ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" травня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/137/17

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.

розглянувши матеріали скарги товариства з обмеженою відповідальністю СПЕКТР-АГРО (вх.№2-2531/18) на бездіяльність Старшого державного виконавця Болградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 в порядку ст.339 ГПК України у справі №916/137/17

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю СПЕКТР-АГРО (08702, Київська обл., м. Обухів, вул. Промислова, буд. №20)

до відповідача: Селянського (фермерського) господарства ПАРУТКІН (68712, Одеська обл., Болградський р-н, с. Городнє, вул. Калініна, буд. №95)

про стягнення 237 346,10 грн.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від Болградського РВДВС ГТУЮ в Одеській області: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.03.2017р. у справі №916/137/17 позов товариства з обмеженою відповідальністю СПЕКТР-АГРО задовольнити частково, стягнути з Селянського (фермерського) господарства ПАРУТКІН на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СПЕКТР-АГРО 148 119 (сто сорок вісім тисяч сто девятнадцять) грн. 51 коп. боргу, 938 (девятсот тридцять вісім) грн. 88 коп. відсотків за користування товарним кредитом, 10811 (десять тисяч вісімсот одинадцять) грн. 59 коп. індексу інфляції, 16940 (шістнадцять тисяч девятсот сорок) грн. 95 коп. пені, 16405 (шістнадцять тисяч чотириста пять) грн. 62 коп. 28% річних та 2898 (дві тисячі вісімсот девяносто вісім) грн. 25 коп. судового збору, в решті позову було відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.08.2017р. апеляційну скаргу задоволено, рішення Господарського суду Одеської області від 17.03.2017р. у справі №916/137/17 скасовано в частині відмови у стягненні штрафу, позовні вимоги в цій частині задоволено, стягнуто з Селянського (фермерського) господарства Паруткін на користь товариства з обмеженою відповідальністю СПЕКТР-АГРО 44 029,44 грн. штрафу, в іншій частині рішення від 17.03.2017р. залишено без змін.

Додатковою постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.08.2018р. стягнуто з Селянського (фермерського) господарства Паруткін на користь товариства з обмеженою відповідальністю СПЕКТР-АГРО 660,44 грн. судового збору за подання позовної заяви, стягнуто з Селянського (фермерського) господарства Паруткін на користь товариства з обмеженою відповідальністю СПЕКТР-АГРО 3 917 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю СПЕКТР-АГРО звернулось до Господарського суду Одеської області із скаргою (вх.№2-2531/18) на бездіяльність Старшого державного виконавця Болградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 в порядку ст.339 ГПК України у справі №916/137/17.

В обґрунтування поданої скарги, позивач зазначає, що на виконанні у Белградському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувають накази господарського суду Одеській області у справі №916/137/17 від 01 вересня 2017 р., про стягнення із селянського (фермерського) господарства ПАРУТКІН на користь товариства з обмеженою відповідальністю СПЕКТР-АГРО заборгованості, щодо яких відкрито виконавчі провадження № 55219535, 55219953, 55218787.

Відповідно до положення про автоматизовану систему виконавчого провадження,

затверджену наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016р. №2432/5,

автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - комп'ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу

З відомостей АСВП вбачається, що:

- у межах виконавчого провадження №55219535, винесено наступні постанови: Постанова про арешт майна боржника від 23.11.2017 р., Постанова про стягнення виконавчого збору від 23.11.2017 р., Постанова про арешт коштів боржника від 15.01.2018 р., Постанова про арешт коштів боржника від 04.05.2018 р.;

- у межах виконавчого провадження №55219953, винесено наступні постанови:

Постанова про арешт майна боржника від 23.11.2017 р., Постанова про стягнення виконавчого збору від 23.11.2017р.;

- у межах виконавчого провадження №55218787, винесено наступні постанови:

Постанова про арешт майна боржника від 23.11.2017р., Постанова про стягнення виконавчого збору від 23.11.2017р.

Відповідно до постанов про арешт коштів боржника від 15.01.2018р. та від 04.05.2018р., накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку: МФО 328209, Акціонерний банк "Південний", Номер рахунку: 7233.

Державним виконавцем не вжито належних заходів, щодо надіслання постанови про арешт грошових коштів боржника до банківських установ де боржником відкрито рахунки та не надіслано до банківських установи, платіжних вимог на примусове списання коштів.

Доказом чого є те, що на сьогоднішній день, у АСВП не міститься жодного документу, який би підтверджував те, що від Акціонерного банку "Південний", надходили відповіді про прийняття постанови про арешт коштів боржника, який залишок коштів на рахунках боржника, чи достатньо коштів на рахунках боржника для їх списання згідно виставлених платіжних вимог на примусове списання коштів.

Також ч.1 ст.52 Закону України Про виконавче провадження, вбачає, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом.

Всупереч наведеній нормі, державним виконавцем до цього часу, не вжито заходів, накладення арешту на грошові кошти, що перебувають у касі боржника.

