ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 923/1435/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. (головуючого), Білоуса В.В., Жукова С.В.,

за участю секретаря судового засідання Кузьміної О.М.

за участю представників: ФОП ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області - Кромпа О.П., ліквідатора - арбітражного керуючого Акопяна Г.Г. - Єрашова І.Є., Генеральної прокуратури України - Збариха С.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції через господарський суд Херсонської області, касаційні скарги заступника прокурора Херсонської області та Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 щодо перегляду ухвали Господарського суду Одеської області від 07.09.2017 про перегляд ухвали Господарського суду Одеської області від 26.07.2016 за нововиявленими обставинами

у справі № 923/1435/15

за заявою Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 02.09.2015 за заявою Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області порушено провадження у справі № 923/1435/15 про банкрутство ФОП ОСОБА_1

Постановою господарського суду Херсонської області від 15.09.2015 ФОП ОСОБА_1 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 26.07.2016, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 29.09.2016, затверджено звіт ліквідатора, підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 припинено, провадження у справі припинено.

23.08.2017 до суду надійшла заява Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області та уточнення до заяви від 06.09.2017 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Херсонської області від 26.07.2016 у справі № 923/1435/15 та скасування даної і поновлення провадження у справі № 923/1435/15 про банкрутство ФОП ОСОБА_1

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 07.09.2017 (суддя Пінтеліна Т.Г.) задоволено заяву Херсонської ОДПІ про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасовано ухвалу господарського суду Херсонської області від 26.07.2016 у справі №923/1435/15, поновлено провадження у справі № 923/1435/15 про банкрутство ФОП ОСОБА_1 на стадії ліквідаційної процедури, ліквідатора- арбітражного керуючого Акопяна Г.Г. зобов'язано здійснити заходи ліквідаційної процедури з метою оплати боржником податкового боргу.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 (колегія суддів: Богатир К.В. - головуючий, Аленін О.Ю., Таран С.В.) ухвалу господарського суду Херсонської області від 07.09.2017 у справі № 923/1435/15 скасовано. Заяву Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області про перегляд судового рішення господарського суду Херсонської області у справі №923/1435/15 за нововиявленими обставинами залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Херсонської області від 26.07.2016 у справі №923/1435/15 про банкрутство ФОП ОСОБА_1 залишено без змін.

До касаційного господарського суду у складі Верховного суду надійшли касаційні скарги заступника прокурора Херсонської області та Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 у справі №923/1435/15, у яких скаржники просять скасувати зазначену постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу господарського суду Херсонської області від 07.09.2017 у даній справі.

Підставами для скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції заступник прокурора Херсонської області та Херсонська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області зазначають порушення та неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

За твердженням заявників касаційних скарг, оприлюднення 05.05.2017 ОСОБА_1 виправленої щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік (включаючи декларування відомостей щодо наявності у ОСОБА_1 готівкових коштів у сумі 50 000 грн. та 27 000 дол. США на праві власності) є нововиявленою обставиною, тобто тим матеріально-правовим фактом, який має значення для розгляду справи про банкрутство ФОП ОСОБА_1, адже даний факт існував на час розгляду справи № №923/1435/15 про банкрутство ФОП ОСОБА_1 та не був відомий заявникам касаційних скарг.

При цьому, у касаційних скаргах як заступник прокурора Херсонської області, так і Херсонська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області вказують також про те, що податкове зобов'язання ОСОБА_1, на їх переканання, перед фіскальними органами не припинилось, тому немає підстав для припинення і справи про банкрутство ФОП ОСОБА_1

Від Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області надійшов відзив на касаційну скаргу заступника прокурора Херсонської області, в якому податковий орган підтримав позицію та вимоги заступника прокурора Херсонської області.

У відзиві на касаційну скаргу заступника прокурора Херсонської області ФОП ОСОБА_1 просить постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 у справі № 923/1435/15 залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення. Обґрунтовуючи свою позицію, банкрут посилається на те, що Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області не надано доказів щодо наявності у гр. ОСОБА_1 саме у період з 01.01.2016 по 15.09.2016 (на час розгляду справи про банкрутство) грошових коштів у сумі 50 000 грн. та 27 000 дол. США, а постанова суду апеляційної інстанції прийнята у відповідності до вимог закону, на основі належної оцінки всіх доказів, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.

Разом з тим, ФОП ОСОБА_1 вважає, що у задоволенні касаційної скарги має бути відмовлено, оскільки Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачає перегляду в касаційному порядку ухвал (постанов) суду, що стосуються заяви учасника справи про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Про відсутність підстав для перегляду в касаційному порядку оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, представник ФОП ОСОБА_1 зазначив і в судовому засіданні Касаційного господарського суду, проведеному в режимі відеоконференції через господарський суд Херсонської області.

Однак, зазначений аргумент відхиляється колегією суддів з огляду на наступне.

