ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 рокуСправа № 912/707/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В., за участю секретаря Кравченко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 912/707/18

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "САМОЦВІТ", 49000, м. Дніпро, вул. Лейтенанта Роя, буд. 30,

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДНК", 27641, Кіровоградська обл., Кіровоградський район, с. Соколівське, вул. Шосейна, буд. 3

про стягнення 133 303,61 грн.

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_2 , довіреність № б/н від 19.04.18 ;

від відповідача - ОСОБА_3 , довіреність № б/н від 01.02.17 ;

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Самоцвіт" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДНК" про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 485301,61 грн, з покладанням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки № 1700 від 13.10.17 щодо своєчасної та повної оплати за поставлений товар.

Ухвалою від 28.03.2018 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 23.04.2018 об 11:00 год.

За результатами підготовчого засідання 23.04.2018 господарським судом оголошено перерву відповідно до статті 183 Господарського процесуального кодексу України до 11.05.2018 на 14:00 год.

10.05.18 відповідачем подано до матеріалів справи відзив на позовну заяву, в якому зазначено про часткове визнання позовних вимог, вказано, що точний розрахунок буде надано до наступного засідання, та вказана сума буде погашена до винесення рішення по суті спору.

Розглядаючи викладену у відзиві заяву відповідача про визнання позову господарський суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам процесуального законодавства та не може бути підставою для застосування статті 191 та ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідачем не зазначено жодних конкретних сум, а саме не вказано, в частині якої саме суми він визнає заявлений позов. Відповідно, господарський суд позбавлений можливості встановити вказану обставину самостійно.

У підготовчому засіданні 11.05.18 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи № 912/707/18 до судового розгляду по суті на 24.05.18 о 10:00 год.

У судовому засіданні 24.05.18 оголошувалась перерва до 12:00 год 07.06.18.

У судовому засіданні 07.06.18 приймали участь представники обох сторін.

З огляду на часткову відмову позивачем від позовних вимог, у судовому засіданні 07.06.18 постановлено ухвалу про закриття провадження у справі в частині стягнення 352 000,00 грн.

Відповідно, господарський суд продовжує розгляд справи з урахуванням вказаних обставин та розглядає позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДНК" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Самоцвіт" заборгованості за договором поставки у розмірі 133 301,61 грн, з покладанням на відповідача судових витрат.

У судовому засіданні 07.06.18 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги щодо стягнення 133 301,61 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні за супровідним листом від 07.06.18 подав до матеріалів справи платіжне доручення № 10923 від 07.06.18 на суму 6 000,00 грн. із зазначенням призначення платежу "Оплата зг. дог. № 1700 від 13.10.17 за товар " та просив врахувати вказану оплату при винесенні рішення по справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини справи, оцінивши подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.10.2017 між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Самоцвіт" (надалі - постачальник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДНК" (надалі - покупець) укладено договір поставки №1700 (а.с. 8-12), відповідно до пункту 1.1. якого постачальник зобов'язується в порядку та строки, встановлені сьогоденні договором, передати товар у власність покупцеві, в певній кількості, відповідної якості і за узгодженою ціною, а останній - прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених у цьому договорі.

Відповідно до пункту 1.2. договору найменування, асортимент, вартість і кількість товару, що вказується в специфікаціях та/або накладних на товар, складених та підставі заявок покупця на поставку товару.

Згідно пункту 1.3. договору ціна товару встановлюється відповідно до затверджених прайс-листів постачальника і вказується в специфікаціях (типова форма специфікації передбачена Додатком №1, який є невід'ємною частиною цього договору) та/або накладних на товар, складених на підставі заявок покупця на поставку товару. Ціна товару може бути змінена постачальником в односторонньому порядку. Повідомлення про зміну цін здійснюється шляхом направлення покупцю нового прайс-листа.

Форма оплати вартості поставленого товару: безготівковий розрахунок, за допомогою перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (пункт 2.1. договору).

Пунктом 2.2. договору оплата за даним договором здійснюється покупцем на умовах відстрочки платежу, яка складає 28 (двадцять вісім) календарних днів з моменту поставки товару.

Оплата здійснюється покупцем наступному порядку: в першу чергу здійснюється оплата вартості товару, поставленого за первісною і далі по кожній наступній накладній на товар (пункт 2.3 договору) .

Відповідно до пункту 3.1. постачальник зобов'язаний здійснити поставку товару на наступних базисних умовах поставки відповідно до Правил Інкотермс в редакції 2010 року: DDP, склад (торговий об'єкт) покупця (адреси складів (торгових об'єктів) покупця вказуються в дислокації, яка є додатком №2 до цього договору.

Згідно пункту 3.2. постачальник зобов'язаний здійснити поставку усієї кількості заявленого до постачання товару (партії товару) протягом 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання постачальником від покупця заявки на поставлений товар.

Пунктом 9.1. договору визначено, що цей договір набуває чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками та діє до 31.12.2018 включно.

