КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2018 р., м. Київ Справа№ 910/21819/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

за участю секретаря судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

від третьої особи 1: не з'явився,

від третьої особи 2: не з'явився,

від третьої особи 3: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2018р., м. Київ (повний текст складено 12.03.2018р.) у справі №910/21819/17 (суддя Отрош І.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське",

третя особа 1 - ОСОБА_2,

третя особа 2 - ОСОБА_3,

третя особа 3 - ОСОБА_4,

про стягнення 5955,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про відшкодування 1/3 шкоди у сумі 5955,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Відповідач в порушення норм законодавства України та договору обов'язкового страхування цивільно-правової не виконав обов'язок щодо виплати страхового відшкодування, у зв'язку із завданням шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу Фольксваген, д.н. НОМЕР_1, водієм транспортного засобу Фольксваген, державний номер НОМЕР_4. При цьому, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Фольксваген, державний номер НОМЕР_4, право вимоги за якою перейшло до Позивача, застрахована Відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/7945764.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.03.2018р. у справі №910/21819/17 у позові відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що Позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що шкода власнику автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, була заподіяна саме особою, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована Відповідачем (власником автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_4).

При цьому, місцевим судом встановлено, що безпосереднього зіткнення вказаних автомобілів не відбулось, а транспортний засіб Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, отримав пошкодження у зв'язку з зіткненням з автомобілем Тойота, державний номер НОМЕР_2. Водночас, постановою Подільського районного суду міста Києва від 02.02.2017 у справі № 758/13482/16-п винним у зіткненні з автомобілем Тойота, державний номер НОМЕР_2, визнано саме водія транспортного засобу Фольксваген, державний номер НОМЕР_1.

Також місцевий суд зазначив, що Позивачем не доведено обставин вчинення водієм транспортного засобу Фольксваген, державний номер НОМЕР_4, протиправних дій (порушення Правил дорожнього руху), що мали наслідком зіткнення автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, та автомобіля Тойота, державний номер НОМЕР_2.

Не погодившись із вказаним рішенням, Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим судом порушені норма процесуального та матеріального права, не враховано всіх обставин справи. Так, Позивач зазначає, що місцевим судом всупереч встановленим обставинам у постанові Подільського районного суду м. Києва від 02.02.2017р. у справі №758/13482/16-п, самостійно встановлено ступінь вини кожного із учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач зазначає, що відповідно до ст.1190 Цивільного кодексу України, п.36.3 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та враховуючи, що вину Третіх осіб встановлено судом, Позивач має право на страхове відшкодування, яке в даному випадку має становити 1/3 частину фактичного розміру завданої шкоди.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2018р. відкрито апеляційне провадження у справі №910/21819/17, розгляд справи призначено на 29.05.2018р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

07.12.2015р. між Позивачем та ПІІ "Віп-Рент" укладено генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №28-0199-2700/16-AVIS, яким передбачено страхування майнових інтересів ПІІ "Віп-Рент", пов'язаних з володінням, користуванням та розпорядженням транспортними засобами, наведеними у додатку №1 до договору, серед яких автомобіль Фольксваген, державний номер НОМЕР_1 (строк страхування - з 05.06.2016р. по 04.06.2017р.).

28.03.2016р. між Відповідачем та ОСОБА_5 укладено поліс АЕ/7945764 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого забезпеченим є транспортний засіб Фольксваген АТ 3.1, державний номер НОМЕР_4.

22.10.2016р. Третя особа 3, керуючи автомобілем Фольксваген, державний номер НОМЕР_4, порушила п.10.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Кіа, державний номер НІ6624, що призвело до пошкодження транспортних засобів, що підтверджується довідкою Управлінням патрульної поліції у м. Києві про дорожньо-транспортну пригоду №130826 (вих. №14112-4/41/11-2016 від 01.12.2016р.) та постановою Подільського районного суду міста Києва від 02.02.2017р. у справі №758/13482/16-п.

22.10.2016р. Третя особа 2, керуючи автомобілем Тойота, державний номер НОМЕР_2, порушила п.12.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Лянча, державний номер НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів, що підтверджується постановою Подільського районного суду міста Києва від 02.02.2017р. у справі №758/13482/16-п.

22.10.2016р. Третя особа 1, керуючи автомобілем Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, порушила п.13.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Тойота, державний номер НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, що підтверджується постановою Подільського районного суду міста Києва від 02.02.2017р. у справі №758/13482/16-п.