Пункт 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначають спеціальний порядок оскарження судових рішень місцевого суду в апеляційному порядку та в касаційному.

Так, згідно ч. 3 ст. 8 Закону про банкрутство, якими врегульовані питання щодо касаційного оскарження судових рішень у справі про банкрутство, на відміну від апеляційного порядку, коли предметом оскарження можуть бути усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство (ч. 2 ст. 8 цього закону), у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

В інших випадках (при оскарженні інших судових рішень, прийнятих у справі про банкрутство, але не передбачених нормами ч. 3 ст. 8 Закону про банкрутство) касаційне оскарження таких судових рішень в касаційному порядку та здійснення відповідного касаційного провадження не допускається.

З матеріалів касаційних скарг вбачається, що заявники оскаржують постанову апеляційної інстанції, прийняту за результатами перегляду ухвали місцевого суду про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу і припинення провадження у справі, тобто судового рішення, оскарження якого відповідає наведеним нормам ч. 3 ст. 8 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Відтак, постанова Одеського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 у справі № 923/1435/15 підлягає касаційному оскарженню.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представників Херсонської ОДПІ, Генеральної прокуратури України, ФОП ОСОБА_1, ліквідатора банкрута, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг та відзивів на касаційні скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 41 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Провадження по даній справі про банкрутство ФОП ОСОБА_1 було порушено та здійснювалось на підставі ст. ст. 90-92 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній з 19.01.2013 (далі - Закон про банкрутство).

Відповідно до ч.1 ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Ст. 53 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка не спроможна задовольнити вимоги кредиторів, пов'язані із здійсненням нею підприємницької діяльності, може бути визнана банкрутом у порядку, встановленому законом.

Відповідно до положень ст. 90 Закону про банкрутство правила, передбачені цією статтею, застосовуються до відносин, пов'язаних з визнанням банкрутом фізичної особи за боргами, які виникли у неї у зв'язку зі здійсненням підприємницької діяльності. Підставою для визнання фізичної особи банкрутом є її нездатність задовольнити вимоги кредиторів за грошовими зобов'язаннями та/або виконати обов'язок із сплати обов'язкових платежів.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 26.07.2016 у справі №923/1435/15, з заявою про перегляд якої за нововиявленими обставинами звернулася Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, затверджено звіт ліквідатора, підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 припинено, провадження у справі припинено. Зазначене судове рішення переглядалось в апеляційному порядку та було залишено без змін.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - Суд) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (див. пп. 27 - 28 рішення від 18 листопада 2004 року у справі "Правєдная проти Росії" N69529/01 та п. 46 рішення від 6 грудня 2005 року у справі "Попов проти Молдови" N 2). Однак, при цьому Суд наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (див. рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28 жовтня 1999 року). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (див. п.п. 51 - 52 рішення Суду у справі "Рябих проти Росії" від 24 червня 2003 року; ухвала Суду щодо прийнятності заяви N 62608/00 "Агротехсервіс проти України"; п.п. 42-44 рішення Суду у справі "Желтяков проти України" від 9 червня 2011 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (див. пп. 27 - 34 рішення Суду у справі "Праведная проти Росії" від 18 листопада 2004 року).

Ухвала господарського суду Херсонської області від 26.07.2016 про припинення провадження у справі про банкрутство ТОВ ОСОБА_1 була прийнята виходячи із встановленої у ліквідаційній процедурі відсутності у боржника майнових активів, за рахунок яких можливо було б погасити кредиторську заборгованість.

У заяві про перегляд ухвали господарського суду Херсонської області від 26.07.2016 за нововиявленими обставинами Херсонська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області послалася на те, що листом прокуратури Херсонської області від 07.08.2017 (вих. № 32-421вих17) її було повідомлено, що проведеним моніторингом Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що 05.05.2017 о 17:49 депутатом Херсонської міської ради ОСОБА_1 оприлюднено виправлену щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, згідно якої декларантом у розділі 12 "Грошові активи" задекларовано грошові кошти в сумі 50 000,00 гривень та 27 000,00 доларів США станом на 31.12.2016. Крім того, у розділі 13 "Фінансові активи" зазначено наявне фінансове зобов'язання - кредит на суму 332 749,00 доларів США у ПАТ "Сбербанк Росії".

На думку Херсонської ОДПІ, отримання від прокуратури Херсонської області інформації щодо факту декларування грошових коштів ОСОБА_1 є нововиявленою обставиною, тобто тим матеріально-правовим фактом, який має значення для розгляду справи № 923/1435/15 про банкрутство ФОП ОСОБА_1, адже він існував на час розгляду справи та не був відомий Херсонській ОДПІ .

Відповідно до ст. 112 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Разом із цим слід враховувати, що виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу XIII ГПК України ( редакції, чинній до 15.12.2017).

