ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2018 р. Справа № 33/234-10

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В., суддя Сіверін В.І.

при секретарі Довбиш А.Ю.

за участю представників сторін:

апелянт - Савві А.Є.;

позивач - Сунітко А.В., Квіцінська А.І.;

відповідач - не з'явився;

ВДВС - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківводоканал" (вх. № 822Х/1-35) на ухвалу господарського суду Харківської області від 10 квітня 2018 року (повна ухвала складена 16.04.2018, суддя Н.А. Новікова), прийняту за результатами розгляду заяви АК "Харківобленерго" про заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником у справі № 33/234-10

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків,

до Комунального підприємства "Виробничо-технологічного підприємства "Вода", м.Харків,

за участю Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області

про стягнення 9618418,75 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10 квітня 2018 року у справі № 33/234-10 заяву АК "Харківобленерго" про заміну сторони її правонаступником задоволено. Замінено сторону у виконавчому провадженні № 47752779, а саме: КП "Виробничо-технологічного підприємства "Вода" на його правонаступника КП "Харківводоканал" за виконавчим документом - наказом № 33/234-10 від 23.04.2015, виданим на виконання рішення господарського суду Харківської області від 01.02.2011 у справі № 33/234-10.

КП "Харківводоканал" з ухвалою місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви АК "Харківобленерго" про заміну сторони її правонаступником - відмовити.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 07.05.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП "Харківводоканал" на ухвалу господарського суду Харківської області від 10 квітня 2018 року у справі №33/234-10. Встановлено АК "Харківобленерго" та Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області строк до 21.05.2018 року для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання КП "Харківводоканал". КП "Харківводоканал" встановлено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з моменту отримання відзиву на апеляційну скаргу.

Через канцелярію суду АК "Харківобленерго" надала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з тих підстав, що оскаржувана ухвала прийнята при повному та всебічному з'ясуванні обставин справи, є обґрунтованою і відповідає як фактичним обставинам, так і вимогам чинного законодавства. На цій підставі просить її залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

До відзиву на апеляційну скаргу позивачем додано докази надсилання копії відзиву КП "ВТП "Вода", КП "Харківводоканал", Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області.

Станом на 22.05.2018 року Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалою суду від 22 травня 2018 року призначено розгляд справи на 31 травня 2018 року.

У судове засідання відповідач і представник ВДВС не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторін, а також положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю відповідача і ВДВС, за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши та проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

На виконання рішення господарського суду Харківської області від 01.02.2011 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 26.11.2014 видано та направлено відповідний наказ 23.04.2015 року, згідно якого стягнуто з КП "ВТП "Вода" на користь АК "Харківобленерго" 8858732,66 грн вартості електричної енергії (в тому числі, тарифна складова 7382277,23 грн та ПДВ 20% - 1476455,43 грн), 64238,82 грн 3% річних, 431462,20 грн інфляційних втрат, плату з компенсації перетікання реактивної енергії у розмірі 37952,85 грн (у тому числі ПДВ 20% в розмірі 6325,48 грн), 91456,06 грн пені, 25234,80 грн витрат по сплаті державного мита та 235,90 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Статтею 326 ГПК України закріплено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України - і за її межами.

Оскільки, виконання судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, то заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України «Про виконавче провадження».

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 52 ГПК України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Тобто, зазначеною статтею ГПК України передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника/зобов'язанні відповідно до приписів ст. ст. 512 та 520 Цивільного кодексу України.

Питання щодо заміни сторони правонаступником па стадії виконавчого провадження врегульовані ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", за змістом якої у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Задовольняючи заяву АК "Харківобленерго", суд попередньої інстанції зазначив, що заборгованість по даній справі нібито була підтверджена рішенням господарського суду Харківської області по справі №5023/9398/11, залишеним в силі постановою апеляційної інстанції, а також, за додатковими угодами № 29 від 01.10.2011, № 30 від 01.11.2011, від 14.02.2012 до Договору про постачання електричної енергії від 03.01.2008 № 1,01 саме до КП "Харківводоканал" перейшли усі права та обов'язки КП "ВТП "Вода", а отже, новий споживач нібито прийняв на себе всі обов'язки споживача, передані договором про постачання електричної енергії, які виникли до моменту заміни сторони споживача.

