ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2018

м. Дніпро

Справа № 904/1302/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. за участю секретаря судового засідання Тайлієвої Х.Р., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІПРОМ" (49000, м. Дніпро, вул. Гоголя, 15; ідентифікаційний код 25020009)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Маркет" (49000, м. Дніпро, вул. Миколи Руденка, 60 офіс 5; ідентифікаційний код 40222526)

про стягнення 38 679 грн. 00 коп.

Без представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІПРОМ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№1241/18 від 29.03.2018), в якій просить стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Маркет" 38 679 грн. 00 коп. - основного боргу за користування майном за Договором від 01.01.2017р. №07-01/17 суборенди (піднайму) приміщень.

Відповідач відзиву на позов не надав та інших витребуваних господарським судом документів не надав.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №904/1302/18, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами та справу призначено до розгляду по суті в засіданні на 02.05.2018р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2018р. відкладено розгляд справи по суті без виклику сторін (спрощене позовне провадження) на 30.05.2018р.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2017р. між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІПРОМ", як орендарем, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Медіа Маркет", як суборендарем, було укладено договір №07-01/17 суборенди (піднайму) приміщень (надалі – Договір суборенди), відповідно до пункту 1.1 якого орендар передає, а суборендар приймає у тимчасове користування індивідуально-визначене нерухоме майно, а саме: - в адміністративному будинку літ. А-4,5, на 4 поверсі нежитлові приміщення, поз. 452, 453 загальною площею - 58,7 кв. м. (з урахуванням місць загального користування), що знаходиться за адресою: місто Дніпро, вулиця Старокозацька, будинок 58, (надалі - об'єкт оренди), та зобов'язується здійснювати плату за таке користування майном у терміни, що передбачені цієї угодою.

Згідно із пунктом 1.5 Договору суборенди перелічене в пункті 1.1 договору оренди найму нерухоме майно знаходиться у орендодавця на підставі угоди, яка свідчить про наявність у орендаря права на передачу майна в оренду (найм).

Договір оренди (найму) набуває чинності з моменту його підписання та передання суборендарю об'єкт оренди (нежитлових приміщень) за актом прийому-передачі та припиняє свою дію 31 грудня 2017 року (пункт 10.1 Договору суборенди).

Вартість орендованих приміщень становить - 234 800 грн. 00 коп.; строк оренди (найму) встановлюється з 01 січня 2017 року до 31 грудня 2017 року (пункт 1.2, 1.3 Договору суборенди).

У відповідності до пункту 2.1 орендар зобов'язаний, зокрема, надати у користування об'єкт оренди (приміщення) у стані, придатному до використання за цільовим призначенням та за актом прийому-передачі, який є невід'ємною частиною цього договору; здійснити передачу об'єкту оренди (приміщень) суборендарю не пізніше - 01 січня 2017 року.

Як вбачається на виконання умов Договору суборенди позивачем було передано, а відповідачем прийнято в строкове платне користування індивідуально-визначене нерухоме майно, а саме: - в адміністративному будинку літ. А-4,5, на 4 поверсі нежитлові приміщення, поз. 452, 453 загальною площею - 58,7 кв. м. (з урахуванням місць загального користування), що знаходиться за адресою: місто Дніпро, вулиця Старокозацька, будинок 58, про що свідчить акт від 01.01.2017р. №1 прийому-передачі нерухомого майна в оренду (найм) (а.с.15).

Відповідно до пункту 1.4 Договору суборенди суборендар використовує об'єкт оренди (приміщення) за його цільовим призначенням, для здійснення своєї статутної діяльності; використання орендованих приміщень не за цільовим призначенням без письмової згоди орендодавця не допускається.

Згідно з пунктом 3.1 Договору суборенди за користування об'єктом оренди (приміщеннями) суборендар сплачує орендну плату у грошовій одиниці України - гривні на умовах, що передбачені цим Договором.