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення передбачені і частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Наявність зобов'язання у відповідача щодо проведення платежів за отриманий товар випливає безпосередньо зі змісту частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

На виконання взятих на себе зобов'язань згідно договору поставки позивачем було передано у власність відповідача товари (продукти харчування та інші товари народного споживання) на загальну суму 1261351,82 грн, що підтверджується відповідними видатковими накладними за період з 31.10.2017 по 29.12.2017, а саме: №66470 від 31.10.2017 на загальну суму 445250,60 грн, №66522 від 09.11.2017 на загальну суму 17739,40 грн, №66523 від 09.11.2017 на загальну суму 19239,25 грн, №66524 від 09.11.2017 на загальну суму 97749,83 грн, №66525 від 09.11.2017 на загальну суму 15918,14 грн, №66554 від 16.11.2017 на загальну суму 25356,01 грн, №66555 від 16.11.2017 на загальну суму 645,72 грн, №666556 від 16.11.2017 на загальну суму 30530,71 грн, №66578 від 23.11.2017 на загальну суму 11742,80 грн, №66579 від 23.11.2017 на загальну суму 64413,04 грн, №66607 від 01.12.2017 на загальну суму 7233,04 грн, №66608 від 01.12.2017 на загальну суму 14664,00 грн, №66609 від 01.12.2017 на загальну суму 63877,94 грн, №66642 від 08.12.2017 на загальну суму 44500,70 грн, №66643 від 08.12.2017 на загальну суму 113241,73 грн, №66644 від 08.12.2017 на загальну суму 5435,77 грн, №80296 від 22.12.2017 на загальну суму 5316,00 грн, №80297 від 22.12.2017 на загальну суму 60831,00 грн, №80299 від 22.12.2017 на загальну суму 26432,40 грн, №80475 від 29.12.2017 на загальну суму 126471,70 грн, №80476 від 29.12.2017 на загальну суму 15396,97 грн, №80477 від 29.12.2017 на загальну суму 49365,07 грн (а.с. 16-49).

Відповідач частково оплатив поставлений товар на загальну суму 397000,00 грн, що підтверджується наступними платіжними дорученнями: №10147 від 06.11.2017 на суму 16000,00 грн, №10148 від 06.11.2017 на суму 29000,00 грн, №10150 від 07.11.2017 на суму 15000,00 грн, №10151 від 07.11.2017 на суму 30000,00 грн, №10154 від 09.11.2017 на суму 16000,00 грн, №10285 від 12.12.2017 на суму 8000,00 грн, №10286 від 12.12.2017 на суму 30000,00 грн, №10287 від 12.12.2017 на суму 18000,00 грн, №10288 від 13.12.2017 на суму 14000,00 грн, №10289 від 13.12.2017 на суму 30000,00 грн, №10291 від 13.12.2017 на суму 7000,00 грн, №10294 від 13.12.2017 на суму 9000,00 грн, №10295 від 13.12.2017 на суму 15000,00 грн, №10297 від 13.12.2017 на суму 18000,00 грн, №10298 від 13.12.2017 на суму 10000,00 грн, №10299 від 14.12.2017 на суму 6000,00 грн, №10300 від 14.12.2017 на суму 8000,00 грн, №10301 від 14.12.2017 на суму 5000,00 грн, №10302 від 14.12.2017 на суму 15000,00 грн, №10303 від 14.12.2017 на суму 30000,00 грн, №5 від 14.12.2017 на суму 48000,00 грн, №10542 від 19.02.2018 на суму 10000,00 грн, №10544 від 15.02.2018 на суму 10000,00 грн (а.с.50-72).

Крім того, за твердженням позивача частину отриманого товару на загальну суму 379050,21 грн відповідачем було повернуто. Про повернення товару сторонами оформлено відповідні накладні на повернення товару.

Заборгованість відповідача станом на 20.03.2018 складала 485 301,61 грн.

Враховуючи, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання щодо оплати поставленого товару згідно договору №1700 від 13.10.2017 позивач був змушений звернутися до господарського суду за захистом своїх порушених прав.

Вже після відкриття провадження у даній справі сторонами до матеріалів справи подано платіжне доручення № 10884 від 23.05.18 на суму 23 000,00 грн., № 10885 від 23.05.18 на суму 300 000,00 грн., № 10876 від 21.05.18 на суму 10 000,00 грн., № 10881 від 22.05.18 на суму 9 000,00 грн., № 10833 від 10.05.18 на суму 10 000,00 грн.

З огляду на часткову відмову позивачем від позовних вимог, у зв'язку з частковою оплатою відповідачем заборгованості, у судовому засіданні 07.06.18 постановлено ухвалу про закриття провадження у справі в частині стягнення 352 000,00 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 133 301,61 грн.

В ході розгляду справи відповідачем до матеріалів справи подано платіжне доручення № 10923 від 07.06.18 на суму 6 000,00 грн. із зазначенням призначення платежу "Оплата зг. дог. № 1700 від 13.10.17 за товар ".

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З урахуванням викладеного, суд закриває провадження у справі в частині вимог щодо стягнення 6 000,00 грн - основного боргу у зв'язку зі сплатою вказаної суми відповідачем.

Відповідно, враховуючи вищевикладені обставини, матеріалами справи підтверджується наявність заборгованості ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДНК" за поставлений позивачем товар в загальній сумі 127 301,61 грн.

Доказів перерахування цієї суми позивачу відповідачем господарському суду не подано.

Оскільки, сторонами не надано до матеріалів справи доказів виконання відповідачем зобов'язань за договором щодо оплати поставленого товару в сумі 127 301,61 грн у строки визначені Договором поставки, господарський суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення 127 301,61 грн боргу, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на наявність відповідної заяви позивача, господарський суд покладає на відповідача судовий збір у повному обсязі у сумі 7279,52 грн.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 130, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДНК" (27641, Кіровоградська обл., Кіровоградський район, с. Соколівське, вул. Шосейна, буд. 3, і.к. 32324866) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Самоцвіт" (49000, м. Дніпро, вул. Лейтенанта Роя, буд. 30, і.к. 13473378) заборгованість в сумі 127 301,61 грн., а також судовий збір в сумі 7 279,52 грн.

Провадження у справі в частині стягнення 6 000,00 грн. закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення позивачеві (49000, м. Дніпро, вул. Лейтенанта Роя, буд. 30, ) та відповідачеві (27641, Кіровоградська обл., Кіровоградський район, с. Соколівське, вул. Шосейна, буд. 3 ).

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повне рішення складено 08.06.2018.

Суддя Т. В. Макаренко