КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2018 р. Справа№ 910/23283/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Руденко М.А.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Преснякова І.В., адвокат, представник згідно ордеру серії КВ №359896 від 14.05.18

від відповідача: ОСОБА_3 - особисто

від відповідача: ОСОБА_4 адвокат, представник згідно ордеру серії КС №008005 від 04.04.18

вільний слухач: ОСОБА_5

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на рішення Господарського суду міста Києва від 28 лютого 2018 року (повний текст складено 02.03.2018)

у справі № 910/23283/17 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Зубахи Дмитра Сергійовича

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення боргу у розмірі 473 537,96 грн., -

в с т а н о в и в :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28 лютого 2018 року у справі №910/23283/17 позов задоволено частково, стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь ФОП Зубаха Д.С. суму основного боргу у розмірі 454 033,19 грн., пеню у розмірі 16581,53 грн., 3% річних у розмірі 1 828,57 грн. та судовий збір у розмірі 7 086,65 грн. В іншій частині позову відмовлено (а.с.48-54).

13 квітня 2018 року ФОП ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 28 лютого 2018 року у справі №910/23283/17, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 квітня 2018 року, апеляційна скарга ФОП ОСОБА_3 у справі № 910/23283/17 передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Жук Г.А.

23 квітня 2018 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду у справі №910/23283/17 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовлено, апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3 а на рішення Господарського суду міста Києва від 28 лютого 2018 року у справі №910/23283/17 - залишено без руху.

03 травня 2018 року ФОП ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

04 травня 2018 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду (головуючий суддя Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Жук Г.А.) задоволено клопотання ФОП ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження у справі № 910/23283/17, розгляд апеляційної скарги ФОП ОСОБА_3 на рішення Господарського суду міста Києва від 28 лютого 2018 року у справі №910/23283/17 призначено на 29 травня 2018 року.

18 травня 2018 року від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

21 травня 2018 року від приватного виконавця надійшов лист про зупинення вчинення виконавчих дій, разом з яким до відома надано постанову про зупинення вчинення виконавчих дій.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 травня 2018 року у зв'язку з перебуванням судді Жук Г.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, для розгляду справи №910/23283/17, сформовано колегію суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Руденко М.А.

29 травня 2018 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3 на рішення Господарського суду міста Києва від 28 лютого 2018 року у справі № 910/23283/17 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Руденко М.А.

29 травня 2018 року від представника відповідача надійшло клопотання про допит свідка у якому він просив допитати у якості свідка ОСОБА_5 щодо відомих йому обставин та клопотання про витребування сертифікатів на товар.

29 травня 2018 року у судовому засіданні оголошено перерву до 05 червня 2018 року.

05 червня від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №910/23283/17 до вирішення Господарським судом м. Києва справи №910/6982/18 по суті, яке мотивовано з посиланням на те, що відповідач звернувся з позовом про визнання договору за яким виникли правовідносини між сторонами даної справи - недійсним. До клопотання додано копію позовної заяви про визнання договору недійсним з відміткою про одержання Господарським судом міста Києва та роздруківку з сайту.

Щодо наданих представником відповідача колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 258 ГПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені клопотання особи, яка подала скаргу.

За змістом п. 6 ч. 1 ст. 267 ГПК України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду за клопотанням сторін та інших учасників справи вирішує в т.ч. питання про витребування доказів.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження (ч. 1 ст. 266 ГПК України).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України).

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (п.3 ч.6 ст.242 ГПК України).

З наявного у матеріалах витягу з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта", щодо відстеження поштового відправлення за ідентифікатором 429 (на яке в т.ч. посилається представник відповідача у клопотанні про поновлення строку) вбачається, що повний текст рішення отримано ФОП ОСОБА_3 поштою 02.04.2018 р. (а.с. 81). Отже останнім днем строку на реалізацію права доповнення апеляційної скарги в т.ч. клопотаннями був 22.04.2018 р. Разом з цим, клопотання про допит свідка та про витребування сертифікатів на товар подано відповідачем 29.05.2018 р., а заяву про зупинення провадження у справі №910/23283/17 подано відповідачем 05.06.2018 р., тобто з пропуском встановленого ГПК України процесуального строку.

За змістом ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 22 ст. 118 ГПК України).

Враховуючи викладене та те, що клопотання про допит свідка та про витребування сертифікатів на товар, а також заяву про зупинення провадження у справі №910/23283/17 подано відповідачем з порушенням передбаченого процесуальним законом строку та без відповідних клопотань на його поновлення, колегія суддів приходить до висновку про залишення зазначених клопотань без розгляду.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у клопотанні про допит свідка представник відповідача просив про допит свідка щодо обставин виконання договору, в т.ч. виконання позадоговірних зобов'язань та складання акту від 13.06.2016 р., передачі та вирощування саджанців, участі у переговорах та врегулюванні спірних питань.

