Аналогічні положення закріплені в ст.20 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Як вбачається з матеріалів справи, під час примусового виконання стягувачем 27.12.2017 до приватного виконавця подано заяву про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для оцінки майна у виконавчому провадженні, в якій було зазначено, що сторони не досягли згоди щодо вартості описаного майна, в зв'язку з чим необхідно залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна (нежитлові приміщення № 115, 116 - 1-го поверху (в літ. А) за адресою м. Київ, Дніпровська набережна 3 літера А, які належать боржнику на праві власності згідно договору купівлі-продажу нежитлового приміщення № 300/45-КП від 29.04.2004 року.).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що сторонами виконавчого провадження не було досягнуто згоди відносно вартості майна боржника, в зв'язку з чим державний виконавець у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження» має право залучити суб'єкта господарювання для оцінки майна боржника у виконавчому провадженні та постановою приватного виконавця від 27.12.2017 року у виконавчому провадженні №55273348 з виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/21160/16 від 12.06.2017 року було призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання товариство з обмеженою відповідальністю "СЕЙВ КОМПАНІ" в особі Король-Єгорової Євгенія Володимирівни з метою надання письмового висновку, звіту про оцінку майна (акт оцінки майна) визначення вартості майна боржника.

Професійна оціночна діяльність (далі - оціночна діяльність) - діяльність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна.

Суб'єктами оціночної діяльності є, зокрема, суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

В матеріалах справи наявний Сертифікат НОМЕР_2 суб'єкта оціночної діяльності від 27.02.2017 року, виданий Фондом державного майна України товариству з обмеженою відповідальністю «Сейв Компані», зі змісту якого вбачається, що напрямками оцінки майна, щодо яких дозволена фактична оціночна діяльність в межах спеціалізації зазначено: 1.1. Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок, та майнових прав на них; 1.2. Оцінка машин і обладнання.; 1.3. Оцінка колісних транспортних засобів.

Також в матеріалах справи міститься Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача НОМЕР_1 від 03.12.2016р., яке засвідчує, що Король-Єгорова Євгенія Володимирівна має спеціалізацію в межах напряму «Оцінка об'єктів у матеріальній формі»: 1.1. «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок, та майнових прав на них»; 1.2. «Оцінка машин і обладнання»; 1.3. «Оцінка колісних транспортних засобів».

Таким чином, твердження позивача, що ТОВ «Сейв Компані» не мало права здійснювати оцінку майна боржника (нежитлових приміщень) спростовується матеріалами справи, зокрема Сертифікатом НОМЕР_2 суб'єкта оціночної діяльності від 27.02.2017 року. яким передбачено право ТОВ «Сейв Компані» на здійснення оцінки нерухомого майна.

Також не підтверджується матеріалами справи твердження позивача, що вартість майна за результатами проведення оцінки ТОВ "Сейв-Компані" є меншою ніж визначено у Звіті, складеному ФОП Кожемякиним Святославом Сергійовичем, оскільки згідно Звіту, складеного ФОП Кожемякиним Святославом Сергійовичем, вартість майна складає 10 190 700,00 грн, в той час як згідно Звіту, складеного ТОВ «Сейв Компані», вартість майна складає 10 210 000, 00 грн.

Судом встановлено, що на час розгляду даної справи судом 06.03.2018 року приватним виконавцем Мілоцьким О.Л. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у ВП №55273348, з огляду на те, що Постановою Верховного суду України №910/21160/16 від 28.02.2018 року скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.11.17р. та рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2017р. у справі №910/21160/16.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ. Наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа визначені ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», а саме арешт, накладений на майно (кошти) боржника знімається, відомості про боржника виключаються з єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Таким чином, в зв'язку із закінченням виконавчого провадження реалізація майна позивача не здійснюється та необхідність у здійсненні оцінки майна позивача відпала.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У розумінні зазначених приписів суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Процесуально-правовий зміст захисту права полягає у тому, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. (ст. 4 ГПК України).

Враховуючи викладене вище, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №18-рп/2004 від 01.12.2004 поняття "охоронюваний законом інтерес" що вживається в законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Оскільки, правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права, у зв'язку з чим таке право підлягає захисту.

Порушення права чи охоронюваного законом інтересу повинне мати об'єктивний характер і виражатися в позбавленні або зменшенні обсягу певних благ особи, права чи інтереси якої порушено, певних благ, які вона мала до порушення або справедливо очікувала набути у майбутньому.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено достатніми та допустимими доказами факту порушення його прав чи інтересів з боку відповідача.

Сам по собі факт наявності оцінки майна на сьогоднішній момент не призводить до порушення прав позивача, оскільки є лише початковим етапом при реалізації майна, сам же продаж майна не може бути здійснений, оскільки виконавче провадження закрите.

Відтак, твердження щодо порушення прав позивача фактом існування оспорюваної оцінки є суб'єктивною думкою позивача, яка не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Суд звертає увагу на те, що завданням правосуддя є захист охоронюваних законом прав та інтересів осіб.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Наслідком прийняття судового рішення має бути реальне поновлення прав та/або інтересів особи, які були порушені.

При цьому статтею 74 ГПК України на сторони покладено обов'язок доказування обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено факт порушення його прав, не вказано які саме права чи інтереси порушено внаслідок існування на сьогоднішній день оцінки майна ТОВ «Сейв Компані» та яким чином такі права чи інтереси можуть бути поновлені внаслідок прийняття судового рішення.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відсутність порушення прав позивача з боку відповідача, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя Л.М. Шкурдова

Дата складання тексту рішення складено: 05.06.18р.