ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/10325/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючий, Катеринчук Л.Й., Пєскова В.Г.

за участю секретаря судового засідання Співака С.В.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство "Дніпроазот",

представник позивача - не з'явився,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс",

представник відповідача - не з'явився,

за участю - Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,

представник виконавчої служби - не з'явився,

розглянувши касаційну скаргу

Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області

від 03.08.2017

у складі судді Золотарьової Я.С.

та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду

від 25.09.2017

у складі колегії суддів: Антонік С.Г. (головуючий), Чимбар Л.О., Вечірко І.О.

за скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс",

на дії державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,

у справі за позовом

Публічного акціонерного товариства "Дніпроазот",

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс",

про стягнення 6 300 120, 06 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2017, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 у справі № 904/10325/15, вищезазначену скаргу частково задоволено. Визнано дії відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області такими, що проведені з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження". В іншій частині вимог скарги відмовлено.

Судові рішення в частині визнання дій відділу примусового виконання рішень протизаконними мотивовані тим, що державним виконавцем не було дотримано норм чинного законодавства та у зв'язку із порушенням справи про банкрутство боржника та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів не було зупинено виконавче провадження. Щодо відмови у задоволенні скарги про зобов'язання відділу примусового виконання рішень повернути кошти на рахунок скаржника, суди вказали на те, що постанова про стягнення з боржника виконавчого збору є чинною та не скасована судом, при цьому вимоги про визнання її недійсною не заявлено.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2017 та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 у справі № 904/10325/15, Державна виконавча служба Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області звернулась з касаційною скаргою разом з клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, в якій просила скасувати оскаржувані судові акти та прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс" відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування заявлених вимог, скаржник посилається на те, що у зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів (щодо порушення провадження у справі про банкрутство боржника), у державного виконавця були відсутні підстави для зупинення виконавчого провадження в порядку п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 904/10325/15 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.03.2018.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, Катеринчук Л.Й., Пєскова В.Г. від 05.04.2018 задоволено клопотання Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження та поновлено цей строк. Відкрито касаційне провадження у справі № 904/10325/15 господарського суду Дніпропетровській області за касаційною скаргою Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 у справі № 904/10325/15. Повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги відбудеться 24.05.2018. Надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 14.05.2018. Доведено до відома учасників справи, що нез'явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду касаційної скарги.

Публічне акціонерне товариство "Дніпроазот" у письмових поясненнях на касаційну скаргу підтримало позицію господарських судів попередніх інстанцій, що порушення провадження у справі про банкрутство боржника є правовою підставою для здійснення державним виконавцем такої виконавчої дії як для зупинення виконавчого провадження.

В судове засідання 24.05.2018 учасники справи своїх представників не направили, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" офіційним оприлюдненням є - оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Згідно з ч. 10 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з метою виявлення усіх кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Таке оголошення має містити повне найменування боржника, його поштову адресу, банківські реквізити, найменування та адресу господарського суду, номер справи, відомості про розпорядника майна, граничний строк подання заяв конкурсних кредиторів з вимогами до боржника.

Статтею 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Як було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2016 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс" на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпроазот" 5476517,70 грн. В іншій частині відмовлено у задоволенні позовних вимог.

На виконання вищезазначеного рішення господарським судом Дніпропетровської області виданий відповідний наказ від 19.02.2016.

Постановами від 18.03.2016 Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження, накладено арешт на грошові кошти в межах суми 5 476 517,70 грн., що находяться на рахунках та арештовано майно боржника, оголошено заборону на його відчуження в межах суми стягнення.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 28.07.2016, порушено провадження у справі № 927/640/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

28.07.2016 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України опубліковано оголошення про порушення провадження по справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс".

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтями 37 і 38 цього Закону, яка затверджується начальником або заступником начальника відділу, якому підпорядкований державний виконавець. Постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1 - 17 частини першої статті 37 цього Закону, державний виконавець виносить не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 09.08.2016 боржник повідомив державну виконавчу службу про те, що ухвалою господарського суду Чернігівської області від 28.07.2016 порушено провадження №927/640/16 у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс". Відділом примусового виконання рішень складений акт про відсутність в конверті ухвали суду про порушення справи про банкрутство та надана боржнику відповідь про відсутність належним чином засвідченої копії ухвали про порушення провадження у справі.

Постановою господарського суду Чернігівської області від 16.01.2017 у справі №927/640/16 визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Державним виконавцем 12.04.2017 на депозитний рахунок ВДВС стягнуто арештовані кошти боржника, які обліковувались на рахунках в банківських та фінансових установах у розмірі 122189,10 грн. та одночасно з цим винесено розпорядження №50500678/В-5 від 12.04.2017, яким розподілені та перераховані стягувачу та до державного бюджету (виконавчий збір та витрати виконавчого провадження) в порядку ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження".

Беручи до уваги вищевикладене, господарські суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що отримавши повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство, державний виконавець повинен був зупинити виконавче провадження, про що винести відповідну постанову в строк встановлений ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження". При цьому, апеляційною інстанцією зауважено, що обов'язок державного виконавця зупинити виконавче провадження виникає з моменту його повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство, а не від отримання відповідної ухвали.

Слід зазначити, що Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" чітко визначено, що оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет і є офіційним оприлюдненням.

Крім того, державний виконавець отримавши повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство, не був позбавлений можливості роздрукувати відповідну копію ухвали суду з Єдиного державного реєстру судових рішень, оскільки вона є офіційно опублікованою, підписаною електронним цифровим підписом судді, і це є належним доказом, враховуючи положення Закону України "Про доступ до судових рішень" та Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 740 від 25.05.2006.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що дії відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області є такими, що проведені з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження".

В частині відмови у задоволенні вимог скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс", заявником касаційної скарги оскаржувані судові акти не оскаржуються.

Аналізуючи через призму ст. 43 ГПК України питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У справі, що розглядається, Верховний Суд доходить висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 300 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017) за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017).

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та залишення ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2017 та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 у справі №904/10325/15 без змін.

У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін ухвали суду першої та постанови суду апеляційної інстанцій, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 у справі №904/10325/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді Л.Й. Катеринчук

В.Г. Пєсков