За змістом ч. 2 ст. 87 ГПК України на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах.

Разом з тим, обставини, щодо яких у вищезазначеному клопотанні просив про допит свідка представник позивача, не можуть бути встановлені у визначений представником відповідача спосіб, а мають підтверджуватись письмовими доказами, такими як листування, висновки експертів, відповідні акти та інше.

У судовому засіданні 05 червня 2018 року представник ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (особисто) надали пояснення, в яких підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник ФОП Зубаха О.В. у судовому засіданні 05 червня 2018 року надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права встановила наступне.

16 травня 2016 року між ФОП Зубаха Д.С. (далі - позивач), як продавцем та ФОП ОСОБА_3 (далі - відповідач), як покупцем укладено Договір купівлі-продажу №6/16/05 (далі - Договір), відповідно до умов п.1.1 якого продавець зобов'язується виростити та передати у власність покупця товар - органічний садивний матеріал ягідних культур (далі - саджанці) у кількості, асортименті та за цінами, що зазначені у специфікації, яка є невід'ємною частиною даного договору (додаток №1) (а.с. 17-22).

Покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар на умовах даного договору та додатків до нього (п. 1.2 Договору).

Пунктом 3.1 Договору сторони погодили, що ціна за одиницю товару та загальна вартість товару на дату підписання даного договору визначається у специфікації до даного договору. Ціна за одиницю товару та загальна вартість товару може бути змінена в порядку п.п. 3.3.3 даного договору, а також за взаємною згодою сторін.

Ціна договору дорівнює загальній вартості товару, вказаній в Специфікації, скоригованій відповідно до п. 3.3 даного договору (п. 3.2 Договору).

За умовами п. 3.3 договору розрахунки за товар проводяться у наступному порядку: 3.3.1. - 40% загальної вартості товару, визначеної у специфікації до даного договору, покупець сплачує у гривні в момент приймання-передачі товару за актом приймання-передачі; 3.3.2 - решту загальної вартості товару, визначеної у специфікації до даного договору, покупець сплачує протягом серпня-жовтня 2017 року у гривні в розмірі 60% загальної вартості товару.

Розрахунки за даним договором проводяться покупцем шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок продавця за його банківськими реквізитами, що вказані у даному договорі (п. 3.5 Договору).

Відповідно до п. 3.6 Договору моментом оплати за поставлений товар є дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Зобов'язання покупця з оплати товару вважається виконаним з моменту зарахування на розрахунковий рахунок продавця повної вартості товару, визначеної згідно п. 3.2, п. 3.3 даного договору, або з іншого моменту, якщо сторони шляхом підписання додаткової угоди до даного договору узгодили інший порядок розрахунків, ніж передбачено даним договором (п. 3.7 Договору).

Згідно з п. 4.4 Договору приймання-передача товару здійснюється за актом приймання-передачі товару (за формою згідно додатку №2 до даного договору), що підписується сторонами або їх уповноваженими представниками. За актом приймання-передачі товар приймається по якості, кількості, асортименту, переліку відповідно до специфікації (додаток №1).

Датою передачі товару покупцеві вважається дата підписання сторонами або їх уповноваженими представниками акту приймання-передачі (п. 4.7 Договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами або їх уповноваженими представниками і діє до 31.10.2017, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання сторонами (п. 9.1 Договору).

Специфікацією (додаток №1 до договору) сторони погодили найменування товару - саджанці органічні малини сортів Брусвяна, брусилівський стандарт, брусилівська; кількість - 71 000 шт.; ціну за одиницю - 10 грн.; загальну вартість товару - 710 000 грн. (а.с. 23).

Відповідно до Акту приймання-передачі товару від 13.06.2016 (додаток №2 до договору), підписаного сторонами, продавець відповідно до умов договору передав у власність покупця, а покупець прийняв 69846 саджанців органічної малини сортів Брусвяна, Брусилівська (а.с. 24).

Таким чином, враховуючи, що вартість одного саджанця становить 10 грн., відповідач за отримані 69846 саджанці мав сплатити 698 460,00 грн. відповідно до фактичної кількості поставлених одиниць товару.

Зі змісту наданого позивач "Отчета о дебетовых операцтях по счету НОМЕР_1 "Зубаха Д.С. ФОП" с 13.06.2016 по 14.06.2016" ПАТ КБ "ПриватБанк" вбачається, що відповідач частково здійснив оплату отриманого товару на загальну сума 284 000,00 грн., а саме: 13.06.2016 р. відповідачем здійснено оплату на загальну суму 60 000,00 грн. (15000х4), а 14.06.2016 - на загальну суму 224 000,00 грн. (15000х8)+14000) (а.с. 25-26).

