номер провадження справи 5/25/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2018 Справа № 908/604/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Рачук О.О., розглянувши матеріали справи

За позовом: Міського комунального підприємства "Основаніє" (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 29-А, фактична адреса: 69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 11; )

До відповідача: Комунального підприємства "Водоканал" (69002, м. Запоріжжя, вул. Св. Миколая, 61; )

про стягнення 66 008,60 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Сахарова О.О., довіреність № 466 від 03.01.2018;

від відповідача, Гриценко О.І., довіреність № 4 від 02.01.2018;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

04.04.2018 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Міського комунального підприємства "Основаніє" від 03.04.2018 за вих. №263/01-10 до Комунального підприємства "Водоканал" про стягнення заборгованості за договором про надання послуг № 1/2-ФНП від 29.08.2013 у розмірі 66 008,60 грн., а саме: основної заборгованості на суму 59 103,95 грн., пені за період з 23.12.2017 по 03.04.2018 на суму 5 227,06 грн., інфляційних втрат за період з січня 2018 по лютий 2018 у розмірі 1 182,08 грн. та 3 % річних за період з 23.12.2017 по 03.04.2018 у розмірі 495,51 грн.

04.04.2018р. автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу 908/604/18 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 10.04.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/604/18 в порядку спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження - 5/25/18. Перше судове засідання з розгляду справи по суті у спрощеному позовному провадженні призначено на 10.05.2018 повідомленням (викликом) сторін.

05.05.2018 через відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області від Комунального підприємства "Водоканал" надійшов письмовий відзив на позовну заяву від 23.04.2018 № 4999 (вх. № 08-08/8288/18 від 05.05.2018), в якому відповідач зазначає, що Міське комунальне підприємство "Основаніє" не підтвердило факт надання послуг, їх обсяг та вартість, тому у Комунального підприємства "Водоканал" відсутній обов'язок здійснювати погашення заборгованості за спірним договором. Просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

07.05.2018 через відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області від Міського комунального підприємства "Основаніє" надійшла письмова відповідь на відзив № б/н від 07.05.2018 (вх. № 08-08/8351/18 від 07.05.2018), в якому позивач зазначив, що Комунальне підприємство "Водоканал" при первісному отриманні спірних актів за договором не заперечувало факт отримання послуг за спірні періоди, а не погоджувалось лише з їх обсягами, тому позовні вимоги є обґрунтованими. Просить суд позов задовольнити.

У судовому засіданні 10.05.2018 судом оголошено перерву до 05.06.2018.

22.05.2018 через відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області від Комунального підприємства "Водоканал" надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив від 18.05.2018 № 6756 (вх. № 08-08/9361/18 від 22.05.2018), в якому відповідач посилається на ст. 232 Господарського кодексу України та зазначає, що нарахування пені на суму 5 227,06 грн. за період прострочення виконання зобов'язання є незаконним та безпідставним, оскільки заявлено за межами шестимісячного строку від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Представник відповідача зазначив що розмір нарахувань 3% річних позивачем здійснено вірно. Просить суд врахувати вказані письмові заперечення.

У судовому засіданні 05.06.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 05.06.2018 здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК "Оберіг".

У судовому засіданні 05.06.2018 представник позивача підтримав доводи, викладені у позовній заяві та письмових запереченнях на відповідь на відзив зазначивши, що 29.08.2013 між МКП "Основаніє" та КП "Водоканал" укладено договір про надання послуг "1/2-ФНП. Додатковою угодою №1/30/12/2016 від 30.12.2016 Договір було розірвано з 01.10.2016. Умовами даної Угоди визначено, що розірвання договору не звільняє сторони від виконання обов'язків, які виникли під час дії договору. Позивач зазначає, що ним зобов'язання за договором були виконані своєчасно та в повному обсязі, позивачем були направлені рахунки відповідачу з урахуванням вартості послуги з друку тільки рахунків на оплату житлово-комунальних послуг за жовтень 2014, квітень 2015 та серпень 2016. Зазначені рахунки були вручені відповідачу разом з претензією 15.12.2017. Відповіді на претензію та заперечень щодо нарахувань позивачем не було отримано. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 11, 15, 16, 509, 526, 530, 611, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 193, 230-232 ГК України, ст.ст. 1, 2, 12, 162-164, 171 ГПК України, умови договору та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за отримані послуги в сумі 66 008,60 грн., а саме: основної заборгованості на суму 59 103,95 грн., пені за період з 23.12.2017 по 03.04.2018 на суму 5 227,06 грн., інфляційних втрат за період з січня 2018 по лютий 2018 у розмірі 1 182,08 грн. та 3 % річних за період з 23.12.2017 по 03.04.2018 у розмірі 495,51 грн.

