ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року

м. Київ

Справа № Б-24/51-09

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Білоуса В.В., Жукова С.В.,

за участю секретаря судового засідання Кузьміної О.М.

за участю представника ПАТ "Харківметробуд" - адвоката Халабурдіна С.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства "Технопромбізнес"

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 30.11.2017

та ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.08.2017

у справі № Б-24/51-09

за заявою Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова

до Публічного акціонерного товариства "Харківметробуд"

про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 10.12.2014 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Кузнєцову О.А.

У вересні 2016 року ліквідатор ПАТ "Харківметробуд" Кузнєцова О.А. звернулася до місцевого господарського суду із заявою про витребування майна боржника із чужого незаконного володіння, посилаючись на те, що нежитлові будівлі АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 вибули з володіння ПАТ "Харківметробуд" поза його волею на підставі скасованого рішення суду; на даний час майно незаконно перебуває у володінні ПП "Технопромбізнес", у зв'язку з чим майно підлягає витребуванню на користь ПАТ "Харківметробуд".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.08.2017 у справі №Б-24/51-09 (суддя Усатий В.О.) заяву ліквідатора ПАТ "Харківметробуд" задоволено; витребувано від ПП "Технопромбізнес" на користь ПАТ "Харківметробуд":

- нежитлову будівлю літ. "А"-1 загальною площею 595,6 кв.м., розташовану по АДРЕСА_1.;

- нежитлову будівлю літ. "А"-1 загальною площею 3 150кв.м., розташовану по АДРЕСА_2.;

- нежитлову будівлю літ. "А"-1 загальною площею 343, 4кв.м., розташовану по АДРЕСА_3.

Визнано за Публічним акціонерним товариством "Харківметробуд" право власності на такі об'єкти нерухомого майна:

- нежитлову будівлю літ. "А"-1 загальною площею 595, 6кв.м., розташовану по АДРЕСА_1.;

- нежитлову будівлю літ. "А"-1 загальною площею 3 150кв.м., розташовану по АДРЕСА_2.;

- нежитлову будівлю літ. "А"-1 загальною площею 343,4 кв.м., розташовану по АДРЕСА_3.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30.11.2017 (колегія суддів: Здоровко Л.М. - головуючий, Лакіза В.В., Шутенко І.А.) ухвалу господарського суду Харківської області від 18.08.2017 у справі № Б-24/51-09 залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, ПП "Технопромбізнес" звернулося з касаційною скаргою та просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 30.11.2017, ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.08.2017 у справі № Б-24/51-09 та прийняти нове рішення, яким відмовити у повному обсязі в задоволенні вимог ПАТ "Харківметробуд".

Підставами для скасування оскаржуваних судових рішень заявник касаційної скарги зазначає порушення та неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, заявник касаційної скарги посилається на те, що ПАТ "Харківметробуд" на момент визнання за Кулиничівською селищою радою права власності на спірні об'єкти нерухомого майна не було власником спірної нерухомості.

Скаржник вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено висновки щодо втручання в мирне володіння майном ПП "Технопромбізнес", встановлені відповідно до сталої практики ЄСПЛ.

У касаційній скарзі ПП "Технопромбізнес" стверджує, що судами порушено приписи ч. 1 ст. 388 ЦК України, оскільки суд не має права визнавати право власності за не власником та не має права витребувати нерухоме майно від законного добросовісного власника лише на підставі того, що заявник за бухгалтерськими документами мав спірне майно на своєму балансі.

При цьому, заявник зазначив, що перебування спірного майна на балансі ПАТ "Харківметробуд" не є належним доказом права власності/володіння боржника на спірне майно. До того ж, місцевим та апеляційним судами проігноровано, що боржник, як балансоутримувач, проявив волю на відмову від спірного майна листом №71/10 від 11.03.2008

