ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.06.2018 Справа № 920/318/18
м. Суми

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юність», м. Суми,

до відповідача ОСОБА_1 міської ради, м. Суми,

про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим

Суддя Котельницька В.Л.

Представники:

від позивача ОСОБА_2 (довіреність б/н від 23.04.20187);

від відповідача ОСОБА_3 (довіреність № 681/03.02.02-17 від 27.04.2018);

при секретарі судового засідання Пономаренко Т.М.

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду з позовом, відповідно до якого просить суд визнати припиненим шляхом його розірвання з моменту набрання рішенням законної сили договір оренди земельної ділянки від 12.12.2014, укладений між ТОВ «Юність» та ОСОБА_1 міською радою, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.12.2014 за № 8238343; а також покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору по справі.

Представник відповідача у підготовчому засіданні заявив усне клопотання про поновлення йому строку на подання відзиву на позов у звязку з обєктивними обставинами.

Представник позивача проти задоволення даного клопотання заперечував.

Судом постановлено протокольну ухвалу про задоволення усного клопотання представника відповідача та про поновлення йому пропущеного процесуального строку на подання відзиву до 07.06.2018 та залучення даного відзиву до матеріалів справи, із занесенням зазначеної ухвали до протоколу судового засідання згідно з ч. 5 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, проти вимог позивача заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю.

Відповідно до положень ч.ч. 1-4 статті 185 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

У підготовчому засіданні від 07.06.2018 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті у даному судовому засіданні за згодою представників сторін, із занесенням зазначеної ухвали до протоколу судового засідання згідно з ч. 5 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України.

При розгляді справи по суті у судовому засіданні від 07.06.2018 судом надано вступне слово позивачу.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити, зазначав про необхідність розірвання спірного договору оренди землі у звязку з переходом права власності на нерухоме майно, розташоване на спірній земельній ділянці, до третіх осіб.

Судом досліджено докази, поданні позивачем.

Представник відповідача підтримав заперечення, викладені у відзиві на позов. Зокрема, представник наголошував, що для укладання договору оренди з новим власником приміщень позивач має разом з новим власником зявитись до відповідача для вчинення необхідних дій.

Судом досліджено докази, подані другим відповідачем.

Представник позивача проти позиції відповідача заперечував та зазначав, що законодавством на нього не покладено обовязку доставляти нового власника приміщень для вчинення дій, повязаних з розірванням договору оренди землі з ним як з попереднім власником нерухомого майна.

Представниками сторін були надані пояснення з приводу обставин, які підлягали встановленню під час судового розгляду справи.

У ході судового засідання судом були встановлені обставини справи, досліджено докази, надані сторонами на підтвердження їх позицій по суті спору, а також вчинено інші необхідні дії, встановлені Главою 6 «Розгляд справи по суті» Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши подані докази, суд встановив:

12.12.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юність» (орендарем, позивачем у справі) та ОСОБА_1 міською радою (орендодавцем, відповідачем у справі) був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,2718 га, кадастровий номер :15:001:0030, розташованої за адресою: м.Суми, вул. Харківська, 122. Відповідний договір зареєстрований у Реєстраційній службі ОСОБА_1 міського управління юстиції, про що в державному реєстрі прав вчинено запис від 24.12.2014 за № 8238343.

Відповідно до умов договору дана земельна ділянка надана в оренду на підставі рішення ОСОБА_1 міської ради від 18.06.2014 № 3398-МР під розміщення виробничих приміщень. На спірній земельній ділянці розташовані об'єкти нерухомості, що на момент укладення договору оренди земельної ділянки належали на праві власності позивачу: нежитлове приміщення площею 43,9 м2 в адмінбудівлі з їдальнею під літерою E-IV та нежитлове приміщення площею 2 197,4 м2.

У відповідності до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 04.12.2017 нежитлове приміщення площею 43,9 м2 було продане ТОВ «МТТ». Право власності на відповідний об'єкт нерухомості зареєстровано за новим власником, про що до Державного реєстру речових прав внесено відповідний запис.

Також рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Юність», оформленим протоколом № 47 від 12.02.2018, вирішено передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Ейрена-К» () як внесок до статутного капіталу нежитлове приміщення площею 2 197,4 м2, розташоване за адресою: м.Суми, вул. Харківська, 122.

На підставі зазначеного рішення загальних зборів та акту приймання-передачі нерухомого майна як внеску до статутного капіталу від 12.02.2018 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис від 16.02.2018 про оформлення права власності ТОВ «Ейрена-К» () на нежитлове приміщення площею 2 197,4 м2, розташоване за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 122.