Представник відповідача підтримав відзив на позовну заяву з урахуванням письмових заперечень зазначивши, що нарахування пені за період прострочення з 23.12.2017 по 03.04.2018 на суму 5 227,06 грн. є незаконним та безпідставним, оскільки заявлено за межами шестимісячного строку від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Тому просить суд в задоволенні стягнення пені відмовити.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 29.08.2013 між Міським комунальним підприємством "Основаніє" (Субдистриб'ютор, позивач) та Комунальним підприємством "Водоканал" (Замовник, відповідач) укладено договір про надання послуг № 1/2-ФНП, відповідно до п.2.1 якого Замовник доручає, а Субдистриб'ютор бере на себе зобов'язання забезпечити нарахування, облік та систематизацію комунальних платежів населення (споживачів Замовника) у м. Запоріжжя у межах та об'ємах, обумовлених цим Договором, за допомогою Програмного комплексу «Розрахунок комунальних платежів м. Запоріжжя, 2013» (далі - ПК).

З метою виконання умов даного договору, послуги, надання яких забезпечуються Субдистриб'ютором, зокрема, полягають у забезпеченні друку та тиражування рахунків на оплату житлово-комунальних послуг та інших платіжно-розрахункових форм, визначених Сторонами (як додаткова послуга за окрему плату, згідно актів виконаних робіт).

Відповідно до п. 2.3. Договору, Замовник за цим Договором зобов'язується сплачувати Субдистриб'ютору суму грошових коштів, обумовлену Сторонами у Протоколі узгодження ціни (Додаток № 1), що є невід'ємною частиною цього Договору (надалі за текстом Протокол). Порядок та строки розрахунку визначаються Сторонами у Протоколі узгодження ціни.

Згідно з п. 3.3. Договору, Субдистриб'ютор надає послуги, визначені розділом 2 цього Договору, з метою забезпечення можливості Замовника мати доступ за допомогою Авторизації до онлайн-перегляду результатів наданих Субдистриб'ютором послуг, та формування рахунків для споживачів Замовника за умови виконання Замовником фінансових зобов'язань за цим Договором.

Субдистриб'ютор зобов'язаний надавати послуги, обумовлені розділами 2 та 3 цього Договору (п. 4.1.2.).

Пунктами 4.3.1. та 4.3.5. Договору передбачено, що Субдистриб'ютор має право: вимагати оплату за надані послуги; в односторонньому порядку коригувати ціну Договору (у напрямку зменшення) у разі зниження ціни на ринку конкурентами, та встановлювати перехідні розміри вартості послуг за цим Договором.

Пунктами 4.4.1. та 4.4.13. Договору визначено, що Замовник зобов'язується: забезпечити своєчасну та повну оплату Субдистриб'ютору за надані послуги за цим Договором (п.4.4.1); своєчасно підписувати акти приймання-передачі наданих послуг (надалі за текстом Акт), що надається Субдистриб'ютором щомісяця. У випадку, якщо Замовник відмовляється підписувати Акт, а письмова обґрунтована відмова не представлена Субдистриб'ютору протягом 5 календарних днів, то робота Субдистриб'ютора вважається завершеною, а Акт підписаний (п. 4.4.13).

Відповідно до п. 7.1. Договору, всі зміни та доповнення до цього договору оформлюються додатковими угодами.