Проте, з таким висновком господарського суду не може погодитись судова колегія апеляційного суду. На думку суду апеляційної інстанції, суд попередньої інстанції дійшов помилкового висновку, при посиланні на вищевказані правочини, як на такі, що встановлюють заміну боржника у зобов'язанні та переведення боргу у розумінні ст. 520 Цивільного кодексу України і ст. 52 ГПК України.

При розгляді заяви про заміну сторони її правонаступником судом не було враховано, що рішенням по справі № 5023/9398/11, залишеним в силі постановою апеляційної інстанції, було встановлено, що реорганізація КП "ВТП "Вода" не припиняє його зобов'язань, а КП КГ "Харківкомуночиствод" є правонаступником усіх прав та обов'язків КП "ВТП "Вода" станом па 01.10.2011 (універсальне правонаступництво), в тому числі й тих, що заявлені у позові, за винятком сплачених сум, а також необґрунтовано нарахованих штрафних санкцій, що встановлені рішеннями суду.

У скарзі КП "Харківводоканал" звертає увагу на те, що у листі про розгляд претензії № 26Е-031662юр.-54563 від 04.07.2011 зазначено, що у ході звірки взаємних розрахунків між КП "ВТП"Вода" та АК "Харківобленерго" було встановлено, що до передавального акту по КП "ВТП "Вода" включені всі вимоги, які були заявлені АК "Харківобленерго" в претензії та у позовній заяві, з урахуванням платежів, які були зроблені в рахунок погашення вказаної заборгованості, а також необґрунтовано нарахованих штрафних санкцій, що було встановлено рішеннями суду. Штрафні санкції, які були стягнуті за рішеннями суду, не знайшли прямого відображення у тексті передавального акту, а були враховані на позабалансовому рахунку. Саме штрафні санкції зараз є предметом стягнення з КП "ВТП "Вода" на користь АК "Харківобленерго", так як заборгованість за спожиту електричну енергію, дійсно увійшла до передавального акту та була погашена відповідачем.

Враховуючи, що позивачем по справі №5023/9398/11 не було доведено належними доказами викладені у позові обставини, суд відмовив у задоволенні позовних вимог АК "Харківобленерго" як таких, що повністю спростовувались наявними у матеріалах, справи доказами.

Таким чином, рішенням господарською суду Харківської області від 23.01.2012 та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.04.2012 по справі №5023/9398/11 було підтверджено, що реорганізація КП "ВТП "Вода" не припиняє його зобов'язань, заборгованість по сплаті за нараховані штрафні санкції не увійшла до передавального акту, а отже, сплата КП "Харківводоканал" по рахунках за спожиту електричну енергію КП "ВТП "Вода" можлива лише після виключення підприємства, що реорганізується, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тобто, після закінчення процедури реорганізації та переходу прав і обов'язків до правонаступника та внесення відповідних змін у Статут КП "Харківводоканал".

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 521 Цивільного кодексу України визначено, що форма правочину щодо заміни боржника/зобов'язанні визначається відповідно до положень ст. 513 цього Кодексу.

Отже, переведення боргу є договірною передачею зобов'язань первісного боржника новому боржнику та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, заміна боржника саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

При цьому, за договором переведення боргу, яким передбачається заміна боржника у зобов'язанні, старий боржник передає свої обов'язки у зобов'язанні новому боржнику, який вступає у зобов'язання та має виконати обов'язок перед кредитором.

Тобто, для того, щоб дійти обґрунтованого висновку про належність правонаступництва сторони на стадії виконавчого провадження, необхідно дослідити обставини як передання боржником своїх зобов'язань правонаступнику, так і набуття їх останнім поза межами виконавчого провадження, зокрема на підставі відповідних правочинів.

