ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2018 р.Справа № 910/23329/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Деньковичі А.Й.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ
до Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова", м. Харків
про стягнення коштів в сумі 918274,36 грн.
за участю представників:

прокурора Чехунова М.В., дов. № 24-1945 вих. 18 від 12.03.2018 року;

позивача не з'явився;

відповідача ОСОБА_1, довіреність № 3037/4 від 11.05.2017 року,

ОСОБА_2, довіреність № 24/88 від 17.01.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Харківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою до Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" про стягнення 918274,36 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на неналежне виконання відповідачем умов державного контракту на виконання дослідно-конструкторської роботи № 247/2/07-9 від 19.09.2007 року, а саме щодо прострочення Державним підприємством "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" термінів виконання замовлення позивача, внаслідок чого прокурор звернувся із зазначеним позовом про стягнення з відповідача нарахованих штрафних санкцій у сумі 918274,36 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.04.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 03.05.2018 року на 11:00 год.

16.04.2018 року відповідач надав відзив (вх.№ 9820), в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що прокурором не обґрунтовано наявність підстав для здійснення представництва держави та не доведено належними та допустимими доказами, в чому саме відбулося порушення інтересів держави, яка саме шкода нанесена економічним та оборонним інтересам держави, з посиланням на норми матеріального права. Окрім того, на думку відповідача, прокурором не надані докази щодо попереднього (до звернення до суду) повідомлення Міністерства оборони України про намір подати позов, а також доказів щодо не здійснення або неналежним чином здійснення зазначеним органом державної влади повноважень стосовно застосування штрафних санкцій. До того ж, Міністерство оборони України, як належний позивач, вже звертався до господарського суду Харківської області з позовом про застосування до ДП "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім.О.О.Морозова" штрафних санкції за порушення строків виконання дослідно-конструкторської роботи за державним контрактом від 19.09.2007 № 247/2/07-9. Крім того, відповідач зауважив, що штрафні санкції розраховано за період, який включає періоди, за якими вже винесені відповідні рішення господарського суду Харківської області. Відповідач також зазначив про сплив строку позовної давності.

В судовому засіданні 03.05.2018 року оголошено перерву до 16.05.2018 року.

16.05.2018 року позивач надав пояснення, в яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

16.05.2018 року до господарського суду від прокурора надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх.№ 14253), в якій позивач зменшує позовні вимоги на суму 519683,02 грн. та, відповідно, просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції в сумі 398591,34 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.05.2018 року прийнято до розгляду заяву прокурора про зменшення позовних вимог, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.05.2018 року на 12:00 год.

29.05.2018 року відповідач надав заперечення на позов, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, разом із заявою про поновлення строку для їх подання (вх.№15499).

В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що в даному випадку перериванням перебігу позовної давності не відбулось. Відповідач також зауважив на відсутність його вини у недотриманні строків виконання робіт за спірним контрактом. Крім того, відповідач вказав, що розмір штрафних санкцій є непомірним тягарем для підприємства та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків замовником, при цьому розмір неустойки значно перевищує розмір збитків.

Враховуючи те, що заява про зменшення позовних вимог Військової прокуратури Харківського гарнізону від 15.05.2018 року була отримана відповідачем 18.05.2018 року, суд вважає за необхідне поновити відповідачу строк для подачі заперечень, прийняти їх та продовжити розгляд справи з їх урахуванням.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали свій відзив та доповнення до нього, проти позову заперечували, просили зменшити розмір штрафних санкцій.

В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги, з урахуванням заяви про їх зменшення, просив позов задовольнити. Проти зменшення розміру штрафних санкцій заперечував.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Беручи до уваги диспозитивність права сторони на участь у судовому засіданні, суд вважає за можливе, задовольнити клопотання представника позивача про проведення судового засідання без його участі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників відповідача та прокурора, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

19 вересня 2007 року між Міністерством оборони України, як Генеральним замовником, та Казенним підприємством "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім.О.О.Морозова", як головним виконавцем, укладено Державний контракт (договір) на виконання дослідно-конструкторської роботи, реєстраційний номер 247/2/07-9 (далі - Контракт; том 1 а.с. 16-25), за умовами якого відповідач зобовязався виконати та здати позивачу, а останній зобовязався прийняти та оплатити дослідно-конструкторську роботу по темі: Модернізація системи залпового вогню БМ-21 "Град", шифр "Верба/1".

Повний обсяг роботи, окремі її етапи (підетапи) та терміни виконання вказані у відомості виконання, що є невідємним додатком до договору. Передбачена договором робота виконується відповідно до Спільного рішення Міністерства оборони та Міністерства промислової політики України, затвердженого Міністром оборони України від 03.03.2006 року (пункт 1 Контракту).

Терміни виконання роботи або її етапів (підетапів), що визначені відомістю виконання можуть змінюватися за письмовою домовленістю сторін з оформленням узгоджувального протоколу (пункт 14 Контракту).

Датою виконання обов'язків за договором в цілому і за окремими етапами (підетапами) відповідно до пункту 17 Контракту вважається дата затвердження акту про прийняття роботи (етапу, підетапу).