Позивач зазначає, що у зв'язку з відчуженням об'єктів нерухомості він з лютого 2018 року не використовує земельну ділянку площею 0,2718 га, кадастровий номер :15:001:0030, розташовану за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 122.

В в'язку з вищевикладеним, позивач 21.03.2018 звернувся до ОСОБА_1 міської ради із заявою про припинення дії договору оренди земельної ділянки від 12.12.2014. До відповідної заяви ним було додано пакет документів: договір оренди, статутні документи, договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, протоколи загальних зборів, акт приймання-передачі нежитлового приміщення до статутного капіталу тощо.

Проте, як встановлено судом, позивач від Департаменту забезпечення ресурсних платежів ОСОБА_1 міської ради отримав лист № 06.01-18/2179 від 29.03.2018, в якому йому було повідомлено, що договір оренди земельної ділянки у разі відчуження об'єкта нерухомості, розташованого на ній, нібито не припиняється в цілому, а повинна відбутись заміна сторони у зобов'язанні. В зв'язку з цим позивачу було запропоновано разом з новим власником звернутись до Департаменту забезпечення ресурсних платежів для укладення додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки.

Позивач вважає, що така позиція відповідача не відповідає вимогам законодавства України та порушує законні права та інтереси товариства, оскільки після передачі нерухомого майна, яке розташоване на орендованій земельній ділянці новому власнику, позивач як попередній власник фактично не користується земельною ділянкою, однак йому продовжує нараховуватись орендна плата, хоча права на земельну ділянку перейшли до іншої особи.

Відповідно до п. 5.4 договору оренди земельної ділянки від 12.12.2014 договір може бути розірвано за взаємною згодою сторін або за рішенням суду.

За змістом п. 5.6 договору оренди на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами їх обовязків, передбачених Законом України «Про оренду землі» та цим договором; випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке суттєво перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки; використання земельної ділянки орендарем способами, які суперечать екологічним вимогам чи не цільовим призначенням; систематичної (протягом півроку) несплати орендної плати; порушення строків завершення забудови земельної ділянки, встановлених п. 4.2 цього договору; здійснення без згоди орендодавця передачі або відчуження земельної ділянки третім особам; а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до частини першої статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Пунктами 5.4, 5.6 договору оренди земельної ділянки від 12.12.2014, укладеного сторонами у справі, передбачена можливість дострокового розірвання цього договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, зокрема на підставах, визначених законодавством України.

Пунктами «а», «е» ч. 1 ст. 141 ЗК України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, у тому числі, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Договір оренди землі припиняється, зокрема, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом (ч.ч. 1, 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі»).

У випадку, коли жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч. 2 ст. 120 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено такий спосіб припинення договору оренди землі як його дострокове розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору.

Отже, виходячи із вищенаведених норм законодавства, у разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна до набувача цього майна відбувається перехід тих прав на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу - права власності або права користування (зазначена правова позиція наведена в постановах ВСУ від 06.06.2011 у справі №11/227, від 20.08.2013 у справі № 18/5005/12936/2011).

У зв'язку з тим, що фактичне користування земельною ділянкою та розташованими на ній будівлями здійснює її новий власник, умовами договору передбачена можливість дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до частини 3 ст. 653 Цивільного кодексу України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобовязання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до п.2.29 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.05.2011 №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» договір оренди земельної ділянки може бути припинений лише на майбутнє.

У відповідності до вимог статей 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 86 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За результатом встановлення дійсних обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та визнає припиненим договір оренди земельної ділянки від 12.12.2014, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юність» та ОСОБА_1 міською радою (зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.12.2014 за № 8238343) шляхом його розірвання з моменту набрання рішенням законної сили.

Заперечення відповідача щодо наявності обовязку у позивача разом з новим власником будівель зявитись до Департаменту ресурсних платежів ОСОБА_1 міської ради для укладання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки суд оцінює критично, оскільки діючим цивільним та земельним законодавством такого обовязку на попереднього користувача земельної ділянки не покладено, а пропозиція вчинення таких дій є власною ініціативою відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 185, 232, 233, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати припиненим шляхом його розірвання з моменту набрання рішенням законної сили договір оренди земельної ділянки від 12.12.2014, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юність» (40024, м. Суми, вул. Прокофєва, 19; ) та ОСОБА_1 міською радою (40000, м. Суми, м-н Незалежності, 2; ), зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.12.2014 за № 8238343.

3. Стягнути з ОСОБА_1 міської ради (40000, м. Суми, пл. Незалежності, 2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юність» (40024, м. Суми, вул. Прокофєва, 19; ) 1762,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повне рішення складено 14.06.2018.

Суддя В.Л.Котельницька