Саме ж дослідження таких обставин повинно відбуватись із дотриманням ст. 86 ГПК України щодо всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, не можна визнати належним чином та об'єктивно дослідженими обставини, в розумінні ст. 86 ГПК України щодо передання зобов'язань боржника КП "ВТП "Вода", по сплаті 64 238,82 гри. 3% річних, 431 462,20 гри. інфляційних витрат, плати з компенсації перетікання реактивної енергії у розмірі 37 952,85 грн. (у тому числі ПДВ 20% в розмірі 6 325,48 грн,), 91 456,06 грн. пені, 25 234,80 грн. витрат по силам державного мита та 235,90 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, які нараховані за неналежне виконання останнім свого зобов'язання по сплаті за спожиту електричну енергію за вересень-жовтень по Договору про постачання електричної енергії від 03.01.2008 № 1.01 та присуджені йому до стягнення господарським судом Харківської області і рішенням від 01 лютого 2011 року, додатковими угодами №29 від 01.10.2011, № 30 від 01.11,2011, від 14.02.2012 до вказаного Договору, які не є договорами про переведення вказаного боргу новому боржнику КП "Харківводоканал", як того вимагають приписи ст.ст. 513, 520 та 521 Цивільного кодексу України, та являють собою форму заміни сторони споживача та спрямовані на врегулювання правовідносин за договором па майбутнє.

Таким чином, за відсутності, як в матеріалах справи, так в цілому, договору про переведення боргу, укладеного між боржником, кредитором та новим боржником, при винесенні оскаржуваної ухвали від 10 квітня 2018 року по справі № 33/234-10 господарським судом Харківської області була невірно вирішена та обрана правова норма, яку належить застосовувати до цих правовідносин, як того вимагають положення сг. 237 ГПК України під час вирішення питань при ухваленні рішення, що є наслідком істотного порушення норм матеріального права.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що на момент вирішення заяви щодо правонаступництва у виконавчому провадженні КП "ВТП "Вода" не виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно із даними вказаного Реєстру боржник перебуває у стані припинення.

Відповідно до ч. 4 ст. 91 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення. За положенням ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом - за рішенням суду або відповідних органів державної влади (ст. 106 Цивільною кодексу України), а порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення врегульовано ст. 107 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Господарського кодексу України припинення суб'єкта господарювання здійснюється відповідно до закону.

Отже, відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб регулюються Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Пунктом 7 ст. 4 вказаного Закону встановлено, що у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Таким чином, оскільки на даний час боржник, КП "ВТП "Вода'", перебуває в стані

припинення, включений до Єдиного державного реєстр; юридичних осіб, фізичних

осіб-підприємців та громадських формувань, мас цивільну правоздатність та

залишається юридичною особою, а у Статуті КП "Харківводоканал" відсутній запис щодо правонаступництва прав та обов'язків КП "ВТП" Вода", не завершено реорганізацію (шляхом приєднання), а отже, відсутні правові підстави для заміни боржника за виконавчим провадженням по справі №33-234-10 на КП "Харківводоканал".

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів вважає, що твердження Комунального підприємства "Харківводоканал", викладені ним в апеляційній скарзі, ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, доведені належними доказами, тоді як господарським судом першої інстанції при прийнятті ухвали порушено норми процесуального права і у зв'язку з чим, не в повній мірі з'ясовані та оцінені обставини у справі, а тому прийнята ним ухвала підлягає скасуванню, а апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 240, 269, 270, п. 2, ч. 1 ст. 275, п. 1, 4 ст. 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківводоканал" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 10 квітня 2018 року у справі №33/234-10 скасувати. Ухвалити нове рішення. У задоволенні заяви Акціонерної компанії "Харківобленерго" про заміну сторони її правонаступником відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду відповідно до вимог статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписаний 01.06.2018 року.

Головуючий суддя Ільїн О.В.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Сіверін В.І.