Пунктом 1 Додатку № 1 до договору «Протокол узгодження ціни» визначено, що вартість послуг Субдистриб'ютора за кожний місяць щодо системного адміністрування за договором визначається на кожний бюджетний рік. На 2013 бюджетний рік щомісячна вартість послуг Субдистриб'ютора становить 1% (один відсоток) від фактично сплачених за звітний місяць, населенням (споживачами) за надані Замовником комунальні послуги, що обліковуються і нараховуються за допомогою ПЗ - «Програмний комплекс «Розрахунок комунальних платежів м. Запоріжжя, 2013». У разі відсутності протоколу узгодження ціни на наступний бюджетний рік, застосовується розмір вартості послуг, визначений в абзаці першому п. 1 Додатку № 1 до цього Договору. Вартість послуг зазначена з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 2 Протоколу узгодження ціни, послуги Субдистриб'ютора, що надаються за умовами Договору, оплачуються Замовником щомісяця до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі актів приймання-передачі наданих послуг, наданих йому Субдистриб'ютором.

Згідно з п. 5.2. Протоколу узгодження ціни, перерахування Замовником на користь Субдистриб'ютора коштів, визначених п. 1 цього Додатку, здійснюється щомісячно у період з 5 по 10 число, наступного за звітним місяцем.

Пунктом 6 Протоколу узгодження ціни визначено, що Додаток № 1 складений у двох оригінальних примірниках, по одному для кожної Сторони, та є невід'ємною частиною Договору про надання послуг № 1/2-ФНП від 29.08.2013.

Пунктом 4 Додатку № 3 до Договору про надання послуг № 1/2-ФНП від 29.08.2013 сторони дійшли взаємної згоди про збільшення строків позовної давності по всіх видах правовідносин, зобов'язань, що виникли на підставі даного Договору - до 25 років.

Відповідно до калькуляції друку особових рахунків, затвердженої в.о. директора МКП «Основаніє» 01.03.2014, вартість витрат на виготовлення 1 сторінки становить 0,31 грн.

Додатковою угодою № 1 від 07.07.2014 до Договору про надання послуг № 1/2-ФНП від 29.08.2013 сторони дійшли до згоди п. 1 Додатку № 1 Додатку № 1 до договору викласти у наступній редакції: « 1. Вартість послуг Субдистриб'ютора за кожний місяць щодо системного адміністрування за договором визначається на кожний бюджетний рік. З 1 квітня 2014 року щомісячна вартість послуг Субдистриб'ютора становить 0,9% від фактично сплачених за звітний місяць, населенням (споживачами) за надані Замовником комунальні послуги, що обліковуються і нараховуються за допомогою ПЗ - «Програмний комплекс «Розрахунок комунальних платежів м. Запоріжжя, 2013». У разі відсутності протоколу узгодження ціни на наступний бюджетний рік, застосовується розмір вартості послуг, визначений в абзаці першому п. 1 Додатку № 1 до цього Договору.

Протоколом розбіжностей від 08.08.2014 до додаткової угоди № 1 від 07.07.2014 до договору про надання послуг № 1/2-ФНП від 29.08.2013, що підписаний обома сторонами прийнято редакцію Замовника, якою прийнято додатку угоду № 1 від 07.07.2014 до договору № 1/2-ФНП від 29.08.2013 про надання послуг, виключено п. 5.1. Договору та п. 5.2. Договору прийнято в наступній редакції: «При порушенні строків оплати за Договором Замовник виплачує на вимогу Субдистриб'ютора пеню в розмірі 0,1 % за кожний день прострочення, але не більше подвійної обліковою ставки НБУ».

Пунктом 4 додаткової угоди № 2 від 28.08.2014 до Договору сторони домовились про те, що відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України дія даної Додаткової угоди поширюється на відносини, що виникли між ними з 01.04.2014.

Згідно з п. 2 Додаткової угоди № 3 від 14.10.2014 до Договору, сторони дійшли згоди п. 2 додатку № 1 Договору викласти у наступній редакції: «Послуги Субдистриб'ютора, що надаються за умовами Договору, оплачуються Замовником щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним, або шляхом внесення авансових платежів Замовником на розрахунковий рахунок Субдистриб'ютора».

