ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 908/1146/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Корнієнко О.В.,

за участю представників:

Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області - не з'явився,

Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр

будівельних технологій" - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області

на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 22.11.2017

(у складі колегії суддів: Попков Д.О. (головуючий), Стойка О.В., Радіонова О.О.)

у справі за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр будівельних технологій"

про розірвання договору про закупівлю послуг з поточного ремонту,

ВСТАНОВИВ:

01.06.2017 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (далі - ТУ ДСАУ в Запорізькій області) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр будівельних технологій" (далі - ТОВ "Центр будівельних технологій") про розірвання договору №383-16 від 21.10.2016 про закупівлю послуг з поточного ремонту.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ст. 651 ЦК України та зазначає про істотне порушення відповідачем умов договору №383-16 від 21.10.2016 про закупівлю послуг з поточного ремонту, що є підставою для його розірвання.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 21.09.2017 позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Розірвано договір №383-16 від 21.10.2016 про закупівлю послуг з поточного ремонту, укладений між ТОВ "Центр будівельних технологій" та ТУ ДСАУ в Запорізькій області.

Місцевий суд мотивував свої висновки тим, що відповідачем істотно порушено умови укладеного договору №383-16 від 21.10.2016, оскільки не повідомлено позивача про обставини, які погрожують якості або придатності робіт (ураження цвіллю та грибком) та безпідставно припинено в односторонньому порядку виконання робіт за цим договором.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.11.2017 рішення Господарського суду Запорізької області від 21.09.2017 скасовано. Прийнято нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ТУ ДСАУ в Запорізькій області відмовлено в повному обсязі.

Апеляційний господарський суд виходив з того, що оспорюваний договір на час звернення з даним позовом вже було розірвано за взаємною згодою сторін в порядку п. 10.2 договору №383-16 від 21.10.2016.

Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, 14.12.2017 ТУ ДСАУ в Запорізькій області звернулось з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову Донецького апеляційного господарського суду від 22.11.2017 скасувати, а рішення Господарського суду Запорізької області від 21.09.2017 - залишити в силі.

В обґрунтування вимог касаційної скарги ТУ ДСАУ в Запорізькій області посилається на те, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що на час розгляду даного спору договір №383-16 від 21.10.2016 було розірвано за взаємною згодою сторін.

ТОВ "Центр будівельних технологій" подало відзив на касаційну скаргу, у якому просить постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Сторони були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак не скористались передбаченим законом правом на участь у розгляді справи судом касаційною інстанцією. Оскільки явка сторін не визнавалась судом обов'язковою, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком, Верховний Суд в складі колегії суддів дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги по суті за відсутності зазначених представників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, подані заперечення, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 21.10.2016 за результатами проведення відкритих торгів на закупівлю "Послуги з поточного ремонту приміщень Ленінського районного суду міста Запоріжжя" між ТУ ДСАУ в Запорізькій області (замовник) та ТОВ "Центр будівельних технологій" (учасник) було укладено договір №383-16 про закупівлю послуг з поточного ремонту (далі - договір), відповідно до п. 1.2 якого, учасник зобов'язується на свій ризик, власними засобами, зі своїх матеріалів на підставі кошторисної документації надати послуги з поточного ремонту приміщень Ленінського районного суду міста Запоріжжя згідно динамічної договірної ціни. Найменування послуг, їх кількість та вартість зазначені у додатку №1 до договору.

Відповідно до п. 2.1 договору учасник повинен надати передбачені цим договором послуги, гарантуючі при цьому якість цих послуг, яка повинна відповідати вимогам ДБН, Держстандарту, ТУ та іншим вимогам, передбаченим чинним законодавством України, а також умовам договору.

Згідно з п. 5.2 договору, місце виконання робіт: Запорізька область, м. Запоріжжя, проїзд Дружний, 13.

В п. 6.2.9 договору сторони погодили, що у разі несвоєчасного відшкодування учасником збитків замовнику, несвоєчасної сплати пені та штрафних санкцій, або у разі повторного допущення учасником порушень термінів надання послуг з поточного ремонту та їх якості (а також якості матеріалів) замовник має право в односторонньому порядку розірвати цей договір.

Відповідно до п. 10.1 договору він діє до 31.12.2017.