У відзиві на касаційну скаргу ПАТ "Харківметробуд" проти поданої ПП "Технопромбізнес" касаційної скарги заперечує та просить оскаржувані ухвалу та постанову залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення. Обґрунтовуючи свою позицію посилається на те, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про право власності боржника на спірне майно на основі усіх доказів, наявних у матеріалах справи; спірне майно стало об'єктом права власності боржника не внаслідок факту перебування його на балансі ПАТ "Харківметробуд", а в результаті набуття боржником як правонаступником прав та обов'язків управління будівництва "Харківметробуд" в результаті корпоратизації останнього; листом, про який вказує ПП "Технопромбізнес", боржник не відмовлявся від спірного майна, а суди дійшли вірного висновку про те, що лист не є належним та допустимим доказом волевиявлення боржника про відмову від спірних будівель.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представника ПАТ "Харківметробуд", перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та доводи відзиву на касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, вирішуючи в межах даної справи про банкрутство спір про витребування майна та визнання права власності, місцевий та апеляційний господарські суди дійшли висновку про задоволення заяви ліквідатора ПАТ "Харківметробуд" до ПП "Технопромбізнес".

Відповідно до ст.41 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) справи про банкрутство розглядаються господарськими судами в порядку провадження, передбаченому ГПК, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Провадження у даній справі про банкрутство ПАТ "Харківметробуд" здійснюється за Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній з 19.01.2013.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, предметом судового розгляду є вимога ліквідатора ПАТ "Харківметробуд" до ПП "Технопромбізнес" про витребування майна та визнання права власності.

Цивільним Кодексом України передбачено засади захисту права власності.

Зокрема, ст. 387 ЦК України власнику надано право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння здійснюється шляхом подання до суду віндикаційного позову. Позивачем у віндикаційному позові може бути власник майна, а відповідачем - особа, яка незаконно володіє майном, тобто заволоділа ним без достатньої правової підстави.

Отже, для застосування приписів ст.387 ЦК України необхідною умовою є доведення позивачем, насамперед, того факту, що позивач є власником майна. Тобто, особа яка звертається до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що перебуває у володінні відповідача.

Позов про витребування майна на підставі ст. 387 ЦК України підлягає задоволенню у випадку, якщо у власника майна, що вибуло з його володіння і перебуває у неправомірному володінні іншої особи, залишається право на це майно.

До предмету доказування за віндикаційним позовом входить також і встановлення факту наявності спірного майна у незаконному володінні відповідача на час звернення з позовом до суду.

Разом з цим, вимога у віндикаційному позові є речово-правовою і може бути подана щодо індивідуально визначеного майна. Крім того, віндикаційний позов може застосовуватися лише у випадку відсутності між позивачем і відповідачем зобов'язальних відносин. Матеріально-правова вимога позивача у віндикаційному позові повинна мати відповідні підстави, що тягнуть за собою визначені законом правові наслідки.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

При цьому, ч. 5 ст. 12 ЦК України передбачає, що у разі, якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом, тобто за змістом цієї норми добросовісність набувача презюмується.

Добросовісність набуття в розумінні ст. 388 ЦК України полягає в тому, що майно придбавається не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати.

Якщо майно за відплатним договором придбано в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадках, передбачених частиною 1 статті 388 ЦК, зокрема якщо майно вибуло із володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (було загублено, викрадено, вибуло з їхнього володіння іншим шляхом).

У разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, від добросовісного набувача на підставі частини 1 статті 388 ЦК.

У такому випадку діюче законодавство не пов'язує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами щодо наявності у відчужувача за останнім у ланцюгу договорів договором права відчужувати це майно.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Суду України, зокрема, у постанові від 05.10.2016 у справі № 916/2129/15 та у постанові від 25.01.2017 у справі № 916/2131/15, який дійшов висновку, що витребування майна від добросовісного набувача у такому випадку залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна - відчужувача за першим договором у ланцюгу договорів.

Отже, вирішуючи спір про витребування майна із чужого незаконного володіння, суди повинні встановити, чи вибуло спірне майно із володіння власника в силу обставин, передбачених частиною 1 статті 388 ЦК, зокрема, чи з волі власника майно вибуло із його володіння.

Разом з тим, права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захистові шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, установленого статтями 215, 216 ЦК України. При встановленні наявності речово-правових відносин, до таких відносин не застосовується зобов'язальний спосіб захисту. У зобов'язальних відносинах захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача.

