ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
11.06.2018р. Справа № 905/1078/18
Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача 1 ОСОБА_2, до відповідача -2 ОСОБА_3, відповідача 3 Приватного підприємства «Донарт» про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі, застосування наслідків недійсності договору, визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, статуту підприємства та скасування реєстраційних дій
ОСОБА_1 звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача 1 ОСОБА_2, до відповідача -2 ОСОБА_3, відповідача 3 Приватного підприємства «Донарт» про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі, застосування наслідків недійсності договору, визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, статуту підприємства та скасування реєстраційних дій.
Разом з позовною заявою до господарського суду Донецької області ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом:
- накладення арешту на частку в статутному капіталі ПП «Донарт» (ідентифікаційний код: 35715715) в розмірі 25% статутного капіталу ПП «Донарт».
- Заборони ОСОБА_3 (Код в ДРФО: НОМЕР_1) відчужувати частку в статутному капіталі ПП «Донарт» в розмірі, що перевищує 75% статутного капіталу ПП «Донарт» (ідентифікаційний код: 35715715) на користь будь-яких осіб, а також приймати рішення щодо виділу, реорганізації чи ліквідації та/або зміни розміру статутного капіталу ПП «Донарт».
- Заборони всім без виключення державним реєстраторам та приватним нотаріусам, що діють у якості державних реєстраторів вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов'язані зі зміною складу учасників, виділом, реорганізацією, ліквідацією та/або зміною розміру статутного капіталу ПП «Донарт» (ідентифікаційний код: 35715715).
В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на наступне.
Підставою для подання позову стало те, що невідомі Позивачу особи, шляхом підробки довіреності від її імені фактично вкрали майно (корпоративні права) Позивача, у вигляді частки в статутному капіталі у розмірі 25%, шляхом їх відчуження на користь ОСОБА_3 Таким чином, враховуючи зазначене, отримавши 100% контроль над підприємством, ОСОБА_3П у будь-який момент може прийняти рішення про перепродаж частки, про виділ чи припинення товариства або про зміну статного капіталу для розмиття частки у 25%, а тому до вирішення спору по суті, підприємство може припинити своє існування (виділ, ліквідація тощо), частка стане розмитою (збільшення статутного капіталу) або взагалі продати свою частку третім особам. При цьому, Позивач просить взяти до уваги, що накладення арешту на частку в розмірі 25% і заборона вчиняти дії щодо зміни складу учасників, розміру статутного капіталу чи припинення ПП «Донарт» ніяк не перешкоджає ОСОБА_3 володіти, користуватися і розпоряджатися рештою 75% частки в статутному капіталі. Крім того, це ніяк не впливає на можливість отримання прибутку у вигляді дивідендів, не блокує роботу підприємства, а лише забезпечує можливість реального виконання рішення суду.
Таким чином, звертаючись із відповідним позовом до суду Позивач повинен бути впевненим, що у разі задоволення позовних вимог, його право буде ефективно захищене та поновлене і йому не доведеться звертатися з новими позовами до інших осіб чи з іншими вимогами через те, що своєю неправомірною поведінкою відповідач унеможливив виконання рішення суду.
Розглянувши заяву позивача, суд вважає її такою, що підлягає задоволенню частково в силу наступного.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.
Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За таких обставин, вжиття заходів до забезпечення позову - це реальна гарантія виконання судового рішення, виходячи з розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і забезпечення збалансованості інтересів сторін у справі.
Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини (ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову.
Відповідно до ч. 3 п. 1 Постанови Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Отже, аналіз приписів правових норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.
Пунктом 1,4 ч. 5 ст.137 Господарського процесуального кодексу України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, зокрема: проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.
Разом із тим, вимоги позивача про заборону всім без виключення державним реєстраторам та приватним нотаріусам, що діють у якості державних реєстраторів вчиняти будь-які реєстраційні дії повязані зі зміною складу учасників, виділом, реорганізацією, ліквідацією та/або зміною розміру статутного капіталу ПП «Донарт» - суд вважає такими, що виходять за межі предмету позову, тому вжиття вказаних заходів призведе до порушень прав та інтересів ПП «Донарт». У зв'язку із чим, вимоги позивача у цій частині не підлягають задоволенню.
За правилами ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відтак, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову містить обґрунтовані мотиви та посилання на докази, на підставі яких, суд дійшов висновку щодо доцільность та необхідність забезпечення позову, проте, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, та враховуючи пункті 1-9 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, якими встановлено заходи забезпечення позову задовольняє її частково .
При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.
Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до вирішення спору по суті.
Керуючись статтями 136, 137, 140, ч.2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-
Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача 1 ОСОБА_2, до відповідача -2 ОСОБА_3, відповідача 3 Приватного підприємства «Донарт» про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі, застосування наслідків недійсності договору, визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, статуту підприємства та скасування реєстраційних дій задовольнити частково.
Накласти арешт на частку в статутному капіталі Приватного підприємства «Донарт» (ідентифікаційний код: 35715715), в розмірі 25%, яка була продана за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі підприємства від 15.02.2018.
Заборонити ОСОБА_3 (код в ДРФО: НОМЕР_1) відчужувати частку в статутному капіталі Приватного підприємства «Донарт» (ідентифікаційний код: 35715715), в розмірі 25%, придбану ним за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі підприємства від 15.02.2018, на користь будь-яких осіб, а також приймати рішення щодо виділу, реорганізації чи ліквідації та/або зміни розміру статутного капіталу Приватного підприємства «Донарт».
Заборонити державним реєстраторам та іншим посадовим особам, які відповідно до закону наділені повноваженнями державних реєстраторів, здійснювати реєстраційні дії та вносити записи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Донарт» (ідентифікаційний код: 35715715), в розмірі 25%, яка була продана за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі підприємства від 15.02.2018.
В решті вимог відмовити.
Копію ухвали негайно направити сторонам та для виконання Управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.
Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" для виконання судових рішень.

Стягувач: ОСОБА_1 86104, АДРЕСА_1, код в ДРФО НОМЕР_2.

Боржник: ОСОБА_3 83057, АДРЕСА_2, код в ДРФО: НОМЕР_1.

Приватне підприємство «Донарт» - 84501, м.Бахмут, вул..Свободи, 17, код за .

Ухвала дійсна до пред'явлення до виконання до 12.06.2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 11.06.2018 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Е.В. Зекунов