ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
04.06.2018 Справа № 905/377/18
Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.
при секретарі судового засідання Кошевій А.А.
розглянувши заяву №15/21 від 23.05.2018 ОСОБА_1 акціонерного товариства Шахта імені ОСОБА_2, м. Авдіївка
про розстрочення виконання рішення суду
за позовом Адвокатського бюро Олега Головкова, м. Харків
до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Шахта імені ОСОБА_2, м. Авдіївка
про стягнення заборгованості у розмірі 421766,75грн, з яких 415159,20грн сума основного зобовязання, 6607,55грн 3 проценти річних
Представники сторін:
від позивача: ОСОБА_3- за довіреністю;
від відповідача: не з'явився.
Рішенням господарського суду Донецької області від 02.05.2018 по справі №905/377/18 позовні вимоги Адвокатського бюро Олега Головкова, м. Харків до відповідача, ОСОБА_1 акціонерного товариства Шахта імені ОСОБА_2, м. Авдіївка про стягнення заборгованості у розмірі 421766,75грн, з яких 415159,20грн сума основного зобовязання, 6607,55грн 3 проценти річних задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 акціонерного товариства Шахта імені ОСОБА_2, м. Авдіївка на користь Адвокатського бюро Олега Головкова, м. Харків 415159,20грн суму основного зобовязання, 6607,55грн 3 % річних, судовий збір в сумі 6326,50грн.

23.05.2018 від ОСОБА_1 акціонерного товариства Шахта імені ОСОБА_2, м. Авдіївка до господарського суду надійшла заява від 23.05.2018 №15/21 про розстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області від 02.05.2018 по справі №905/377/18 за відповідним графіком.

В обґрунтування заяви боржник посилається на важкий фінансовий стан підприємства у звязку з ситуацією, що склалася в м. Донецьку, неможливістю користування захопленим майном та, як наслідок, відповідач втратив можливість вести господарську діяльність з видобутку вугілля та виробництва вугільного концентрату. За вказаними обставинами до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження №0000244 за ознаками злочину, передбаченого ст.341 Кримінального кодексу України. Зазначає, що вжиття заходів примусового виконання не призведе до реального виконання рішення по справі №905/377/18 та погашення заборгованості перед Адвокатським бюро Олега Головкова.

Ухвалою суду від 24.05.2018 призначено розгляд заяви про розстрочку виконання рішення у справі № 905/377/18 в судовому засіданні 04.06.2018.

Представник заявника (відповідача) у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви про розстрочення виконання рішення.

Розглянувши заяву, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

У відповідності до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Водночас, заявником (боржником) не доведено суду винятковості обставин, що унеможливлюють виконання рішення суду.

На підтвердження скрутного фінансового становища заявник надав Баланс (Звіт про фінансовий стан) на 31.12.2016, Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2016 р., відповідно до яких підприємство має збиток у розмірі 295,5млн.грн; Баланс (Звіт про фінансовий стан) на 31.12.2017, Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2017 р., відповідно до яких підприємство має збиток у розмірі 281,8млн.грн.

Відповідно до ст.ст. 42, 44 Господарського кодексу України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, а принципами підприємницької діяльності є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик.

Отже, наявність збитків не є достатнім доказом неможливості виконання рішення суду без розстрочення виконання судового рішення.

До матеріалів справи надана копія листа ПАТ «ПУМБ» від 18.05.2018 про залишок коштів на поточному рахунку відповідача станом на 18.05.2018 в розмірі 82,55грн., однак, відповдач не подав довідку податкового органу про всі відкриті рахунки, з огляду на що господарський суд позбавлений можливості встановити, чи має боржник відкриті рахунки також у інших банківських установах.

Одночасно суд враховує, що надання розстрочки боржнику у виконанні ним рішення на 1 рік порушить принцип збалансованості інтересів сторін. При цьому, наявність інфляційних процесів у економіці держави, негативно вплине на стягувача. Суд враховує, що інфляційні процеси зачіпають передусім майнові інтереси кредитора, так як належні до стягнення на його користь грошові кошти в національній валюті за період розстрочення істотно знецінюються, і як наслідок, призводять до погіршення фінансового стану кредитора.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Так, у п. 40 рішення від 17.05.2005 у справі «Чіжов проти України» суд зазначив, що затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції. На державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

З підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, при цьому суд враховує, що у судовому засіданні позивач проти задоволення заяви заперечив.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що заява №15/21 від 23.05.2018 ОСОБА_1 акціонерного товариства Шахта імені ОСОБА_2, м. Авдіївка про розстрочення виконання рішення суду є необґрунтованою, недоведеною, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 233, 234, ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені заяві №15/21 від 23.05.2018 ОСОБА_1 акціонерного товариства Шахта імені ОСОБА_2, м. Авдіївка про розстрочення виконання рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (04.06.2018) та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Г.Є. Курило