До того ж, ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У справі, яка розглядається, судами першої та апеляційної інстанції було досліджено та встановлено як обставини набуття права власності ПАТ "Харківметробуд" на спірне майно так і його вибуття з володіння банкрута поза волею останнього.

Так, як вбачається з матеріалів справи, наказом Української державної корпорації "Укрметротунельбуд" від 30.12.1994 №73 на виконання Указу Президента України від 15.06.1993 "Про корпоратизацію державних підприємств" на базі управління будівництва "Харківметробуд" було створено ВАТ "Харківметробуд" зі статутним фондом товариства 41 239 000 000 /сорок один мільярд двісті тридцять дев'ять мільйонів/ крб. (п.1 Наказу).

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 15.06.1993 №210/93 "Про корпоратизацію підприємств" корпоратизацією є перетворення державних підприємств, закритих акціонерних товариств, більш як 75 відсотків статутного фонду яких перебуває у державній власності, а також виробничих і науково-виробничих об'єднань, правовий статус яких раніше не був приведений у відповідність з чинним законодавством, у відкриті акціонерні товариства.

Оскільки в процесі корпоратизації підприємства (об'єднання) перетворюються у відкриті акціонерні товариства (стаття 1 Указу Президента України "Про корпоратизацію підприємств", то такі підприємства (об'єднання) втрачають статус державних та набувають статус акціонерних, що тягне зміни у формі власності на майно: майно, що передане до статутного фонду, стає власністю акціонерного товариства, а держава набуває права власності на акції.

Згідно з п. 15 Положення про порядок корпоратизації підприємств, затвердженого постановою КМУ від 05.07.1993 №508, з моменту державної реєстрації відкритого акціонерного товариства активи і пасиви підприємства, структурного підрозділу (одиниці) переходять до відкритого акціонерного товариства. Акціонерне товариство стає правонаступником прав і обов'язків корпоратизованого підприємства.

Надавши оцінку зазначеним обставинам, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що ПАТ "Харківметробуд" стало правонаступником прав і обов'язків управління будівництва "Харківметробуд", на базі якого воно було створено.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, такого ж висновку дійшов і суд при розгляді справи №922/2959/16 за позовом ПАТ "Харківметробуд" до Кулиничівської селищної ради, ПП "Технопромбизнес", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ТОВ "Тандем Інвестбуд" про визнання недійсним договору та скасування рішення.

Згідно ст. ст. 12, 13 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, що діяла на момент створення ВАТ "Харківметробуд") визначено, що товариство є власником майна, переданого йому засновниками і учасниками у власність. Вкладами учасників та засновників товариства можуть бути будинки, споруди, обладнання та інші матеріальні цінності, цінні папери, права користування землею, тощо. Вклад, оцінений у карбованцях, становить частку майна учасника та засновника у статутному фонді.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, а матеріалами справи підтверджується, що відповідно до Статуту ВАТ "Харківметробуд" товариство є власником майна, переданого йому засновником та учасниками у власність.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Місцевим та апеляційним судами у справі, що розглядається, надано оцінку доказам і встановлено, що відповідно до акту здачі-приймання будівлі і споруд у власність ВАТ "Харківметробуд" від 30.12.1994 згідно з наказом Української державної корпорації "Укрметротунельбуд" №73 від 30.12.1994 і на підставі акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу Управління будівництва "Харківметробуд", затвердженого 30.12.1994, і Протоколу засідання інвентаризаційної комісії Харківметробуду від 25.12.1994, корпорація "Укрметротунельбуд" передала на баланс ВАТ "Харківметробуд", зокрема, будівлю контори ЗЗБК ВАТ "Харківметробуд", комплекс цехів, склади площею 112 631,0 кв.м за адресою: м. Харків, ДСП-2, сел. Плиткове.

Як з'ясовано судами, КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" у 2002 року було здійснено технічну інвентаризацію майна ВАТ "Харківметробуд", в тому числі, наступних спірних будівель.