Згідно з пунктом 27 Контракту, розрахунки за роботу, що виконується проводиться між генеральним замовником та головним виконавцем у встановленому порядку за етапи (підетапи), що закінчені і здані.

Відповідно до умов Контракту, розрахунки за продукцію можуть здійснюватись шляхом попередньої оплати Міністерством оборони України, що останнім виконано в повному обсязі на рахунки відповідача.

Додатковими угодами №№1-9 до Контракту протягом 2012-2016 років сторонами конкретизовано умови виконання зобов'язань, обсяги фінансування замовника, календарні плани виконання тощо.

Окрім іншого, додатковою угодою №5 від 30.12.2015 року встановлено остаточний строк дії Контракту до 31.12.2016 року.

Додатковою угодою №9 від 19.12.2016 року встановлено договірну ціну робіт другої черги підетапу 3.2.2 Контракту, яка склала 5045463,51 грн., що були проавансовані замовником у повному обсязі.

Новою редакцією календарного плану, що є додатком до даної додаткової угоди встановлено строк виконання зазначеної другої черги підетапу 3.2.2 Контракту - 30.11.2016 року.

Водночас, роботи другої черги підетапу 3.2.2 відповідачем до цього часу не завершені.

У відповідності до пункту 33 Контракту сторони погодили, що за порушення строків виконання зобовязань, встановлених відомістю виконання, за умови виконання вимог пункту 27 цього договору, з головного виконавця стягується пеня у розмірі 0,1% вартості невиконаних робіт, з яких допущене прострочення виконання за кожний день прострочення, але не вище облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за Контрактом, у квітні 2017 року до господарського суду м. Києва Міністерством оборони України подано позовну заяву до державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О.Морозова" про стягнення коштів у розмірі 872864,90 грн. за неналежне виконання відповідачем умов державного контракту № 247/2/07-9 від 19.09.2007 року (справа №910/5612/17).

Рішенням господарського суду Харківської області від 04.07.2017 року у справі №910/5612/17, залишеним в силі постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.09.2017 року, позовні вимоги Міноборони України задоволені, стягнуто з державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. Морозова" на користь Міністерства оборони України штрафні санкції в сумі 523718,90 грн. та судовий збір 7855,78 грн.

Крім того, 26.10.2018 року прокурор звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім.О.О.Морозова" про стягнення на користь позивача 692139,60 грн. штрафних санкцій (справа № 922/1628/17).

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.11.2017 року у справі № 922/1628/17, залишеним в силі постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.03.2018 року, позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь Міноборони України 90818,28 грн. штрафних санкцій за період з 24.02.2017 року по 13.03.2017 року.

У даній справі прокурор просить стягнути з відповідача на користь позивача штрафні санкції за Контрактом у розмірі 398591,34 грн. за період з 14.03.2017 року по 01.06.2017 року.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений у Контракті строк не виконав роботи другої черги підетапу 3.2.2.

Вказані обставини відповідачем визнаються та були встановлені рішеннями господарського суду Харківської області у справах №№ 910/5612/17 та 922/1628/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 вказаної статті).

Таким чином, відповідач визнається судом таким, що з 01.12.2016 року прострочив строк виконання робіт другої черги підетапу 3.2.2. за Контрактом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 33 Контракту сторони погодили, що за порушення строків виконання зобовязань, встановлених відомістю виконання, за умови виконання вимог пункту 27 цього договору, з головного виконавця стягується пеня у розмірі 0,1% вартості невиконаних робіт, з яких допущене прострочення виконання за кожний день прострочення, але не вище облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду Харківської області від 15.11.2017 року у справі № 922/1628/17 стягнуто з відповідача на користь Міноборони України 90818,28 грн. штрафних санкцій за період з 24.02.2017 року по 13.03.2017 року.

Враховуючи вищевказане рішення прокурор здійснив нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання робіт другої черги підетапу 3.2.2 за період з 14.03.2017 року по 01.06.2017 року в розмірі 398591,34 грн.

Перевіривши розрахунок вказаної суми, суд визнав його таким, що відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Щодо строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

В п. 4.4.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" роз'яснено, що переривання перебігу позовної давності шляхом пред'явлення позову матиме місце у разі не будь-якого подання позову, а здійсненого з додержанням вимог процесуального закону, зокрема, статей 54, 56, 57 ГПК.

Як вже було зазначено, що позов Міноборони України було пред'явлено в квітні 2017 року (справа № 910/5612/17), а військовим прокурором Харківського гарнізону в травні 2017 року (справа № 922/1628/17), через що перебіг позовної давності неодноразово переривався.

За таких обставин, твердження відповідача про відсутність в даному випадку обставин, з яким закон пов'язує перериванням перебігу позовної давності, є безпідставними та необґрунтованими.