Пунктом 3.2 Договору суборенди зазначено, що розмір щомісячної орендної плати за користування приміщеннями загальною площею 58,7 кв. м. становить - 130 грн. 00 коп. за 1 (один) кв. м. орендованої площі; загальна щомісячна орендна плата за користування вказаними приміщеннями становить - 7 631 грн. 00 коп.

За приписами пункту 3.3 Договору суборенди суборендар за користування об'єктом оренди вносить щомісячну орендну плату шляхом її перерахування на рахунок орендодавця, вказаний у Договорі, в строк до 5-го числа поточного місяця за поточний місяць на підставі рахунків орендодавця; орендна плата за користування майном сплачується з 13 грудня 2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем було виставлено відповідачу наступні рахунки-фактури за оренду приміщення:

- рахунок-фактура від 03.05.2017р. №СФ-0000243 за травень 2017р. на суму 7 631 грн. 00 коп. (а.с.24);

- рахунок-фактура від 01.06.2017р. №СФ-0000295 за червень 2017р. на суму 7 631 грн. 00 коп. (а.с.25);

- рахунок-фактура від 19.07.2017р. №СФ-0000351 за липень 2017р. на суму 7 631 грн. 00 коп. (а.с.26);

- рахунок-фактура від 01.08.2017р. №СФ-0000406 за серпень 2017р. на суму 7 631 грн. 00 коп. (а.с.27);

- рахунок-фактура від 01.09.2017р. №СФ-0000461 за вересень 2017р. на суму 7 631 грн. 00 коп. (а.с.28);

- рахунок-фактура від 02.10.2017р. №СФ-0000519 за травень 2017р. на суму 7 631 грн. 00 коп. (а.с.29).

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором позивач звернувся до відповідача із претензією від 11.08.2017р. за вих.№47/17, в якій погодився з проханням відповідача та надав останньому розстрочку по сплаті заборгованості строком на чотири місяці починаючи з серпня 2017 року при умові отримання своєчасно поточної орендної плати за користуванням нерухомим майном та отриманні гарантійного листа з визначеними графіком сплати заборгованості та орендної плати.

Так, 11.09.2017р. позивач отримав від відповідача гарантійний лист, в якому суборендар гарантує оплату заборгованості по орендній платі в сумі 40 786 грн. 00 коп. протягом чотирьох місяців з моменту підписання гарантійного листа рівними частинами за наступним графіком: - 20.09.2017 - 25 000 грн. 00 коп.; - 12.10.2017 - 23 155 грн. 00 коп.; - 18.11.2017 - 23 155 грн. 00 коп.; загальна сума боргу та поточної орендної плати в період з 11.09.2017 до 30.11.2017 року складає 71 310 грн. 00 коп. (а.с.31).

Однак, відповідачем порушений визначений графік сплати боргу визначений в гарантійному листі та сплачено тільки 25 000 грн. 00 коп., про що свідчить акт звірки взаєморозрахунків від 13.02.2018р.

В подальшому, 15.02.2018р. позивач повторно звернувся до відповідача з претензією від 14.02.2018р. за вих.№31/18, в якій просить до 26.02.2018р. сплатити заборгованість у сумі 38 679 грн. 00 коп. за орендну плату та зазначає, що відповідачем допущено порушення наданої розстрочки по сплаті заборгованості строком на три місяці починаючи з вересня 2017 року.

Вказана претензія була направлена відповідачу 15.02.2018р., про що свідчить фіскальний чек від 15.02.2018р. та поштовий опис вкладення від 15.02.2018р. (а.с.22-23).

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем по орендній платі становить 38 679 грн. 00 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином судові витрати у розмірі 1 762 грн. 00 коп. слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Маркет" (49000, м.Дніпро, вул. Миколи Руденка, 60 офіс 5; ідентифікаційний код 40222526) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІПРОМ" (49000, м. Дніпро, вул. Гоголя, 15; ідентифікаційний код 25020009) 38 679 (тридцять вісім тисяч шістсот сімдесят дев'ять) 00 коп. - заборгованості та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

04.06.2018