РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.05.2018Справа № 910/4673/18

За позовомПриватного підприємства «Торгова компанія «Южная карта»
до Приватного підприємства «Котельня»
простягнення 110480,00 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників справи:

від позивача: Доброва С.К., довіреність №б/н від 03.04.2018;

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Торгова компанія «Южная карта» звернулося до суду з позовом про стягнення з Приватного підприємства «Котельня» 110480,00 грн.

Позов мотивований тим, що на виконання умов договору поставки, укладеного між сторонами у спрощений спосіб, позивач перерахував відповідачу попередню оплату в розмірі 110480,00 грн. Однак, відповідач свої зобов'язання не виконав, обумовлений договором товар не поставив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2018 відкрито провадження у справі №910/4673/18 та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

08.05.2018 від позивача через відділ діловодства суду надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2018, керуючись ст. ст. 234, 252 Господарського процесуального кодексу України, ухвалено справу № 910/4673/18 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 29.05.2018; явку повноважних представників сторін визнано обов'язковою; попереджено сторони про передбачені ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України наслідки неявки в судове засідання учасника справи, а позивача - про передбачені п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України правові наслідки.

У судове засідання 29.05.2018 з'явився представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Також надав суду для долучення до матеріалів справи документи, а саме: опис вкладень в цінний лист № 741 та чек ПАТ «Укрпошта» №5665 від 06.04.2018 в якості підтвердження направлення претензії відповідачу.

Відповідач у судове засідання представників не направив, відзиву на позов не надав, поважних причин невиконання вимог ухвал суду в справі не навів. Про дату і час судових засідань відповідач повідомлений належним чином.

Суд зазначає про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 29.05.2018 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 180 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами укладено у спрощений спосіб договір купівлі-продажу котла Galmet Expert GT-KWP-M-50.

Так, відповідач виставив позивачу рахунок №60 від 21.11.2017 на суму 110480,00 грн., в якому зазначив, що товар відпускається за фактом надходження коштів на поточний рахунок Приватного підприємства «Котельня».

Приватним підприємством «Торгова компанія «Южная карта» 21.11.2017 перераховано на поточний рахунок Приватного підприємства «Котельня» 110480,00 грн в якості попередньої оплати за котел Galmet Expert GT-KWP-M-50, що підтверджується платіжним дорученням №898 від 21.11.2017 з призначенням платежу: «Оплата тмц відповідно до рахунку №60 від 21.11.2017». Належним чином засвідчена копія платіжного доручення міститься в матеріалах справи.

Таким чином, придбаний позивачем товар мав бути переданий відповідачем позивачу 21.11.2017, тобто за фактом надходження коштів на рахунок відповідача.

Позивач пояснив суду, що станом на 04.04.2018 котел Galmet Expert GT-KWP-M-50 відповідачем не поставлено, як і не повернуто грошові кошти в розмірі 110480,00 грн.

В якості підтвердження факту отримання грошових коштів та визнання своїх зобов'язань повернути грошові кошти Приватному підприємству «Торгова компанія «Южная карта», Приватне підприємство «Котельня» надало гарантійний лист вих. №4 від 15.02.2018, яким зобов'язувалося повернути позивачу в строк до 07.03.2018 отримані кошти в сумі 110480,00 грн, у зв'язку з відсутністю в наявності придбаного котла. Також відповідач взяв на себе обов'язок повернути попередню оплату протягом 14 робочих днів, тобто не пізніше 07.03.2018.

Проте, сплачені в якості передплати грошові кошти відповідач позивачу не повернув, надіслану позивачем претензію від 05.04.2018 залишив без відповіді.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 названої статті визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач виконав належним чином свої зобов'язання, здійснивши передоплату за товар на суму 110480,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №898 від 21.11.2017, тоді як відповідач поставку товару на зазначену суму не здійснив, законну вимогу позивача про повернення суми попередньої оплати не виконав.

Згідно з ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач обставин, викладених у даному позові, та розміру заборгованості не спростував.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню повністю.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1762,00 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Котельня» (, проспект Правди, 17-А, кв. 27, м. Київ, 04108) на користь Приватного підприємства «Торгова компанія «Южная карта» (, вул. Шевченка, 20, корпус 1, м. Миколаїв, 54030) 110480 (сто десять тисяч чотириста вісімдесят) грн 00 коп грошових коштів, сплачених в якості передоплати, та 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп витрат на сплату судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено:14.06.2018

Суддя Ю.М. Смирнова