КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2018 р. Справа№ 910/54/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Калатай Н.Ф.

Пашкіної С.А.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.,

представників сторін

від позивача Федонюк М.І.

від відповідача не з'явився

від третьої особи Ходос Л.С., Анохін А.Ф.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства обслуговування повітряного руху України

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2018 (повний текст складено 11.04.2018 ) по справі №910/54/18 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України

до Державного підприємства "Укрсервіс Мінтрансу"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державна фінансова інспекція України

про стягнення 901 101,52 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Укрсервіс Мінтрансу" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державної фінансової інспекції України про стягнення 901 101,52 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає про порушення відповідачем п. 1.3. договору №7.2-98/2015 та №7.2-204/2015 від 28.08.15, внаслідок чого позивачу нанесено матеріальну шкоду (збитки) на суму 901 101,52 грн., що встановлено в Акті ревізії від 18.04.2016 №06-21/29.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.04.2018 по справі №910/54/18 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що розрахунки з Договорами між сторонами здійснювались у порядку і на умовах, встановлених Договором. В свою чергу, акти ревізії не можуть бути доказами, в розумінні ст. 73-79 Господарського процесуального кодексу України, та правовою підставою для стягнення грошових коштів, сплачених за договірними зобов'язаннями.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2018 скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що Актом ревізії встановлено завищення вартості наданих Державним підприємством "Укрсервіс Мінтрансу" послуг за Договорами від 28.08.2015 р. №7.2-98/2015 та № 7.2-204/2015 про надання послуг з утримання орендованого майна. Так, в порушення п. 1.3 договорів №7.2-98/2015 та № 7.2-204/2015 від 28.08.2015, ч. 5 ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель", ст. 196 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, ДП "Укрсервіс Мінтрансу" отримано дохід в розмірі 4 419 749,85 грн. (у тому числі ПДВ - 736 624,96 грн.). Прибуток, отриманий за надання послуг за цими договорами, складає 63%, що перевищує прибуток, який визначено в умовах договору. Внаслідок чого, ДП "Укрсервіс Мінтрансу" зайво отримано доходу за даним договором в сумі 901 101,52 грн. (в тому числі ПДВ - 20% - 150 183, 59 гривень).

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.05.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2018 по справі №910/54/18.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2018 розгляд справи призначено 04.06.2018.

25 травня 2018 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

25 травня 2018 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від третьої особи надійшли пояснення до апеляційної скарги.

В судове засідання 04.06.2018 з'явились представники позивача та третьої особи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов'язок суду відкласти апеляційний розгляд справи.

Статтями 269, 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

28 серпня 2015 року між Державним підприємством обслуговування повітряного руху України (Замовник) та Державним підприємством "Укрсервіс Мінтрансу" (Виконавець) укладено договір №7.2-98/2015 про надання послуг з утримання орендованого майна (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору Виконавець зобов'язується, протягом визначеного в Договорі строку, утримувати приміщення, орендовані Замовником, а Замовник зобов'язується сплачувати вартість послуг, наданих Виконавцем.

Вартість послуг за цим Договором розраховується Виконавцем згідно з Додатками № 1 та № 2, що є невід'ємними частинами Договору, відповідно до загальної площі приміщень, орендованих Замовником (п. 1.2 Договору).

Згідно з п. 1.3 Договору Загальна площа орендованих Замовником приміщень становить 1069,6 кв. м, відповідно до Договору оренди нерухомого майна від 15.10.2009 № 4511, укладеного з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву. Номери приміщень та їх площа вказані в Додатку № 3 "Номери приміщень, які займає Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, та їх площа станом на 01.01.2015".

Пунктами 3.1. - 3.3. Договору сторони погодили, що загальна ціна Договору на рік становить 3 950 674,56 грн., в тому числі ПДВ (20%) - 658 445,76 грн. Ціна є звичайною. Вартість послуг, наданих за цим Договором, складає на місяць 329 222,88 грн., в тому числі ПДВ (20%) - 54 870,48 грн., згідно з Додатками №1 та №2, що є невід'ємними частинами цього Договору. Ціна Договору може бути змінена відповідно до чинного законодавства України.

28 серпня 2015 року між Державним підприємством обслуговування повітряного руху України (Замовник) та Державним підприємством "Укрсервіс Мінтрансу" (Виконавець) укладено договір №7.2-204/2015 про надання послуг з утримання орендованого майна (далі - Договір 2).

Відповідно до умов Договору 2 Виконавець зобов'язується, протягом визначеного в Договорі строку, утримувати приміщення, орендовані Замовником, а Замовник зобов'язується сплачувати вартість послуг, наданих Виконавцем.

Вартість послуг за цим Договором розраховується Виконавцем згідно з Додатками № 1 та № 2, що є невід'ємними частинами Договору, відповідно до загальної площі приміщень, орендованих Замовником (п. 1.2 Договору 2).

Загальна площа орендованих Замовником приміщень становить 477,2 кв. м, відповідно до Договору оренди нерухомого майна від 26.03.2013 № 6417, укладеного з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву. Номери приміщень та їх площа вказані в Додатку № 3 "Номери приміщень, які займає Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, та їх площа станом на 26.03.2015" (п. 1.3 Договору 2).