Вказані обставини вірно встановлено судом першої інстанції та сторонами не заперечуються.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Звертаючись з позовом, позивач посилається на те, що відповідачем неналежно виконано умови договору купівлі-продажу №6/16/05 від 16.05.2016 в частині своєчасної та повної оплати отриманого товару, а саме станом на час передачі товару виконано умови п. 3.3.1 договору щодо оплати 40% загальної вартості товару, проте оплата 60% загальної вартості товару здійснена не була, у зв'язку із чим утворилася заборгованість у розмірі 414 460,00 грн. (698 460,00 грн. - 284 000,00 грн.), а тому враховуючи вимоги п. 3.3.2 договору позивач просив стягнути з ФОП ОСОБА_3 суму основного боргу у розмірі 454033,19 грн., а також пеню у розмірі 17 676,20 грн. (49 днів прострочення 01.11.2017-20.12.17) та 1 828,57 грн. - 3% річних.

У апеляційній скарзі відповідач з посиланням на ст.ст. 673, 674, ч. 2 ст. 675, ч.ч. 1, 2 ст. 679, ЦК України та положення Закону України "Про насіння і садивний матеріал" зазначає, що судом першої інстанції не з'ясовано того, що позивачем був переданий товар неналежної якості (не досліджені обставини щодо якості поставленого товару, наявність сертифікатів, що засвідчують їх сортові та посівні якості), оскільки відсутність сертифікатів на садивний матеріал у продавця та не включення позивача до Реєстру суб'єктів насінництва та розсадництва, за доводами відповідача, позбавляє позивача права на виробництво та реалізацію садивного матеріалу.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги позивач у відзиві на неї зазначає, що підписання відповідачем акту приймання-передачі товару (як товаросупровідного документа відповідно до пп. 1.2. 4.4., 4.5. 4.7 Договору) спричинило обов'язок по його оплаті, а факт часткової оплати даного товару визначається як дія, яка свідчить про визнання відповідачем своїх боргових зобов'язань. Твердження апелянта щодо поставки несертифікованого товару позивач спростовує з посиланням на п.2.11., 2.12. Договору та зазначає, що правом вимоги сертифікату відповідач не скористався.

З'ясувавши обставини справи та здійснивши перевірку їх доказами з урахуванням доводів сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Ціна за одиницю товару та загальна вартість товару на дату підписання даного договору визначається у специфікації до даного договору. Ціна за одиницю товару та загальна вартість товару може бути змінена в порядку п.п. 3.3.3 даного договору, а також за взаємною згодою сторін (п. 3.1 Договору).

Ціна договору дорівнює загальній вартості товару, вказаній в Специфікації, скоригованій відповідно до п. 3.3 даного договору (п. 3.2 Договору).

За умовами п. 3.3 договору розрахунки за товар проводяться у наступному порядку: 3.3.1. - 40% загальної вартості товару, визначеної у специфікації до даного договору, покупець сплачує у гривні в момент приймання-передачі товару за актом приймання-передачі; 3.3.2 - решту загальної вартості товару, визначеної у специфікації до даного договору, покупець сплачує протягом серпня-жовтня 2017 року у гривні в розмірі 60% загальної вартості товару.

У випадку девальвації гривні на дату платежу решта загальної вартості товару у порядку даного підпункту сплачується покупцем у розмірі 60% загальної вартості товару, скоригованої відповідно до наступної формули: В=Вбазх (К/К1), де В - 60% загальної вартості товару, що підлягає сплаті відповідно до п. п. 3.3.3. договору; Вбаз - 60% загальної вартості товару, зазначеної у специфікації №1 до даного договору; К - офіційний курс безготівкового продажу долара США, встановлений Національним банком України на дату проведення розрахунку + 10% від офіційного курсу безготівково продажу долара США, встановленого національним банком України на дату проведення розрахунку; К1 - офіційний курс безготівкового продажу долара США, встановлений Національним банком України на дату підписання відповідної специфікації + 10% від офіційного курсу безготівкового продажу долара США, встановленого національним банком України на дату підписання відповідної специфікації.

Підписаний сторонами акт приймання-передачі товару фіксує факт передачі товару покупцеві та є підставою для виникнення у покупця обов'язку здійснити остаточний розрахунок за товар у порядку, передбаченому п.п. 3.3.3 даного договору. При цьому перехід права власності на товар до покупця відбувається в момент 100% оплати вартості товару у порядку, передбаченому п. п. 3.3.3 даного договору (п. 4.6 Договору).

За доводами позивача, договір не містить п. 3.3.3, а тому посилання на цей пункт по всьому тексту договору є технічною опискою, оскільки саме п. 3.3.2 Договору регулюється оплата решти 60% вартості продукції та зміни остаточних розрахунків внаслідок коливань курсу національної валюти відносно іноземних валют, що правильно прийнято судом першої інстанції.