02.02.2017р. постановою Подільського районного суду міста Києва у справі №758/13482/16-п визнано винними Третіх осіб 1, 2, 3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

07.11.2016р. ТОВ "Бровари Моторс" та ПІІ "Віп-Рент" складено акт виконаних робіт з ремонту автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, №БН-0001016, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, становить 17865,00 грн.

21.11.2016р. Позивачем складено страховий акт №ДККА-53531, відповідно до якого розмір страхового відшкодування за договором добровільного страхування №28-0199-2700/16-AVIS від 07.12.2015р. становить 17865,00 грн.

22.11.2016р. Позивачем на підставі страхового акту та заяви страхувальника за договором добровільного страхування на виплату страхового відшкодування було виплачено страхове відшкодування у сумі 17865,00 грн на рахунок ПІІ "Віп-Рент", що підтверджується платіжним дорученням №21773 від 22.11.2016р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як встановлено судом, 22.10.2016р. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Фольксваген, державний номер НОМЕР_4, Тойота, державний номер НОМЕР_2, Лянча, державний номер НОМЕР_3, Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

У подальшому Позивачем зазначений випадок був визнаний страховим та за договором добровільного страхування №28-0199-2700/16-AVIS від 07.12.2015р. виплачено страхове відшкодування в сумі 17865,00 грн.

Судом встановлено, відповідальність власника транспортного засобу Фольксваген, державний номер НОМЕР_4, за шкоду заподіяну майну третіх осіб була застрахована Відповідачем, що підтверджується полісом АЕ/7945764.

Як вірно зазначено місцевим судом, до предмету доказування у даній справі входять обставини, що підтверджують перехід до Позивача права вимоги до Відповідача щодо виплати страхового відшкодування за полісом АЕ/7945764, зокрема обставини, що шкода транспортному засобу Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, застрахованому Позивачем на підставі договору добровільного страхування №28-0199-2700/16-AVIS від 07.12.2015р., була завдана саме власником (законним володільцем) автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_4, цивільно-правова відповідальність якого станом на дату ДТП (22.10.2016р.) була застрахована Відповідачем відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/7945764. Також Позивач повинен довести, що у зв'язку з виплатою страхового відшкодування власнику автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, Позивач набув прав вимоги до Відповідача, яким було застраховано цивільно-правову відповідальність власника автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_4 за полісом АЕ/7945764.

Згідно з ст.1190 Цивільного кодексу України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Відповідно до п.36.3 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Як вірно зазначено місцевим судом, у постанові Подільського районного суду міста Києва від 02.02.2017р. у справі №758/13482/16-п, яка набрала законної сили 13.02.2017р., встановлено, що 22.10.2016р. 1) Третя особа 3, керуючи автомобілем Фольксваген, державний номер НОМЕР_4, порушила п.10.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Кіа, державний номер НІ6624, що призвело до пошкодження транспортних засобів; 2) Третя особа 2, керуючи автомобілем Тойота, державний номер НОМЕР_2, порушила п.12.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Лянча, державний номер НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів; 3) Третя особа 1, керуючи автомобілем Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, порушила п.13.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Тойота, державний номер НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем не надано суду схеми дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 22.10.2016р. за участю вказаних транспортних засобів.

За вказаних обставин, у суду відсутня можливість встановити дійсну частку шкоди, завданої автомобілю Фольксваген, державний номер НОМЕР_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 22.10.2016р., відповідно до ступеня вини, зокрема, Третьої особи 3, яка керувала автомобілем Фольксваген, державний номер НОМЕР_4.

Далі, у постанові Подільського районного суду міста Києва від 02.02.2017р. у справі №758/13482/16-п були викладені наступні пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 22.10.2016р.

Третя особа 3 суду пояснила, що керуючи автомобілем Фольксваген, державний номер НОМЕР_4, на вул. Набережно-Рибальська в м. Києві, побачила перед собою перешкоду автомобіль "Лянча" і почала виконувати перестроювання в ліву смугу руху, перед цим переконавшись, що відстань до автомобіля, який рухався в даній смузі безпечна і вже коли перестроїлася отримав удар в задню частину свого автомобіля.

Третя особа 2 суду пояснила, що вона рухалась в середній смузі позаду автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_4, габарити якого унеможливлюють спостерігання за дорожньою обстановкою попереду вказаної машини, якої їй не було видно і аварійної світлової сигналізації автомобіля "Лянча". Після екстреного маневру ліворуч автомобіля "Фольксваген", який був проведений без включення світлових покажчиків повороту, Третя особа 2 об'єктивно не спроможна була передбачити попереду і виявити перешкоду у вигляді автомобіля "Лянча". З огляду на відсутність знаків аварійної зупинки, виставлених перед автомобілем "Лянча" на належній відстані, незважаючи на те, що вона негайно вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, відбулось зіткнення.