Пунктами 3.1. - 3.3. Договору сторони погодили, що загальна ціна Договору на рік становить 469 075,29 грн., в тому числі ПДВ (20%) - 78 179,21 грн. Ціна є звичайною. Вартість послуг, наданих за цим Договором, складає на місяць 146 882,36 грн, в тому числі ПДВ (20%) - 24 480,36 грн, згідно з Додатками №1 та №2, що є невід'ємними частинами цього Договору. Ціна Договору може бути змінена відповідно до чинного законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, відповідач надавав позивачу послуги обумовлені договором та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), а позивач оплачував виставлені за договором рахунки та підписував відповідні акти.

Державною фінансовою інспекцією України проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства обслуговування повітряного руху України за період з 01.05.2014 р. по 01.01.2016 р., за результатами якої складено акт ревізії від 18.04.2016 р. №06-21/29.

Як вбачається з акту ревізії від 18.04.2016 р. №06-21/29, в порушення п. 1.3 договорів №7.2-98/2015 та № 7.2-204/2015 від 28.08.2015, ч. 5 ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель", ст. 196 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, ДП "Укрсервіс Мінтрансу" отримано доходу 4 419 749,85 грн. (у тому числі ПДВ - 736 624,96 грн). Прибуток, отриманий за надання послуг за цими договорами, складає 63%, що перевищує прибуток, який визначено в умовах договору. Внаслідок чого, ДП "Укрсервіс Мінтрансу" зайво отримано доходу за даним договором в сумі 901 101,52 грн. (в тому числі ПДВ - 20% - 150 183, 59 гривень).

Так, внаслідок завищення відповідачем вартості наданих послуг за Договором, позивачу нанесено шкоду (збитки) у розмірі 901 101,52 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договори та інші правочини, в силу ст. 11 ЦК України, є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов'язання, які повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України передбачений обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, сторони погодили ціну договору, крім того підписали та скріпили печатками Калькуляції (додатки №1 до Договорів) та Протоколи погодження договірної ціни (додати №2 до Договорів), якими також визначили вартість послуг. При укладені договорів сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договори укладені за волевиявленням сторін та спрямовані на реальне настання правових наслідків, у встановленому законодавством порядку не розірвано та не визнано недійсним.

Статтею 218 ГК України визначено, що підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, у тому числі у вигляді відшкодування збитків, є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, передбаченої ст.224 ГК України, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправність діяння боржника, тобто поведінка боржника має порушувати як приписи законодавства так і умови договору; 2) наявність збитків та їх розміру; 3) причинного зв'язку між порушенням стороною зобов'язання, що випливає з договору, та збитками; 4) наявність вини порушника зобов'язання, тобто особа, яка порушила зобов'язання несе відповідальність лише за наявності вини, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 614 ЦК України вина як підстава відповідальності за порушення зобов'язання є необхідним елементом. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Необхідними умовами для відшкодування збитків є доведення факту спричинення збитків саме тією особою, до якої висунуто вимогу про їх відшкодування. Крім того, заявлені до стягнення збитки мають бути завданими внаслідок порушення відповідачем цивільного права позивача у справі, а розмір збитків має перебувати у необхідному і безпосередньому причинному зв'язку із вчиненням відповідачем правопорушення. Тобто одна дія - протиправна поведінка особи (причина) має спричиняти виникнення певного наслідку - збитків у боржника.

Колегія суддів зазначає, що позивачем в ході розгляду справи не доведено протиправності поведінки відповідача у заподіянні розміру збитків, оскільки ціна погоджена сторонами у договорі, акти підписані усіма сторонами договору без зауважень та заперечень.

Колегія суддів звертає увагу, що позов у даній справі фактично подано не на захист порушеного права позивача, а на виконання листа № 06-14/523 від 10.06.2016 про усунення порушень, що надіслано позивачу за результатами проведення ревізії.

Враховуючи положення Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", Положення про Державну фінансову інспекцію України, акт перевірки контролюючого органу може бути підставою для вжиття ним, в межах своєї компетенції, відповідних заходів реагування. Проте, не є підставою для виникнення, зміни чи припинення прав та обов'язків сторін у цивільних (господарських) правовідносинах.

Акт ревізії фінансово-господарської діяльності не визнається підставою виникнення деліктного зобов'язання у самостійно господарюючих суб'єктів та не підтверджує порушення учасником цих відносин умов укладеного ним правочину.

Таким чином, доводи апелянта, з посиланням на результати перевірки, як на підставу для задоволення позовних вимог, є недостатніми для висновку про допущене відповідачем, під час виконання договору, цивільне правопорушення, наслідком якого є виникнення у відповідача зобов'язання по відшкодуванню збитків.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення суду ухвалено відповідно до вимог матеріального та процесуального права, а обставини, які встановлені апеляційною інстанцією не призвели до неправильного вирішення спору місцевим господарським судом, в зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2018 по справі №910/54/18 без змін.

2.Матеріали справи №910/54/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05.06.2018.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді Н.Ф. Калатай

С.А. Пашкіна