Згідно з п. 7.5. Договору, термін дії договору становить 11 місяців, з автоматичною пролонгацією на подальші 11 місяців на весь час дії повноважень Дистриб'ютора.

Договір набуває чинності з дати його підписання і діє протягом строку, зазначеного в п. 7.5. даного Договору, з автоматичною пролонгацією. Договір вважається пролонгованим на 11 місяців у разі, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодна із Сторін не направила іншій Стороні угоду про закінчення терміну дії цього Договору (п. 8.3.).

У разі виникнення спору за цим Договором Сторони вирішують спірні питання шляхом переговорів. У разі неможливості досягти згоди протягом 6-ти місяців за процедурою досудового урегулювання, визначеною Додатком № 3, Сторони передають спір на вирішення до суду в установленому законодавством України порядку (п. 8.4.).

Додатковою угодою № 1/30/12/2016 від 30.12.2016 МКП "Основаніє" та КП "Водоканал" дійшли згоди та уклали дану додаткову угоду про розірвання з 01.10.2016 договору субпідписки № 1/2-ФНП від 29.08.2013.

Пунктом 6 Додаткової угоди № 1/30/12/2016 від 30.12.2016 визначено, що розірвання Договору не звільняє «Сторони» від виконання обов'язків, які виникли під час дії Договору.

Дана додаткова угода набуває чинності з моменту підписання Сторонами (п. 7).

Як вбачається з матеріалів справи, під час дії Договору та на його виконання позивач надав відповідачу послуги з друкування та тиражування рахунків на оплату житлово-комунальних послуг за періоди: жовтень 2014, квітень 2015 та серпень 2016 на загальну суму 111 616,22 грн., про що свідчать належним чином засвідчені копії актів надання послуг на оплату, а саме:

- акт надання послуг № 86013 від 31.10.2014 на суму 35 462,61 грн. в т.ч. друк особових рахунків (зворотня сторона на суму 17 288,86 грн.);

- акт надання послуг № 38734 від 30.04.2015 на суму 29 353,90 грн. в т.ч. друк особових рахунків в квітні за березень 2015 (зворотня сторона на суму 14 676,95 грн.);

- акт надання послуг № 38735 від 30.04.2015 на суму 36 027,52 грн. в т.ч. друк особових рахунків в квітні за березень 2015 (зворотня сторона на суму 18 013,76 грн.);

- акт надання послуг № 56219 від 31.08.2016 на суму 10 772,19 грн. в т.ч. передрук особових рахунків на суму 2 532,70 грн.;

Враховуючи умови п. 2 Додаткової угоди № 3 від 14.10.2014 до Договору, останнім днем для оплати акта надання послуг від 31.10.2014 № 86013 є 10.11.2014, акта надання послуг від 30.04.2015 № 38734 - 10.05.2015, акта надання послуг від 30.04.2015 № 38735 - 10.05.2015, акта надання послуг від 31.08.2016 № 56219 - 10.09.2016 відповідно.

Так, відповідно до п. 4.4.13 Договору, Замовник зобов'язується: своєчасно підписувати акти приймання-передачі наданих послуг (надалі за текстом Акт), що надається Субдистриб'ютором щомісяця. У випадку, якщо Замовник відмовляється підписувати Акт, а письмова обґрунтована відмова не представлена Субдистриб'ютору протягом 5 календарних днів, то робота Субдистриб'ютора вважається завершеною, а Акт підписаний.

Листами № 13046 від 30.10.2014, № 5411 від 22.05.2015 та № 5256 від 14.09.2016 КП «Водоканал» повідомило МКП «Основаніє», що у вищевказаних рахунках на оплату включені позиції «друк особових рахунків (зворотня сторона)» та «передрук особових рахунків», які не передбачені умовами договору, у зв'язку з чим повернуло на адресу МКП «Основаніє» вказані рахунки без узгодження з клопотанням про надання належних до умов договору рахунків.