Разом з тим, розглянувши усне клопотання представників відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Приписами частини 3 ст. 551 ЦК України також передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як роз'яснено у п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. У зазначеній нормі ГПК йдеться про можливість зменшення розміру саме неустойки (штрафу, пені), а тому вона не може застосовуватися у вирішенні спорів, пов'язаних з відшкодуванням сум збитків та шкоди (стаття 22, глава 82 Цивільного кодексу України). Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України. Якщо відповідні санкції застосовуються не у зв'язку з порушенням зобов'язання, а з інших передбачених законом підстав (наприклад, за порушення вимог конкурентного законодавства), їх розмір не може бути зменшено судом.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій представник відповідача зазначив, що Державне підприємство "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені ОСОБА_3" є суб'єктом господарювання державного сектору економіки, що утворено та діє на базі відокремленої частини державної власності, включено до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №83 від 04.03.2015р., та до переліку об'єктів права державної власності, які не підлягають приватизації, затвердженим Законом України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" №847 від 07.07.1999р.

ДП "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені ОСОБА_3" приймає участь в посиленні обороноздатності України шляхом здійснення розробок військово-гусеничних машин, виготовлення та поставки новітньої військової техніки, в тому числі поставляє військову техніку для Міністерства оборони України та Національної Гвардії України для проведення антитерористичної операції на сході країни.

Таким чином, порушення балансу майнових інтересів ДП "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені ОСОБА_3" може призвести до порушень інтересів держави.

Суд при цьому враховує, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором (рішення Конституційного Суду від 11.07.2013 р. № 7-рп/2013).

З матеріалів справи та пояснень відповідача вбачається, що згідно з умовами контракту з ДП "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О.Морозова" зобов'язалося виконати роботи по етапу 3 підетапу 3.2.2 держаного контакту № 247/2/07-9 від 19.09.2007 року та надати позивачу акт приймання робіт до 30.11.2016 року.

Відповідно протоколу погодження договірної ціни під етапу 3.2.2 та орієнтованої ціни ДКР шифр "Верба/1" за державним контрактом , підетап 3.2.2 було поділено на 1 та 2 чергу. Перша черга передбачала завершення виготовлення складових частин, складання дослідних зразків БМ-21У та ТЗМ. Друга черга передбачала виготовлення зразка БМ-21У шляхом встановлення гіронасадкою 1Г51У. Коригування РКД та доробка дослідних зразків за результатами попередніх випробувань.

Як зазначає відповідач, на підставі Спільного рішення від 01.10.2014 року Міністерства Оборони України, ДК "Укроборонпром" та підприємств ДК" Укроборонпром" щодо визначення порядку виконання робіт за державним контрактом від 19.09.2007 року № 247/2/07-9 на дослідно-конструкторську роботу, шифр "Верба/1" зафіксовано, що відповідач в межах державного замовлення виконує роботу з модернізації реактивної системи залпового вогню БМ-21, шифр "Верба/1" з застосуванням покупного виробу гірокурсокренопоказника . В Україна ГККП серійно не виробляється і виробництво в нашій країні не планується. Виріб, який найбільш відповідає таким вимогам є блок VRU системи KN виробництва фірми Kearfott Corporatіon (виробництво США).

З урахуванням вищевикладеного було укладено контракт з ДП" Львівський державний завод" ЛОРТА" на поставку блоку системи VRU в системі навігації.

Як зазначає відповідач, порушення строків виконання другої черги підетапу 3.2.2 виникло виключно внаслідок несвоєчасного виконання робіт Державним підприємством "Львівський державний завод "Лорта".

Дослідивши надані до матеріалів справи докази у їх сукупності, суд погоджується з доводами відповідача про винятковість ситуації для зменшення розміру штрафних санкцій та вважає за можливе зменшити розмір пені на 50 %.

Таким чином, вимога про стягнення з відповідача штрафних санкцій (пені) підлягає частковому задоволенню у розмірі 199295,67 грн.

Щодо тверджень відповідача про відсутність підстав для здійснення прокурором представництва держави, суд зазначає, що не вбачає у діях прокурора порушення вимог Конституції України, Закону України "Про прокуратуру" та чинного процесуального законодавства.

При цьому, саме лише не направлення прокурором позивачу повідомлення про здійснення ним представництва інтересів держави в суді, за умови виконання прокурором усіх інших вимог частини 3 статті 2 ГПК України, не може бути перешкодою для прийняття його позовної заяви до розгляду.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 ГПК України. Враховуючи те, що судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки, обов'язок відшкодувати позивачу судовий збір суд покладає на відповідача в повному обсязі у розмірі 5978,87 грн.

На підставі статей 6, 11, 509, 525, 526, 530, 546, 549, 626-629, 712, 837 Цивільного кодексу України, статей 230, 231 Господарського кодексу України та керуючись ст.ст. 29, 42, 74, 86, 91, ст.ст. 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" (61001, м.Харків, вул. Плеханівська, буд.126, код 14310299) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр.Повітрофлотський, буд.6, код 00034022) 199295,67 грн. штрафних санкцій та судовий збір в сумі 5978,87 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині заявленого позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили, відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного господарського суду в установленому законом порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04.06.2018 року.

Суддя ОСОБА_4