У п. 10.2 договору сторони дійшли згоди про те, що він може бути достроково розірваний у таких випадках: за взаємною згодою сторін; відсутності потреби в наданні послуг; за рішенням суду; ліквідації (визнання банкрутом, реорганізації) однієї (обох) сторін по договору; в односторонньому порядку у випадках, передбачених п. 6.2.9. цього договору; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Пунктом 10.3 договору встановлено, що при розірванні договору в односторонньому порядку за ініціативою замовника, останній інформує учасника за 20 календарних днів до набрання чинності цього рішення. Якщо протягом цього строку (до вступу в дію такого рішення замовника) обставини, що зумовили таке рішення, суттєво не змінились, замовник має право розірвати цей договір з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Предметом даного позову є вимоги ТУ ДСАУ в Запорізькій області до ТОВ "Центр будівельних технологій" про розірвання договору №383-16 від 21.10.2016, у зв'язку з його істотним порушенням відповідачем, що полягає в неповідомленні позивача про обставини, які погрожують якості або придатності робіт (ураження цвіллю та грибком), та безпідставному припиненні в односторонньому порядку виконання робіт за цим договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Водночас судами встановлено, що 19.05.2017 було проведено виробничу нараду щодо виконання договірних зобов'язань ТОВ "Центр будівельних технологій" за участю представника замовника, представника технічного нагляду - директора ТОВ "Катрас" та представника Генерального підрядника - директора ТОВ "Центр будівельних технологій", яка була оформлена проколом від 19.05.2017, за результатами якої було прийнято рішення про розірвання укладеного договору №383-16 від 21.10.2016 та проведення, у зв'язку з цим, 25.05.2017 виробничої наради з метою встановлення обсягів робіт, які підлягають завершенню ТОВ "Центр будівельних технологій", а також було зобов'язано ТОВ "Центр будівельних технологій" в термін до 08.06.2017 надати позивачу додаткову угоду до договору від 21.10.2016 №383-16 щодо розірвання договору та припинення правовідносин по вказаному договору.

Листом №08-02/1679 від 19.05.2017 позивач, посилаючись на п. 6.2.9 і 10.3 договору, повідомило відповідача про розірвання договору №383-16 від 21.10.2016 та з метою врегулювання договірних відносин між сторонами направило останньому проект додаткової угоди №3 до договору №383-16 від 21.10.2016.

Суд апеляційної інстанції, надавши оцінку вказаному листу №08-02/1679 від 19.05.2017, встановив, що позивачем було ініційоване дострокове розірвання спірного договору, одночасно як в порядку п.п. 6.2.9, п. 10.3 договору (з посиланням на багаторазові порушення відповідачем своїх обов'язків), так і в порядку досягнення взаємної згоди сторін про розірвання відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України та ст. 188 ГК України, оскільки було запропоновано проект додаткової угоди до договору про його розірвання.

24.05.2017 на адресу позивача надійшла відповідь відповідача разом із підписаним проектом додаткової угоди №3 про розірвання договору №383-16 від 21.10.2016.

Одночасно відповідачем було надіслано позивачу протокол розбіжностей до вказаної додаткової угоди розірвання договору №383-16 від 21.10.2016, зі змісту якого вбачається наявність зауважень щодо включення в преамбулу додаткової угоди посилань на п. 6.2.9 і п. 10.3 договору з визначенням підставами розірвання численних порушень з боку позивача, а також пропозиції щодо наслідків розірвання договору (відносно припинення робіт, їх документального оформлення та оплати).

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Таким чином, встановивши факт підписання сторонами вказаної додаткової угоди №3 про розірвання договору, врахувавши, що протокол розбіжностей до додаткової угоди №3 про розірвання договору №383-16 від 21.10.2016 будь-яких застережень щодо самого розірвання договору не містив, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про те, що спірний договір є розірваним за домовленістю сторін.

Оскільки на час розгляду справи спірний договір було розірвано, то апеляційний господарський суд обгрунтовано зазначив про відсутність підстав для його повторного розірвання на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України, незалежно від наявності чи відсутності істотного порушення відповідачем умов договору.

Крім того, апеляційний суд, надавши оцінку усім наявним у матеріалах справи доказам, встановив недоведеність позивачем істотного порушення відповідачем умов спірного договору.

При цьому апеляційний суд правильно вказав на можливість сторін в межах розгляду інших справ ініціювати вирішення спорів, пов'язаних з виконанням обов'язків, які виникли в період дії договору або за наслідками його розірвання.

Відповідно до ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, перевіривши постанову апеляційного господарського суду в межах доводів касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що доводи касаційної скарги не спростовують правомірності застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування законної постанови суду апеляційної інстанції.

Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку ст. 129 ГПК України (в редакції, чинній після 15.12.2017) покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 22.11.2017 у справі №908/1146/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.С. Берднік

Судді І.С. Міщенко

В.Г. Суховий