Про що свідчить відсутність відповідної на те постанови у АСВП.

Як свідчать матеріали виконавчого провадження державним виконавцем не вчинено жодних заходів, щодо виявлення, опису та накладення арешту на майно боржника.

Зокрема державний виконавець не вжив заходів, щодо виїзду за місцезнаходженням боржника та не подав запитів до відповідних реєструючи органів.

Скаржник зазначає, що АСВП не містить відповіді жодного із реєструючих органів на запити Державного виконавця, щодо наявності зареєстрованого за боржником майна (рухомого чи нерухомого), винесені постанови про накладення арешту на майно божника.

Зокрема, як свідчать відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником боржника є ОСОБА_2.

А тому, враховуючи той факт, що боржником не вживаються жодні заходи, щодо примусового виконання судового рішення, державний виконавець зобов'язаний був звернутися до Господарського суду Одеської області із поданням про тимчасове обмеження керівника боржника у праві виїзду за кордон до виконання судового рішення.

Стягувач ознайомившись із відомостями офіційного сайту Судова влада України та відомостями офіційного сайту ЄДРСР, встановив, що державний виконавець не звертався до суду із поданням про тимчасове обмеження керівника боржника у праві виїзду за межі України до виконання судового наказу.

Проте, АСВП не містить зазначеного подання.

Виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до органів доходів і зборів. Органи доходів і зборів зобов'язані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію (ст.54 Закону України Про виконавче провадження).

В порушення зазначеної норми, державний виконавець не звернувся з відповідним запитом до фіскальної служби з метою отримання інформації про дебіторську заборгованість боржника.

Відповідно до відомостей офіційного ЄДРПОУ одним із видів діяльності боржника є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, державний виконавець зобовязаний був звернутися із запитом до Реєстраційної служби із запитом, про надання інформації стосовно зареєстрованих боржником, у власності, оренді чи суборенді земельних ділянок.

Враховуючи те, що боржник здійснює вирощування зернових культур державний виконавець зобовязаний був подати запит:

- до Державного підприємства Держреєстри України Міністерства аграрної політики України щодо зберігання боржником зерна на зернових складах та виписки на нього складських квитанцій на зберігання зерна згідно з п.15 Порядку ведення реєстру складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання затверджених Постановою КМУ від 17.11.2004р. за №1569;

Доказом зазначеного є те, що АСВП не містить відповіді вказаного підприємства та не містить самого запиту державного виконавця до вказаного підприємства.

З врахуванням вищенаведеного, скаржник звернувся до суду із даною скаргою, відповідно до якої просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність Старшого державного виконавця Болградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, по відношенню до виконання наказів господарського суду Одеській області у справі № 916/137/17 від 01 вересня 2017 р., щодо яких відкрито виконавчі провадження №: 55219535, 55219953, 55218787;

- з метою виконання наказів господарського суду Одеській області у справі №916/137/17 від 01 вересня 2017р., щодо яких відкрито виконавчі провадження № 55219535, 5521953, 55218787, зобовязати Старшого державного виконавця Болградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, вжити наступні заходи:

- звернутися до органу доходів і зборів із запитом, з метою отримання інформації про наявні у боржника рахунки, які відкрито у банківських установах;

- з урахуванням отриманої від органу доходів і зборів інформації про наявні у Боржника рахунки, вжити заходів, щодо накладення арешту на грошові кошти, які на них містяться, шляхом винесення постанови про арешт коштів боржника;

- надіслати постанови про арешт грошових коштів боржника до банківських установ, де боржником відкрито рахунки;

- надіслати до банківських установи, де боржником відкрито рахунки, платіжні вимоги на примусове списання коштів;

- накласти арешт на грошові кошти які перебувають у касі боржника;

- вжити заходів, щодо перевірки майнового стану боржника у порядку та строки встановлені ст.48 Закону України "Про виконавче провадження";

- здійснити вихід за місцезнаходженням боржника з метою перевірки його майнового стану;

- звернути стягнення на майно боржника (провести опис, арешт та реалізацію майна боржника);

- звернутися до суду із поданням про тимчасове обмеження керівника боржника у праві виїзду за кордон до виконання судового рішення;

- звернутися до органу доходів і зборів із запитом з метою отримання інформації про дебіторську заборгованість боржника;

- внести усі документи, які стосуються виконавчих проваджень №55219535, 55219953, 55218787 до Автоматизованої систем виконавчого провадження.

У відповідності до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями, скаргу товариства з обмеженою відповідальністю СПЕКТР-АГРО (вх.№2-2531/18) на бездіяльність Старшого державного виконавця Болградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 в порядку ст.339 ГПК України у справі №916/137/17 було передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Цісельського О.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.05.2018р., скаргу товариства з обмеженою відповідальністю СПЕКТР-АГРО (вх.№2-2531/18) на бездіяльність Старшого державного виконавця Болградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 в порядку ст.339 ГПК України у справі №916/137/17 прийнято суддею Цісельським О.В. до свого провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Разом з позовною заявою, скаржник звернувся до суду із клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої просив доручити Господарському суду міста Києва.

З врахуванням великої кількості судових засідань, призначених в режимі відеоконференцзвязку, обмежений строк розгляду скарги, клопотання скаржника про розгляд скарги в режимі відеоконференцзвязку було залишено судом без задоволення.

Представник ТОВ СПЕКТР-АГРО в судове засідання, призначене на 31.05.2018р. не з'явився, хоча, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Представник С(Ф)Г ПАРУТКІН в судове засідання, призначене на 31.05.2018р. не з'явився, хоча, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Представник Болградського РВДВС ГТУЮ в Одеській області в судове засідання, призначене на 31.05.2018р. не з'явився, хоча, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, відзив на скаргу суду не надав.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

У відповідності до ч.1 ст.342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Згідно ч.2 ст.342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення представника скаржника, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах скарги, суд дійшов наступних висновків:

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У відповідності до ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 30 Закону України "Про виконавче провадження" виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Як зазначено в ст.74 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити:

1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

2) повне найменування (прізвище, імя та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, імя та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;

5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 339 ГПК України визначає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У відповідності з п.9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу - Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Так, виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Прийняття судового рішення на користь особи це лише початок відновлення порушеного права, оскільки сам факт задоволення судом позовних вимог майнового характеру не має наслідком автоматичне поновлення прав особи, яке відбувається лише після виконання такого судового рішення.

Судове рішення може бути виконане боржником добровільно чи у примусовому порядку, який передбачений Законом України Про виконавче провадження.

В той же час, згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., ратифікованої Законом України №475/97 від 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Агрокомплекс проти України" від 06.10.2011р. міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа "ОСОБА_4 проти України", рішення від 15.10.2009р.).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід'ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу ("Бурдов проти Росії", "Горнсбі проти Греції").

У своєму рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Тобто, практика Європейського суду з прав людини переконливо свідчить про те, що невід'ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та обєктивного зясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Судом було досліджено всі докази, наявні в матеріалах справи та надано оцінку всім доводам сторін.

З врахуванням того, що з матеріалів скарги вбачається, що всупереч вимог ст.18 Закону України Про виконавче провадження, державним виконавцем не було вчинено всіх заходів щодо примусового виконання рішення, що в свою чергу призвело до тривалого невиконання рішення Господарського суду Одеської області від 17.03.2017р. у даній справі, скаржник правомірно звернувся до суду із даною скаргою.

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що бездіяльність Старшого державного виконавця Болградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 є неправомірною, а тому останнього слід зобовязати вчинити заходів щодо примусового виконання рішення, у зв'язку з чим, скарга товариства з обмеженою відповідальністю СПЕКТР-АГРО підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.234, 339, 342 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю СПЕКТР-АГРО (вх.№2-2531/18) на бездіяльність Старшого державного виконавця Болградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 в порядку ст.339 ГПК України у справі №916/137/17 задовольнити.

2. Зобовязати Старшого державного виконавця Болградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, вжити наступні заходи:

- звернутися до органу доходів і зборів із запитом, з метою отримання інформації про наявні у боржника рахунки, які відкрито у банківських установах;

- з урахуванням отриманої від органу доходів і зборів інформації про наявні у Боржника рахунки, вжити заходів, щодо накладення арешту на грошові кошти, які на них містяться, шляхом винесення постанови про арешт коштів боржника;

- надіслати постанови про арешт грошових коштів боржника до банківських установ, де боржником відкрито рахунки;

- надіслати до банківських установи, де боржником відкрито рахунки, платіжні вимоги на примусове списання коштів;

- накласти арешт на грошові кошти які перебувають у касі боржника;

- вжити заходів, щодо перевірки майнового стану боржника у порядку та строки встановлені ст.48 Закону України "Про виконавче провадження";

- здійснити вихід за місцезнаходженням боржника з метою перевірки його майнового стану;

- звернути стягнення на майно боржника (провести опис, арешт та реалізацію майна боржника);

- звернутися до суду із поданням про тимчасове обмеження керівника боржника у праві виїзду за кордон до виконання судового рішення;

- звернутися до органу доходів і зборів із запитом з метою отримання інформації про дебіторську заборгованість боржника;

- внести усі документи, які стосуються виконавчих проваджень №55219535, 55219953, 55218787 до Автоматизованої систем виконавчого провадження.

3. Примірник ухвали надіслати:

- товариству з обмеженою відповідальністю СПЕКТР-АГРО (вул. Промислова, буд. №20, м. Обухів, Київська обл., 08702);

- селянському (фермерському) господарству ПАРУТКІН (вул. Калініна, буд. №95, с. Городнє, Болградський р-н, Одеська обл., 68712).

- Болградському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (вул. Калініна, буд. №95, Болградський район, Одеська обл., 68712).

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали складено 04 червня 2018р.

Суддя О.В. Цісельський