Проте, вказані листи разом з відповідними рахунками повернуті на адресу МКП «Основаніє» з порушенням п'ятиденного строку, передбаченого п. 4.4.13 Договору, а тому заперечення відповідача що вказані акти не підписані КП «Водоканал» є безпідставними.

Враховуючи вищезазначені обставини та умови Договору, 15.12.2017 МКП «Основаніє» направило КП «Водоканал» рахунки та акти надання послуг за жовтень 2014, квітень 2015 та серпень 2016 з урахуванням вартості послуги з друку тільки рахунків на оплату житлово-комунальних послуг за відповідні місяці на загальну суму 59 103,95 грн., а саме:

- рахунок № 79618 від 22.10.2014 та акт надання послуг № 86013 від 31.10.2014 на суму 18 173,75 грн.;

- рахунок № 37547 від 30.04.2015 та акт надання послуг № 38734 від 30.04.2015 на суму 14 676,95 грн.;

- рахунок № 37548 від 30.04.2015 та акт надання послуг № 38735 від 30.04.2015 на суму 18 013,76 грн.;

- рахунок № 55056 від 31.08.2016 та акт надання послуг № 56219 від 31.08.2016 на суму 8 238,49 грн.

Зазначені рахунки були повторно вручені КП «Водоканал» 15.12.2017 разом з претензією № 1448/01-05 від 14.12.2017 з вимогою про сплату заборгованості у розмірі 59 103,95 грн. у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Проте, в порушення п. 4.4.1 Договору, відповідач свої зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати за надані послуги належним чином не виконав, будь-яких заперечень щодо нарахувань, зазначених в актах надання послуг на адресу МКП «Основаніє» не надіслав, у зв'язку з чим станом на 23.12.2017 за ним утворилась заборгованість в розмірі 59 103,95 грн.

10.01.2018 позивачем на адресу відповідача направлена письмова вимога № 21/01-05 про погашення заборгованості на суму 59 103,95 грн. разом з відповідними рахунками та актами надання послуг.

Однак, вказана вимога залишена Комунальним підприємством «Водоканал» без відповіді та задоволення.

Статтею 1 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла за період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5.2. Договору визначено, що при порушенні строків оплати за Договором замовник, окрім відповідальності передбаченої п. 5.1. Договору, виплачує на вимогу Субдистриб'ютора пені у розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за весь період прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи, за порушення КП «Водоканал» умов договору щодо своєчасної оплати отриманих послуг позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі подвійної обліковою ставки НБУ за період з 23.12.2017 по 03.04.2018 включно на загальну суму 5 227,06 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов Договору про надання послуг № 1/2-ФНП від 29.08.2013 щодо повної та своєчасної оплати за отримані послуги, керуючись ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 3 % річних за період з 23.12.2017 по 03.04.2018 включно у розмірі 495,51 грн. та інфляційні втрати за період з січня по лютий 2018 на суму 1 182,08 грн.

На підставі викладеного, предметом розгляду справи є стягнення з Комунального підприємства "Водоканал" на користь Міського комунального підприємства "Основаніє" заборгованості за договором про надання послуг від 29.08.2013 № 1/2-ФНП у розмірі 66 008,60 грн., а саме: 59 103,95 грн. основної заборгованості за рахунками та актами надання послуг за жовтень 2014, квітень 2015 та серпень 2016, 5 227,06 грн. пені за період з 23.12.2017 по 03.04.2018 включно, 495,51 грн. 3 % річних за період з 23.12.2017 по 03.04.2018 включно та інфляційних витрат за період з січня по лютий 2018 включно на суму 1 182,08 грн.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи № 908/604/18, заяви сторін по суті справи та додаткові письмові пояснення, заслухавши представників сторін, суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами статті 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір, укладений сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов'язкову силу для сторін. Будучи пов'язаними взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Договором передбачено щомісячну сплату наданих послуг, тому до спірних правовідносин застосовуються також приписи статті 903 ЦК України, яка передбачає оплату наданих послуг, в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Матеріалами справи підтверджено фактичне отримання відповідачем з боку позивача послуг з друку та тиражування рахунків на оплату житлово-комунальних послуг на загальну суму 59 103,95 грн., відсутністю з боку відповідача письмових обґрунтованих відмов від підписання актів надання послуг у строк, передбачений п. 4.4.13 Договору, а отже прийняття вказаних послуг відповідачем, про що свідчать підписані з боку позивача акти надання послуг без зауважень та заперечень з боку відповідача, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 19-20).