З матеріалів справи вбачається, а судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на підставі наказу Української державної корпорації "Укрметротунельбуд" від 30.12.1994 №73 та Акту здачі-приймання будівлі і споруд у власність ВАТ "Харківметробуд" від 30.12.1994 КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" видало реєстраційне посвідчення від 14.03.2002 №4340 на підтвердження реєстрації за ВАТ "Харківметробуд" на праві колективної власності таких нежитлових будівель, розташованих в місті Харкові в селищі Плиткове за №ДСП-2: літ. "Д-4" заг. пл. 2499, 0кв.м, літ "Г-1" заг. пл. 5 210, 7кв.м, літ. "А-1" заг. пл. 5 792, 3кв.м, літ. "Б-3" заг. пл. 1 246, 5кв.м, літ. "В-2" заг.пл. 3 150, 5кв.м.

Крім того, судами встановлено, що у матеріалах справи міститься здійснений на замовлення ВАТ "Харківметробуд" звіт про оцінку належного йому майна від 01.11.2006, в якому, зокрема, зазначені: склад матеріалів з АБК (1972), будівля пилорами (1972), склад (1978).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2008 у справі №2а-4330/07 реєстраційне посвідчення від 14.03.2002 було скасоване з мотивів здійснення державної реєстрації права власності ВАТ "Харківметробуд" з порушенням територіальності (у зв'язку з включенням земельної ділянки, на якій розташоване відповідне нерухоме майно, до меж с. Затишшя Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області). При цьому встановлено, що за ВАТ "Харківметробуд" зареєстровані вказані вище нежитлові будівлі, зазначені у реєстраційному посвідченні від 14.03.2002; Кулиничівською сільською радою оспорюється не саме право колективної власності ВАТ "Харківметробуд", а дії органа державної реєстрації - КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" - в межах повноважень, покладених на нього законом.

При цьому, як було з'ясовано судами першої та апеляційної інстанцій, постановою Харківською апеляційного господарського суду від 26.03.2008 у справі №53/232-07 встановлено, що будівлі та споруди (у тому числі, серед переліку будівель та споруд, право власності на які просив скасувати позивач, зазначені будівля літ. "В-2" загальною площею 3 150,5 кв.м, будівлі літ. "А-1" загальною площею 5 792,3 кв.м (склади), будівля пилорами літ. "Ц-1"), розташовані на земельній ділянці (м. Харків, сел. Плиткове, №ДСП-2 (с. Затишшя Кулиничівської селищної ради Харківського району) належать ВАТ "Харківметробуд", у статному фонді якого є частка держави.

До того ж, судами будо досліджено, що у листі Української державної корпорації по будівництву метрополітенів і тунелів "Укрметротунельбуд" від 24.10.2017 №31-К1 зазначено, що за актом здачі-приймання будівель і споруд від 30.12.1994 корпорація "Укртунельметробуд" передала у власність ВАТ "Харківметробуд" будівлі та споруди, які розташовувались за адресою: ДСП, сел. Плиткове, у тому числі, склад матеріалів з АБК площею 3 150, 5кв.м, будівлю пилорами площею 595, 6кв.м, склад площею 343, 4кв.м; в силу приписів Указу Президента України "Про корпоратизацію підприємств", вказані об'єкти вибули з власності Корпорації "Укрметротунельбуд" та стали власністю ВАТ "Харківметробуд", правонаступником якого є ПАТ "Харківметробуд".

Відтак, надавши оцінку наявнім у справі доказам в їх сукупності, встановивши наведені вище обставини у справі, яка розглядається та виходячи із встановлених судами обставин набуття боржником у власність спірних нежитлових будівель при розгляді справ №922/2959/16, №53/232-07, №2а-4330/07, №635/4901/13-ц, суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку, що ВАТ "Харківметробуд" (правонаступником якого є ПАТ "Харківметробуд") станом на 2008 рік належали будівлі та споруди за адресою: ДСП, селище Плиткове (в подальшому - с. Затишшя Кулиничівської селищної ради Харківського району), в тому числі спірне майно: склад матеріалів з АБК загальною площею 3 150,0 кв.м; приміщення пилорами загальною площею 595,6 кв.м; склад зберігання матеріалів загальною площею 343,2 кв.м.

При цьому, касаційний суд погоджується з висновком попередніх судових інстанцій, що скасування рішенням суду реєстраційного посвідчення від 14.03.2002 в даному випадку не свідчить про вибуття спірних нежитлових будівель та споруд з володіння ПАТ "Харківметробуд".

