УХВАЛА

м. Київ

11.06.2018Справа № 914/492/18

Суддя господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши

зустрічну позовну заяву Приватного підприємства «С-Бейс»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Українські інженерні рішення»
про стягнення 129 000,00 грн.
у справі №914/492/18
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Українські інженерні рішення»
доПриватного підприємства «С-Бейс»
простягнення 27 791,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські інженерні рішення» звернулося до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Приватного підприємства «С-Бейс» про стягнення 27 791,85 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.03.2018 справу передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2018 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

29.05.2018 до канцелярії суду представником Приватного підприємства «С-Бейс» подано зустрічну позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інженерні рішення» 129 000,00 грн. збитків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2018 зустрічну позовну заяву Приватного підприємства «С-Бейс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інженерні рішення» про стягнення 129 000,00 грн. повернуто заявнику, у зв'язку з пропущення строку для її подання.

05.06.2018 до Господарського суду міста Києва Приватним підприємством «С-Бейс» повторно подану зустрічну позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інженерні рішення» 47 423,90 грн. збитків, а також подано клопотання про поновлення строку подання зустрічного позову.

Відповідно до ст. 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2018, яка набрала законної сили та не оскаржувалась, встановлено факт пропущення відповідачем строку для подачі зустрічної позовної заяви.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, зустрічна позовна заява Приватного підприємства «С-Бейс» подана 05.06.2018 з пропуском строку для її подання.

Згідно із ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Тобто, поновлення пропущеного процесуального строку відбувається виходячи із поважності причин пропуску строку. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

За змістом ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування поважності причин пропуску процесуальних строків та подача заяви про їх поновлення покладається на зацікавлену сторону.

Обгрунтовуючи поважність причин пропуску строку, заявник вказує на те, що при поверненні первісно поданого зустрічного позову суд помилково дійшов невірного висновку про пропущення відповідачем строку для подачі такого позову, що і спричинило необхідність повторного подання зустрічної позовної заяви з пропуском встановленого строку.

За твердженням позивача, у повідомленні про вручення поштового відправлення №570, яке є доказом отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі, працівником поштового відділення самостійно зазначено дату отримання директором Приватного підприємства «С-Бейс» Сташуком С.Б. ухвали суду від 23.04.2018, разом з тим, ця дата є помилковою, адже фактично ухвала отримана директором 11.05.2018, що підтверджується витягом з офіційного сайту «Укрпошта» та календарним штемпелем відділу поштового зв'язку проставленого на повідомленні.

Як зазначалось, ухвала Господарського суду міста Києва від 31.05.2018, в якій встановлено факт отримання Приватним підприємством «С-Бейс» поштового відправлення №570 саме 10.05.2018, набрала законної сили та не оскаржувалась.

Суд відзначає, що можливість вчасного подання зустрічної позовної заяви з дотриманням всіх приписів Господарського процесуального кодексу України залежала виключно від волевиявлення самого заявника, тобто мала суб'єктивний характер.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом взято до уваги, що ухвала Господарського суду Львівської області від 26.03.2018 отримана відповідачем 30.03.2018, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №870, а матеріали позовної заяви містять докази направлення її копії та доданих до неї документів на адресу місцезнаходження Приватного підприємства «С-Бейс» ще 10.03.2018.

Тобто, у відповідача було достатньо часу для вчасної підготовки правової позиції та подання зустрічної позовної заяви, проте зустрічний позов, на думку Приватного підприємства «С-Бейс», поданий в останній день встановленого строку.

Крім того, згідно з п. 106 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 270 від 05.03.2009, на бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою «Вручити особисто», внутрішнього рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» одержувач розписується та зазначає прізвище. Відповідні дані на бланку повідомлення про вручення також зазначаються про особу, уповноважену на одержання внутрішнього рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», адресованого юридичній особі або фізичній особі за місцем роботи.

Таким чином, особа яка одержує поштове відправлення власноруч зазначає прізвище і розписується в одержанні, а відтак твердження відповідача, про те, що повідомлення про вручення поштового відправлення №570 заповнено працівником поштового відділення оцінюється судом критично, враховуючи і те, що доказів такого відповідачем не надано, а в рядку «Розписка в одержанні» поштового повідомлення містяться відомості про дату та особу, яка одержала відправлення.

Висновок відповідача про те, що момент вручення поштового відправлення є моментом приймання повідомлення про вручення об'єктом поштового зв'язку до зворотного відправлення не підтверджений жодними доказами, а норми чинного законодавства України такої вимоги не містять.

При цьому, норми Господарського процесуального кодексу України (п. 3 ч. 6 ст. 242) чітко встановлюють, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, яка, як встановлено судом, проставляється особисто одержувачем, на якого і покладена відповідальність про достовірність вказаної інформації.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для поновлення Приватному підприємству «С-Бейс» строку для подання зустрічного позову, а тому дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку подання зустрічного позову.

За змістом ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.

За таких обставин, зустрічна позовна заява Приватного підприємства «С-Бейс» підлягає поверненню заявнику.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 5 ст. 180, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання Приватного підприємства «С-Бейс» про поновлення строку подання зустрічного позову відмовити.

2. Зустрічну позовну заяву Приватного підприємства «С-Бейс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інженерні рішення» про стягнення 47 423,90 грн. повернути заявнику.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню.

Суддя В.П. Босий