Строком договору, відповідно до ст. 631 ЦК України, є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Порядок проведення розрахунків за Договором врегульований п. 2 Додаткової угоди № 3 від 14.10.2014 до Договору «Протокол узгодження ціни», яким передбачено, що послуги Субдистриб'ютора, що надаються за умовами Договору, оплачуються Замовником щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним, або шляхом внесення авансових платежів Замовником на розрахунковий рахунок Субдистриб'ютора.

Здійснивши тлумачення виразу «звітний місяць», про який йдеться у п. 2 Додаткової угоди № 3 від 14.10.2014 до Договору, суд приходить до висновку, що цей термін - це відрізок часу з першого до останнього числа календарного місяця, в якому Субдистриб'ютором надавались послуги з друку та тиражування рахунків на оплату житлово-комунальних послуг та інших платіжно-розрахункових форм, які оформлювались відповідними актами, відповідно до п. 4.4.13 Договору підписувались Замовником та згідно з п. 2 Додатку № 1 «Протокол узгодження ціни» були підставою для здійснення відповідних платежів.

Враховуючи викладене, кінцевим терміном оплати КП «Водоканал» отриманих послуг за жовтень 2014 є 10.11.2014, за квітень 2015 - 10.05.2015 та за серпень 2016 - 10.09.2016 відповідно.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов'язання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обов'язок щодо оплати вартості послуг з друку та тиражування рахунків на оплату житлово-комунальних послуг та інших платіжно-розрахункових форм за періоди жовтень 2014, квітень 2015 та серпень 2016 у встановлений договором строк в повному обсязі не здійснив. Факт порушення відповідачем умов, визначених договором доведений та підтверджується вказаними вище матеріалами справи.

Доказів погашення вказаної суми боргу за отримані послуги відповідачем не надано, наявність заявленої до стягнення заборгованості ним не спростована, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 59 103,95 грн. є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Матеріали справи свідчать, що позивач неодноразово звертався до відповідача з претензією № 1448/01-05 від 14.12.2017 та вимогою № 21/01-05 від 10.01.2018, за змістом яких пропонував погасити заборгованість за друк та тиражування рахунків на оплату житлово-комунальних послуг за Договором про надання послуг № 1/2-ФНП від 29.08.2013.

Проте, вказана претензія та вимога залишені КП «Водоканал» без відповіді та задоволення.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з ч. 6. ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Судом встановлено, що правовідносини сторін виникли на підставі договору про надання послуг № 1/2-ФНП від 29.08.2013.

Додатковою угодою № 1/30/12/2016 від 30.12.2016 МКП "Основаніє" та КП "Водоканал" дійшли згоди стосовно розірвання з 01.10.2016 договору № 1/2-ФНП від 29.08.2013.

Пунктом 6 Додаткової угоди № 1/30/12/2016 від 30.12.2016 визначено, що розірвання Договору не звільняє «Сторони» від виконання обов'язків, які виникли під час дії Договору.

Дана додаткова угода набуває чинності з моменту підписання Сторонами (п. 7).

Відповідно до вимог, зазначених у позовній заяві, Міське комунальне підприємство "Основаніє" посилаючись на ст. 530 ЦК України просить суд стягнути з Комунального підприємства «Водоканал» пеню за період з 23.12.2017 по 03.04.2018 включно у розмірі 5 227,06 грн., обґрунтовуючи тим, що спірні рахунки були повторно вручені КП «Водоканал» 15.12.2017 разом з претензією № 1448/01-05 від 14.12.2017 про сплату заборгованості у розмірі 59 103,95 грн. у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, а тому строк нарахування пені починається з 23.12.2017.