Крім того, однією з умов перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі ст. 112 ГПК України є істотність цих обставин для вирішення спору. Тому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, яка розглядається, та встановлено судом апеляційної інстанції, лист прокуратури від 07.08.2017 (вих. № 32-421вих17), на який заявник послався як на нововиявлену обставину, на час винесення ухвали від 26.07.2016 у справі № 923/1435/15 ще не існував.

При цьому, апеляційним судом досліджено та встановлено, що в декларації ОСОБА_1 в розділі 12 "Грошові активи" дійсно містяться відомості щодо наявності у ОСОБА_1 готівкових коштів в сумі 50 000,00 гривень та 27 000,00 доларів США на правах власності самого декларанта. Інші відомості стосовно цих коштів у декларації відсутні.

Відповідно до преамбули Закону України "Про запобігання корупції", цей Закон визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Статтею 46 Закону України "Про запобігання корупції"встановлено, що у декларації зазначаються відомості, зокрема, про наявні грошові активи, у тому числі готівкові кошти.

Згідно роз'яснення щодо застосування окремих положень Закону України "Про запобігання корупції" стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11.08.2016 № 3, щорічна декларація подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року

За приписами ст. 33 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості.

Згідно норм ст. 34 ГПК України (в зазначеній редакції) господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що заявником не доведено, що саме у період проведення ліквідаційної процедури у даній справі та станом на день винесення ухвали про затвердження звіту ліквідатора, припинення провадження у справі та припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 - 26.07.2016, вказані у Декларації готівкові кошти були у власності банкрута.

Враховуючи викладене та з огляду на особливість провадження у справі про банкрутство, порушеної за ст. ст. 90 - 92 Закону про банкрутство, обставини, на які заявник послався як на нововиявлені, не являються фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу ухвали суду, про перегляд якої звернулася Херсонська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області.

Відтак, перевіряючи обґрунтованість наведених заявником доводів щодо наявності нововиявлених обставин суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що наведені Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області обставини не є нововиявленими в розумінні приписів ст. 112 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, господарський суд першої інстанції не надав належної оцінки відсутності у матеріалах справи будь-яких доказів того, що вказані у Декларації готівкові кошти були у власності банкрута саме у період до закінчення ліквідаційної процедури по справі, тобто з 01.01.2016 по 26.07.2016.

Таким чином, виходячи з аналізу наведених норм та встановлених судами обставин справи, касаційний суд вважає, що суд апеляційної інстанції правильно скасував ухвалу місцевого господарського суду та дійшов законного і обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області про перегляд ухвали господарського суду Херсонської області від 26.07.2016 у справі № 923/1435/15 за нововиявленими обставинами.

Враховуючи викладене, аргумент касаційних скарг про те, що оприлюднення 05.05.2017 ОСОБА_1 виправленої щорічної декларації за 2016 рік (включаючи декларування відомостей щодо наявності у ОСОБА_1 готівкових коштів у сумі 50 000 грн. та 27 000 дол. США на праві власності) є нововиявленою обставиною та тим матеріально-правовим фактом, який існував на час винесення ухвали господарського суду від 26.07.2016 про припинення провадження у даній справі, відхиляється касаційним судом.

При цьому, доводи касаційних скарг про скасування постанови суду апеляційної інстанції та наявність підстав для задоволення заяви Херсонської ОДПІ про перегляд ухвали суду від 26.07.2016 за нововиявленими обставинами, не містять належних обґрунтувань порушення апеляційним судом норм чинного законодавства при ухваленні оскаржуваного судового рішення.

Таким чином, наведені заступником прокурора Херсонської області та Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області у касаційних скаргах доводи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної постанови апеляційного суду і залишення в силі ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 312 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017), оскільки вони не ґрунтуються на встановлених у справі обставинах та не обґрунтовують порушення або неправильного застосування апеляційним судом норм чинного законодавства.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Відтак, наведені заступником прокурора Херсонської області та Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області у касаційних скаргах доводи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної постанови апеляційного суду, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами та не доводять порушення або неправильного застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, а колегія суддів не встановила фундаментальних порушень судом апеляційної інстанції при розгляді у даній справі заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Водночас, колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними ФОП ОСОБА_1 у відзиві на касаційну скаргу заступника прокурора Херсонської області стосовно того, що вказана заявником обставина не є нововиявленою, оскільки зазначені аргументи ґрунтуються на встановлених у справі фактичних обставинах та нормах чинного законодавства.

Таким чином, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що постанова Одеського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 у справі № 923/1435/15 прийнята судом у відповідності до фактичних обставин, вимог матеріального та процесуального права і підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Оскільки суд дійшов висновку, що касаційні скарги задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається, судові витрати відповідно до ст.129 ГПК України (в редакції, чинній після 15.12.2017) покладаються на заявників касаційних скарг.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 314, 315, 317 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги заступника прокурора Херсонської області та Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 у справі № 923/1435/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ткаченко Н.Г.

Судді Білоус В.В.

Жуков С.В.