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, рішенням господарського суду Харківської області від 02.06.2008 у справі №53/125-08 було визнано за територіальною громадою с. Затишшя в особі Кулиничівської селищної ради право власності на нежитлові будівлі, адміністративно розташовані за адресами: АДРЕСА_3 загальною площею 343, 4кв.м; АДРЕСА_5 загальною площею 131, 7кв.м; АДРЕСА_4 загальною площею 455кв.м; АДРЕСА_1 загальною площею 595, 6кв.м; АДРЕСА_2 загальною площею 3 150кв.м, як самочинно збудовані та безхазяйні.

Однак, в подальшому, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.08.2016 у справі №53/125-08, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 22.11.2016, за результатами розгляду апеляційної скарги ПАТ "Харківметробуд" вищевказане рішення господарського суду Харківської області від 02.06.2008 у справі №53/125-08 було скасоване як незаконне.

Суд апеляційної інстанції у справі, яка розглядається, дослідив, що відповідно до наявних у справі доказів, об'єкти, про право власності на які стверджує ПАТ "Харківметробуд", фактично увесь час розташовані на одній земельній ділянці, оскільки, різне визначення адрес у різні проміжки часу, зумовлене, в тому числі, змінами адміністративних меж населених пунктів.

Таким чином, спірне майно вибуло з власності ПАТ "Харківметробуд" на підставі рішення господарського суду Харківської області від 02.06.2008 у справі №53/125-08, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.08.2016, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 22.11.2016.

Згідно позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 24.06.2015 у справі №907/544/14, якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.

Судами було з'ясовано, що у період після ухвалення рішення суду від 02.08.2008 та до його скасування майно ПАТ "Харківметробуд" - спірні об'єкти нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 заг. пл. 343,4 кв. м, АДРЕСА_1 заг. пл. 595,6 кв. м, АДРЕСА_2 заг. пл. 3 150 кв.м, було декілька разів відчужено.

Так, за договором купівлі-продажу від 24.06.2008 спірне нерухоме майно було продано Кулиничівською селищною радою Приватному підприємству "Хімтрейд", яке, у свою чергу, за договором купівлі-продажу від 18.07.2008 продало спірну нерухомість ПП "Технопромбизнес".

При цьому, апеляційним судом з'ясовано, що як вбачається із матеріалів справи, 01.06.2009 на виконання вимог ухвали суду від 15.05.2009 у даній справі, розпорядником майна боржника було здійснено інвентаризацію майна боржника та виявлено, зокрема, спірне майно: будівлю пилорами площею 595,6 кв.м, склад матеріалів площею 343,4 кв.м, склад матеріалів з АБК загальною площею 3 150 кв.м. Зазначене майно було вказано і в інвентаризаційних описах майна боржника станом на 01.09.2009, здійсненого у процедурі санації боржника.

В подальшому, як встановлено судами попередніх інстанцій, у рамках виконавчого провадження №27836317 при виконанні виконавчого напису нотаріусу вчиненого 27.05.2011 про звернення стягнення на нерухоме майно, що належало на праві власності ПП "Технопромбізнес", нерухоме майно, в тому числі, спірні нежитлові будівлі було реалізовано як предмет іпотеки філією №21 ПП "Нива-В.Ш." на публічних торгах від 10.05.2012. Вказану нерухомість було придбано ОСОБА_1., якій 06.07.2012 видано відповідне свідоцтво про право власності та яка 21.03.2014 була прийнята до складу учасників ПП "Технопромбізнес" та передала до статутного фонду підприємства внесок у вигляді нерухомого майна, у тому числі спірне майно.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №56798410 від 06.04.2016 вбачається, що нежитлова будівля літ. "А"-1 загальною площею 595, 6кв.м по АДРЕСА_1, нежитлова будівля літ. "А"-1 загальною площею 3150, 5кв.м по АДРЕСА_2, нежитлова будівля літ. "А"-1 загальною площею 343, 4кв.м по АДРЕСА_3. належать на праві приватної власності ПП "Технопромбізнес" на підставі відповідних свідоцтв про право власності, виданих 27.10.2015 Харківським районним управлінням юстиції Харківської області.