Відповідно до п. 2.9 Договору, продавець не несе відповідальності за недоліки товару, що виявлені та/чи виникли після приймання товару покупцем, а також ті недоліки, які виникли внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

За змістом п. 2.10 Договору, продавець не несе відповідальності, якщо саджанці не прийнялися у покупця чи інших осіб або загинули внаслідок зміни місця їх перебування (росту) після їх передачі покупцю за актом приймання-передачі.

Відповідно до п. 2.4 Договору під час приймання товару Покупець зобов'язаний перевірити відповідність товару умовам якості, кількості та асортименту. У випадку, якщо Покупець під час приймання Товару виявить невідповідність Товару умовам якості, кількості чи асортименту, він зобов'язаний зазначити про це в Акті приймання-передачі товару та детально описати виявлені недоліки товару. Відсутність зауважень Покупця в акті приймання-передачі товару щодо кількості, якості чи асортименту товару позбавляє його права в подальшому звертатися до Продавця із претензіями.

Факт передачі позивачем у власність відповідача та прийняття останнім 69846 саджанців підтверджується наявною у матеріалах справи копією Акту приймання-передачі товару від 13.06.2016 (додаток №2 до договору) складеною у м. Києві. У розділі "2. Претензії покупця щодо товару" визначено "отримали 69846 сажанців" (а.с. 24).

Відсутність інших зауважень у Акті приймання-передачі від 13.06.2016 р., в т.ч. щодо якісних характеристик товару (наявності сертифікації) чи дострокового виконання позивачем умов договору свідчить про відсутність у відповідача права після підписання зазначеного Акту звертатися до позивача із претензіями, а отже свідчить про наявність обов'язку з оплати поставленого товару та спростовує доводи апеляційної скарги.

Усі ризики пошкодження та загибелі товару переходять від продавця до покупця в момент підписання сторонами або їх уповноваженими представниками акту приймання-передачі товару (п. 4.5 Договору).

Відповідно до п.2.11., 2.12. Договору, продавець гарантує, що товар є органічним, сертифікованим, не містить шкідливих для здоров'я речовин, не загрожує життю, здоров'ю або майну покупця чи інших осіб. На вимогу покупця продавець може надати для ознайомлення сертифікат на відповідний садовий матеріал.

Отже, позивачем, відповідно п.2.11. Договору, була надана гарантія наявності відповідного сертифікату, з яким Відповідач міг ознайомитись шляхом пред'явлення у відповідності із п.2.12 Договору вимоги до позивача, доказів пред'явлення якої матеріали справи не містять.

Оскільки підписаною сторонами специфікацією встановлено вартість одного саджанця у розмірі 10 грн., відповідач за отримані 69846 саджанці мав сплатити 698460,00 грн., проте матеріалами справи підтверджується оплату отриманого товару на загальну суму 284 000,00 грн., отже, неоплаченою залишилася частина отриманого товару на суму 414 460,00 грн., яка відповідно до умов Договору мала бути оплачена протягом серпня-жовтня 2017 року.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене у комплексі з положеннями п. 3.3.2 Договору щодо зміни остаточних розрахунків внаслідок коливань курсу національної валюти відносно іноземних валют, колегія суддів зазначає про вірність висновку суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині стягнення 454 033,19 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 17 676,20 грн. та 1 828,57 грн. - 3% річних слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Відповідно до п. 6.2 Договору у випадку прострочення виконання зобов'язання з оплати товару покупець зобов'язується сплатити на користь продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент такого прострочення, від суми невиконаного чи/та несвоєчасно виконаного зобов'язання щодо оплати товару, за кожен день прострочення виконання зобов'язання за весь час його невиконання. У разі прострочення оплати понад 30 днів з покупця додатково стягується штраф у розмірі 50% від суми прострочення.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вказаний розрахунок є невірним, оскільки здійснений з урахуванням облікової ставки НБУ у розмірі 14,5%, в той час як з 01.11.2017 по 14.12.2017 діяла ставка НБУ у розмірі 13,5%, а з 15.12.2017 по 20.12. 2017 - 14,5%. Тому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що за перерахунком, з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 16581,53 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку 3% річних, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про вірність зазначених розрахунків, а відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що з відповідача підлягають стягненню 3% річних у заявленому позивачем розмірі - 1828,57 грн.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

При цьому, колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010), а також те, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення Господарського суду міста Києва від 28 лютого 2018 року у справі №910/23283/17 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Господарського суду міста Києва від 28 лютого 2018 року у справі № 910/23283/17 задоволенню не підлягає.

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Господарського суду міста Києва від 28 лютого 2018 року у справі № 910/23283/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28 лютого 2018 року у справі № 910/23283/17 залишити без змін.

3. Справу №910/23283/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

М.А. Руденко

Дата складення повного тексту - 07.06.2018 р.