УХВАЛА

04.06.2018Справа № 910/5966/18

Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" про забезпечення позову і додані до неї матеріали у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" (04070, м. Київ, Контрактова площа, 10-А)

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-поліс", 03049, м. Київ, вул. Богданівська, 24, офіс 23,

про звернення стягнення на предмет застави шляхом набуття права власності

Представники: без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Діамантбанк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-поліс" про звернення стягнення на предмет застави шляхом набуття права власності.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення Приватним акціонерним товариством "Енерготехнології" грошових зобов'язань позичальника за Кредитним договором від 12.11.2010 № 1152, у зв'язку з чим позивач набув права звернення стягнення на предмет застави за договором застави цінних паперів (облігації внутрішньо державної позики України) від 19.04.2017, укладеним між позивачем та відповідачем в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Енерготехнології", призначено підготовче засідання у справі на 11.06.2018.

01.06.2018 через загальний відділ діловодства суду позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій якою просить суд накласти арешт на облігації внутрішньо державної позики України (середньострокова відсоткова бездокументарна іменна), емітовані Міністерством фінансів України, ідентифікаційний код 00013480, у кількості 3 764 шт. облігацій, номінальною вартістю - 1 000,00 грн. кожна, загальною номінальною вартістю 3 764 000,00 грн., код І8І1М ГІА , форма випуску та форма існування цінного папера - бездокументарна, що знаходяться на рахунку №301770-ІІА40005026 відкритому в ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ДІАМАНТБАНК» (04070, м. Київ, Контрактова площа, 10 - А, ); Заборонити Національному Банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, будинок 9, ): проводити в системі депозитарного обліку будь-які операції щодо облігацій внутрішньої державної позики України (середньострокова відсоткова бездокументарна іменна), емітовані Міністерством фінансів України, ідентифікаційний код 00013480, у кількості 3 764 шт. облігацій, номінальною вартістю - 1 000,00 грн. кожна, загальною номінальною вартістю З 764 000,00 грн., код І8Ш ІІА , форма випуску та форма існування цінного папера - бездокументарна; 2) вчиняти будь-які дії щодо перерахування ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «МЕГА-ПОЛІС» (03049, м. Київ, вул. Богданівська, буд. 24, офіс 23, ) грошових коштів в якості виплати доходу та погашення облігацій внутрішньої державної позики України (середньострокова відсоткова бездокументарна іменна), емітовані Міністерством фінансів України, ідентифікаційний код 00013480, у кількості З 764 шт. облігацій, номінальною вартістю - 1 000,00 грн. кожна, загальною номінальною вартістю 3 764 000,00 грн., код І8ШЦА , форма випуску та форма існування цінного папера - бездокументарна.

Дослідивши заяву Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" про забезпечення позову, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Однак, Суд зазначає, що заявником не додано суду жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в розумінні статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову, оскільки саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Так, заявником у заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на цінні папери та заборони Національному банку України вчиняти дії з цими цінними паперами може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Окрім того, стверджуючи про 11.07.2018 як дату погашення цінних паперів, заявник не надає жодних доказів на підтвердження таких доводів.

З огляду на викладене, Суд вважає, що заява Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на цінні папери та заборони Національному банку України вчиняти дії з цінними паперами є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання та відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 04.06.2018

Суддя Т.Ю.Трофименко