Проте, приймаючи рішення суд враховує, що як зазначалось вище, п. 2 Додаткової угоди № 3 від 14.10.2014 до Договору «Протокол узгодження ціни» встановлено, що послуги Субдистриб'ютора, які надаються за умовами Договору, оплачуються Замовником щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним, або шляхом внесення авансових платежів Замовником на розрахунковий рахунок Субдистриб'ютора.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

З урахуванням викладеного, строк нарахування пені за актом надання послуг від 31.10.2014 № 86013 закінчився 10.05.2015, за актом надання послуг від 30.04.2015 № 38734 - закінчився 10.11.2015, за актом надання послуг від 30.04.2015 № 38735 - 10.11.2015 та за актом надання послуг від 31.08.2016 № 56219 - 10.03.2017 відповідно.

На підставі вищевикладеного, позовної вимоги Міського комунального підприємства "Основаніє" про стягнення з Комунального підприємства "Водоканал" пені за договором про надання послуг № 1/2-ФНП від 29.08.2013 за період з 23.12.2017 по 03.04.2018 включно у розмірі 5 227,06 грн. є такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство" наданий позивачем розрахунок інфляційних витрат за період прострочення з січня по лютий 2018 включно у розмірі 1 182,08 грн., суд зазначає, що відповідно до розрахунків за допомогою програми "Законодавство" сума інфляційних витрат за вказаний період становить 1 426,47 грн., що на 244,39 грн. більше, ніж заявлено позивачем до стягнення. Пояснення відповідача стосовно відсутності в матеріалах позовної заяви періоду нарахувань інфляційних витрат та відповідного розрахунку судом до уваги не приймаються в силу вищевикладеного.

Враховуючи, що згідно з ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, позовна вимога про стягнення з Комунального підприємства "Водоканал" на користь Міського комунального підприємства "Основаніє" інфляційних витрат за період з січня по лютий 2018 включно на суму 1 182,08 грн. підлягає задоволенню у заявленій сумі.

Перевіривши розрахунок 3 % річних за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» наданий позивачем до позовної заяви, з урахуванням письмової згоди відповідача щодо вказаної суми нарахування суд зазначає, що згідно із розрахунком суду стягненню підлягають 3 % річних за період прострочення з 23.12.2017 по 03.04.2018 включно у розмірі 495,50 грн., з відмовою у стягненні 0,01 грн.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Чинне законодавство України не визначає переліку об'єктивних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим застосування загального порядку примусового виконання рішень.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково.

З урахування вищевикладеного, заперечення відповідача що направлені акти надання послуг не відповідають Законодавству «Про бухгалтерський облік» судом до уваги не приймаються та спростовуються вищевикладеним.

Інші доводи сторін у відповідних частинах сум до уваги судом не приймаються в силу викладеного.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме на відповідача - 1 622,47 грн.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Водоканал" (69002, м. Запоріжжя, вул. Св. Миколая, 61; ) на користь Міського комунального підприємства "Основаніє" (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 29-А, фактична адреса: 69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 11; ) заборгованість за договором про надання послуг № 1/2-ФНП від 29.08.2013 у розмірі 60 781 (шістдесят тисяч сімсот вісімдесят одна) грн. 53 коп., а саме: основну заборгованість за рахунками та актами надання послуг за жовтень 2014, квітень 2015 та серпень 2016 на суму 59 103 (п'ятдесят дев'ять тисяч сто три) грн. 95 коп., 3 % річних за період з 23.12.2017 по 03.04.2018 включно на суму 495 (чотириста дев'яносто п'ять) грн. 50 коп. та інфляційні витрати за період з січня по лютий 2018 включно на суму 1 182 (одна тисяча сто вісімдесят дві) грн. 08 коп. та судовий збір у розмірі 1 622 (одна тисяча шістсот двадцять дві) грн. 47 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

3. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 08.06.2018.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.