Надавши оцінку наведеним вище обставинам, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, встановив, що ліквідатором доведено, що ПАТ "Харківметробуд" є власником спірного майна, яке перебуває у незаконному володінні ПП "Технопромбізнес" на час звернення з позовом до суду.

Зокрема, матеріалами справи підтверджується, що ПАТ "Харківметробуд" стало правонаступником прав і обов'язків управління будівництва "Харківметробуд" в результаті корпоратизації останнього, ПАТ "Харківметробуд" у власність було передано нерухоме майно відповідно до акту від 30.12.1994, у тому числі спірні нежитлові будівлі, що підтверджується наявними у матеріалах справи технічними паспортами на нерухоме майно. Крім того, наявні у матеріалах справи докази, датовані після 2008 року, свідчать, що боржник користувався спірним майном; згідно інвентаризаційних описів, здійснених арбітражними керуючими у процедурі розпорядження майном боржника та процедурі санації боржника вбачається, що спірне майно перебувало на балансі у боржника; ПП "Технопромбізнес" доказів іншого не надано.

Таким чином, оскільки спірне майно вибуло з власності ПАТ "Харківметробуд" поза його волею (на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого), обґрунтованим є висновок судів попередніх інстанцій, що ПАТ "Харківметробуд" як власник цього майна, має право витребувати його від ПП "Технопромбізнес" шляхом пред'явлення віндикаційного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів відхиляє аргументи заявника касаційної скарги про те, що ПАТ "Харківметробуд" на момент визнання за Кулиничівською селищою радою права власності на спірні об'єкти нерухомого майна не було власником спірної нерухомості. Відповідно, є помилковими доводи ПП "Технопромбізнес" стосовно порушення судами принципів щодо втручання в мирне володіння спірним майном.

Згідно ч. 3 ст. 300 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2015) суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи касаційної скарги в обґрунтування відсутності підстав для задоволення заяви ліквідатора про витребування майна та визнання права власності, не можуть бути прийняті колегією суддів, оскільки фактично зводяться до прохання надати нову оцінку доказам у справі, які, на думку заявника касаційної скарги, неправильно були оцінені судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи, що в силу вимог ст.300 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

Таким чином, виходячи з аналізу наведених норм, встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком місцевого та апеляційного судів про наявність підстав для витребування у ПП "Технопромбізнес" спірного майна відповідно до ст. 388 ЦК України та визнання за ПАТ "Харківметробуд" права власності на це майно.

Таким чином, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов законного і обґрунтованого висновку про задоволення заяви ліквідатора ПАТ "Харківметробуд" про витребування у ПП "Технопромбізнес" майна та визнання права власності.

При цьому, слід зазначити, що матеріали справи свідчать про те, що місцевий та апеляційний господарські суди відповідно до ст. ст. 47, 43 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) всебічно, повно і об'єктивно дослідили матеріали справи в їх сукупності, дали вірну юридичну оцінку обставинам справи та правильно, з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права вирішили спір у справі.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Відтак, наведені ПП "Технопромбізнес" у касаційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами та не доводять порушення або неправильного застосування судами норм матеріального та процесуального права, а колегія суддів не встановила фундаментальних порушень судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді в межах даної справи про банкрутство спору про витребування майна та визнання права власності.

Водночас, колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними ПАТ "Харківметробуд" у відзиві на касаційну скаргу, оскільки вони ґрунтуються на встановлених у справі фактичних обставинах та нормах чинного законодавства.

Враховуючи викладене, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що постанова Харківського апеляційного господарського суду від 30.11.2017 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.08.2017 у справі № Б-24/51-09 прийняті судами у відповідності до фактичних обставин та у відповідності до вимог матеріального права і процесуального права, підстав для їх зміни або скасування не вбачається.

Оскільки суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається, судові витрати відповідно до ст.129 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) покладаються на ПП "Технопромбізнес".

Керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Технопромбізнес" залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 30.11.2017 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.08.2017 у справі № Б-24/51-09 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ткаченко Н.Г.

Судді Білоус В.В.

Жуков С.В.