Третя особа 1 суду пояснила, що 22.10.2016р. приблизно о 15 год. 10 хв. керувала автомобілем Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, зі швидкістю 50-60 км/годину по вулиці Набержно-Рибальській в м. Києві. Після цього Третя особа 1 побачила як жовтий мікроавтобус підрізає автомобіль "КІА" та б'є його в правий передній бампер, і в той самий момент перед Третьою особою 1 автомобіль "Тойота" різко ударяється попереду неї в автомобіль "Лянча" і одразу ж автомобіль "Тойота" відкидає назад на автомобіль, яким керує Третя особа 1, і все що остання встигає зробити, різко повертає руль на ліворуч для того, щоб уникнути удару, однак зіткнення уникнути не вдалось.

Як вірно встановлено місцевим судом, постановою Подільського районного суду міста Києва від 02.02.2017р. у справі №758/13482/16-п визнано винними Третіх осіб 1, 2, 3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, із постанови Подільського районного суду міста Києва від 02.02.2017р. у справі №758/13482/16-п вбачається, що внаслідок порушення водієм автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, п.13.3 Правил дорожнього руху у вигляді недотримання безпечного інтервалу, останній вчинив ДТП, а саме зіткнувся з автомобілем Тойота, державний номер НОМЕР_2, який рухався попереду.

За вказаних обставин, місцевий суд дійшов вірного висновку, що пошкодження автомобілю Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, на суму 17865,00 грн. були завдані у зв'язку з зіткненням з автомобілем Тойота, державний номер НОМЕР_2, яке відбулося через порушення Третьою особою 1 (водієм автомобілю Фольксваген, державний номер НОМЕР_1) п.13.3 Правил дорожнього руху.

Доказів зіткнення автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, з автомобілем Фольксваген, державний номер НОМЕР_4, а так само доказів вчинення страхувальником Відповідача будь-яких протиправних дій (порушення Правил дорожнього руху), які мали б наслідком (у причинно-наслідковому зв'язку) завдання шкоди транспортному засобу страхувальника Позивача, матеріли справи не містять.

За вказаних обставин, апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду, що Позивачем не доведено, а з матеріалів справи не вбачається, що Третя особа 3 (водій автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_4) вчинила будь-які протиправні дії (порушення Правил дорожнього руху України), які призвели до завдання шкоди власнику транспортного засобу Фольксваген, державний номер НОМЕР_1 (страхувальнику за договором добровільного страхування - ПІІ ""Віп-Рент"), внаслідок його зіткнення з автомобілем Тойота, державний номер НОМЕР_2. Тобто Позивачем не доведено обставин, що саме Третя особа 3 є особою, винною у заподіянні шкоди власнику транспортного засобу Фольксваген, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

З наведеного вбачається, що Відповідач у даній справі повинен здійснити виплату страхового відшкодування за полісом АЕ/7945764 лише у разі настання страхового випадку, а саме, дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу (автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_4), внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого (власнику автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_1).

Разом з тим, місцевий суд вірно зазначив, що Позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що шкода власнику автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, була заподіяна саме особою, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована Відповідачем (власником автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_4).

Судом не приймаються до уваги доводи Позивача з посилання на п.36.3 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що у вчиненні ДТП відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, тому розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Дана норма права регулює відносини, коли шкода заподіяна потерпілому взаємопов'язаними сукупними діями кількох осіб, тоді кожна з цих осіб повинна відшкодувати потерпілому частину спричиненої шкоди відповідно до кількості винних осіб.

У даному випадку шкодо автомобілю Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, була спричинена внаслідок того, що водій цього автомобіля (Третя особа 1) порушив Правила дорожнього руху у вигляді недотримання безпечного інтервалу, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем Тойота, державний номер НОМЕР_2, який рухався попереду.

Отже, в даному випадку, водій автомобілю Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, не є потерпілою особою, а є винуватцем ДТП, шкода спричинена цьому автомобілю не є неподільною, та спричинена не сукупними діями кількох осіб, а безпосередньо діями водія автомобілю Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, тому норми п.36.3 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не підлягають застосуванню до спірних відносин.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду згідно з ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2018р. у справі №910/21819/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2018р. у справі №910/21819/17 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 07.06.2018р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко