ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2018 року Справа № 923/243/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1, м. Нова Каховка Херсонської області

до Гаражного кооперативу "Славутич", м. Нова Каховка Херсонської області

про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів.

за участю: представників сторін

від позивача: ОСОБА_1;

від відповідача: не прибув.

02.04.2018 року до Господарського суду Херсонської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (позивач) до Гаражного кооперативу «Славутич» (відповідач), в якій позивач просить скасувати всі рішення загальних зборів членів гаражного кооперативу «Славутич» від 30 травня 2016 року та скасувати державну реєстрацію Статуту гаражного кооперативу «Славутич» із змінами від 16 серпня та від 10 грудня 2016 року.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 19.04.2018 року було визначено розглядати справу в порядку загального позовного провадження.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ухвалу про відкриття провадження по справі отримав 28.04.2018 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення; в судове засідання не прибув, витребуваних судом документів не надав. Враховуючи викладене, відповідач вважається належним чином повідомленим про час та дату судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд

встановив:

ОСОБА_1 є членом гаражного кооперативу «Славутич», що підтверджується членською книжкою НОМЕР_1.

В позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що на останніх зборах 30 травня 2016 року відповідно до протоколу зборів були присутні 49 членів гаражного кооперативу, тобто кворум для проведення зборів був відсутній, але виконуючий обов'язки голови правління за старою схемою фальшує паперовий протокол, в кінці аудіо запису загальних зборів дописує кількість присутніх на зборах та стверджуючи законність проведених зборів повністю ігнорує вимоги Закону і Статуту та оголошує збори такими, що відбулись та законними.

Посилаючись на норми Закону України «Про кооперацію», позивач просить скасувати всі рішення загальних зборів членів гаражного кооперативу «Славутич» від 30 травня 2016 року та скасувати державну реєстрацію Статуту гаражного кооперативу «Славутич» із змінами від 16 серпня та від 10 грудня 2016 року.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України - юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Із чіткого змісту наведеної норми права та відповідно до усталеної судової практики - право на позов в особи виникає лише тоді, коли її право, свобода чи інтерес або порушені, або невизнані, або оспорюються.

Верховний Суд України у постанові від 18 травня 2016 р. у справі № 6-658цс15 висловив наступну правову позицію: «Суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні».

Суд звертає увагу позивача, що ним не зазначено, яке його право порушено; на підтвердження своєї позиції не надано жодного доказу порушення відповідачем його права.

Суд наголошує, що відповідно до ч.4 ст.74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи.

Позивачем не доведено відповідними доказами, що право, свобода чи інтерес ОСОБА_1 порушено зазначеними у позові діями відповідача.

Враховуючи викладене, правових підстав для задоволення позову немає.

Суд вважає за доцільне вдруге звернути увагу позивача на наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2,3ст.81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

29.05.2018 року на електронну пошту суду від ОСОБА_2 надійшла заява про приєднання до позовної заяви, в якій ОСОБА_2 зазначає, що повністю підтримує позовні вимоги ОСОБА_1 та приєднується до позовних вимог; до заяви надано Протокол від 30.05.2016 р.

З приводу викладеного суд вважає за доцільне зазначити, що вищевказана заява надійшла до суду після судового засідання, заяву ОСОБА_2 не скріплено електронним цифровим підписом, про що канцелярією суду 29.05.2018 року складена відповідна довідка.

Суд звертає увагу позивача, що на підставі п.п. 17.1 п. 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

У зв'язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, п.п. 17.5 п. 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 01.06.2018 р.

Суддя В.В.Литвинова