УХВАЛА

05.06.2018Справа №910/4938/18

Суддя Господарського суду міста Києва Васильченко Т.В., розглянувши у підготовчому засіданні матеріали справи №910/4938/18

За позовомДержавного підприємства «Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство»
до1) Державної казначейської служби України 2) Закарпатської митниці ДФС
простягнення 2 216 286,14 грн.

Представники учасників справи:

від позивача - не з'явився;

від відповідача 1 - не з'явився;

від відповідача 2 - Пензов С.В.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Державної казначейської служби України (далі - відповідач 1) та Закарпатської митниці ДФС (далі - відповідач 2) про стягнення 2 216 286,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що неправомірними діями Закарпатської митниці ДФС, позивачу завдана матеріальна шкода у заявленому до стягнення розмірі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2018 р. відкрито провадження у справі №910/4938/18 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

10.05.2018 р. до відділу діловодства суду від Закарпатської митниці ДФС надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування поданого клопотання відповідач 2 посилається на те, що позивач, зловживаючи своїми процесуальними правами, а саме зазначаючи серед співвідповідачів Державну казначейську службу України, штучно змінив територіальну підсудність справи, з огляду на що позовну заяву слід залишити без розгляду на підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши клопотання Закарпатської митниці ДФС про залишення позовної заяви без розгляду, а також заслухавши пояснення представника відповідача-2, щодо поданого клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У частині 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об'єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Водночас, ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Таким чином, враховуючи, що розгляд господарським судом справи ґрунтується на принципі диспозитивності, позивачу надано право самостійно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами, зокрема вільно та на власний розсуд визначати предмет і підстави позову, обирати спосіб захисту свого порушеного права, а також особу (осіб), які на думку позивача, порушують його права та охоронювані законом інтереси.

При цьому, судом також враховано, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов'язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом.

З огляду на викладене, та враховуючи, що матеріали справи не містять доказів, з яких можна дійти висновку про завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з метою зміни підсудності, у суду відсутні підстави для застосування положень ч. 3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, а тому в задоволенні клопотання Закарпатської митниці ДФС про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити.

Крім того, 21.05.2018 р. до відділу діловодства суду від Державного підприємства «Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство» надійшло клопотання про залучення до участі у справі Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Дослідивши матеріали справи, а також заслухавши пояснення представника відповідача-2, щодо поданого клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного позову є вимога Державного підприємства «Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство» про стягнення шкоди у розмірі 2 216 286,14 грн., завданої неправомірною поведінкою Закарпатської митниці ДФС, яка полягала в затриманні вантажу позивача на залізничній станції «Чоп» митного посту «Залізничний» та на залізничній станції «Дякове» митного посту «Дякове» Закарпатської митниці ДФС для здійснення митного огляду. За час затримки вантажу Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця», як виконавцем послуг, пов'язаних з організацією внутрішніх та міжнародних перевезень вантажів у власних вагонах, нараховано додаткові платежі та збори, які є збитками Державного підприємства «Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство», а тому він просить стягнути їх з відповідача у даній справі.

З огляду на викладене, оскільки Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» є виконавцем послуг, пов'язаних з організацією внутрішніх та міжнародних перевезень вантажів, суд дійшов висновку про задоволення клопотання Державного підприємства «Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство» та залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (м. Київ, вул. Тверська, 5) так як рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки даної особи.

У ч. 2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; залучення до участі або вступу у справу третьої особи, в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Отже, виходячи з приписів ст.ст. 182, 183 Господарського процесуального кодексу України, з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, для надання можливості сторонам скористатися своїми процесуальними правами та обов'язками, підготовче засідання слід відкласти.

Керуючись статтями 4, 14, 50, 177, 183, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання Закарпатської митниці ДФС про залишення позовної заяви без розгляду у справі №910/4938/18 відмовити.

2. Залучити до участі у справі Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

3. Відкласти підготовче засідання у справі №910/4938/18 на 22.06.2018 р. о 15:00 год. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-Б зал судових засідань №2.

4. Позивачу протягом 2-х днів з дня отримання даної ухвали направити копію позовної заяви з додатками третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»; подати суду докази направлення даних документів третій особі.

5. Відповідачу протягом 2-х днів з дня отримання даної ухвали направити копію відзиву на позовну заяву з додатками третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»; подати суду докази направлення даних документів третій особі.

6. Встановити третій особі строк - протягом 5-ти днів з дня отримання даної ухвали для подання до суду у відповідності до положень ст. 168 ГПК України пояснень щодо позову та/або відзиву та доказів направлення відповідних пояснень на адресу позивача та відповідача.

7. Встановити сторонам (позивачу та відповідачу) строк - протягом 2-х днів з дня отримання пояснень третьої особи для подання до суду (у разі наявності) відповіді на пояснення третьої особи.

8. Попередити учасників судового процесу, що при ухиленні від виконання вимог суду до них можуть бути застосовані заходи процесуального примусу у вигляді штрафу, передбаченого ст. 135 Господарського процесуального кодексу України.

9. Ухвала набирає законної сили 05.06.2018 р. та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Васильченко