ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2018м. ДніпроСправа № 904/1846/18
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптимал Трейд", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат",

м. Кам'янське Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 57 492 832, 88 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 21 від 27.12.2017

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 45 від 21.05.2018

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптимал Трейд" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (далі - відповідач) про стягнення суми 39 710 935, 96 грн. основного боргу, 471 672, 67 грн. 3% річних, 4 952 196, 11 грн. пені, 11 913 280, 79 грн. штрафу, а всього суми 57 048 085, 53 грн. заборгованості за договором поставки №17-0718-02 від 01.10.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на порушення відповідачем зобов'язань в частині оплати поставленого позивачем товару за договором поставки №17-0718-02 від 01.10.2017.

Ухвалою суду від 08.05.2018 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптимал Трейд" прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження.

16.05.2018 відповідач подав до канцелярії суду відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач не заперечує факт укладення договору №17-0718-02 від 01.10.2017 року та додаткових угод до договору, а також факт поставки товару, однак в силу постійного блокування рахунків підприємства, фінансових складнощів, зумовлених невизначеністю ситуації на світових ринках сталі, що супроводжується значним зниженням світових цін на готову продукцію, зменшенням попиту на продукцію, що виготовляється, несприятливою кон'юнктурою на ринку збуту продукції, та іншими чинниками, відповідач не має можливості здійснити розрахунок з позивачем за поставлений за договором товар.

Заявою від 31.05.2018 позивач збільшив позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача суму 39 710 935, 95 грн. основного боргу, 6 279 801, 80 грн. пені, 588 814, 35 грн. 3% річних, 11 913 280, 78 грн. штрафу, 616 700, 00 грн. судового збору.

Ухвалою суду від 31.05.2018 згідно приписів ч.6 ст.183, п.3 ч.2 ст. 185 ГПК України закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 31.05.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2017 року між позивачем (далі - постачальник) та відповідачем (далі - покупець) укладено договір №17-0718-02 (далі - Договір), згідно якого постачальник зобов'язується передати, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити ресурси на умовах Договору (п.1.1 Договору)

Відносини, що виникли між сторонами на підставі зазначеного вище Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Приписами статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно до ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Замовник зобов'язаний оплатити товар після його прийняття, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України).

Поставка ресурсів здійснюється за цінами, що визначені відповідно до умов поставки, зазначених у специфікаціях та включає усі податки, збори та інші обовязкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, повязані з поставкою ресурсів (п.4.1 Договору).

02.04.2018 року між сторонами укладено Додаткову угоду до Договору.

Відповідно до п. 4.2 Договору (в редакції Додаткової угоди від 02.04.2018 р.) сторони погодили встановити еквівалент ціни ресурсів в іноземній валюті - доларах США. Еквівалент ціни ресурсів в доларах США вказується в специфікаціях (або іншому додатку до Договору). У разі відсутності інформації про еквівалент ціни ресурсів в специфікації (або іншому додатку до Договору) еквівалент ціни ресурсів визначається сторонами шляхом перерахунку (конвертації) ціни ресурсів в гривнях, зазначеної в рахунках (рахунках-фактурах) за офіційним курсом доларів США, який встановлений Національним банком Україна (НБУ) на день поставки ресурсів (курс UAN/USD).

Покупець зобов'язаний сплатити постачальнику еквівалент грошового зобов'язання (боргу) в доларах США, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України (гривні) на рахунок постачальника, зазначений в Договорі. Сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається покупцем за офіційним курсом доларів США, який встановлений НБУ на день здійснення платежу (курс UAN/USD). Поставлені ресурси вважаються повністю оплаченими, якщо сума фактично здійснених покупцем платежів в гривнях за поставлену партію ресурсів, перерахована в еквівалент, виражений в доларах США, за офіційним курсом НБУ гривні по відношенню до долара США встановленим на 0:00 годин дати фактичної оплати цієї партії ресурсів, дорівнює ціні в еквіваленті, вираженому в доларах США, цієї партії ресурсів, розрахованої з урахуванням доплати/знижок, фактичної ваги і фактичних якісних характеристик цієї партії ресурсів (пункт 5.1 Договору в редакції Додаткової угоди від 02.04.2018).

За умовами пункту 3.3 Договору постачальник зобовязаний надати покупцю наступні документи:

- рахунок на оплату ресурсів (оригінал);

- транспортні та супровідні документи (в т.ч. товарно-транспортну накладну (оригінал) та накладну на поставлені ресурси (оригінал) при поставці автомобільним транспортом; залізничну накладну (копія) при поставці залізничним транспортом);

- сертифікат або паспорт якості постачальника або виробника (у випадку якщо постачальник не є виробником) (копія);

- інші документи, визначені у специфікації.

Специфікацією №5 від 01.11.2017 сторонами погоджено поставку товару протягом листопада 2017 року з відстроченням платежу 20 банківських днів з моменту оформлення відповідних первинних документів, що підтверджують відвантаження ресурсів та надання документів, передбачених пунктом 3.3 Договору.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору протягом листопада 2017 року позивачем поставлено відповідачу кокс доменний на суму 1 511 614,47 доларів США, проте відповідачем не здійснено розрахунок за поставлений товар, у звязку з чим за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 1 511 614,47 доларів США, що підтверджується положеннями пункту 7 Додаткової угоди від 02.04.2018.

За викладених обставин, позивач просить стягнути з відповідачу наявну перед позивачем заборгованість за поставлений товар.

Відповідно до приписів ч.1 ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Тобто, сторони договору мають право фактично зафіксувати ціну договору (зобов'язання) в доларах США або в будь-якій іншій іноземній валюті.

Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, згідно приписів частин 1, 2 статті 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже, з огляду на викладене, якщо в договорі визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, і передбачено, що сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, проте фактично такий платіж ще не здійснено, оскільки боржник не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором, що й стало підставою для звернення позивача з позовом за захистом свого права, стягненню підлягає грошова сума у гривнях, яка визначається еквівалентно за офіційним курсом відповідної валюти на день звернення з відповідною вимогою.

За викладених обставин, розмір основної заборгованості відповідача перед позивачем складає суму 1 511 614, 47 доларів США, що станом на 26.04.2018 становить суму 39 710 935, 96 грн.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості, обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог, не спростував.

Суд дійшов висновку щодо задоволення вимог позивача з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Відповідно до п.7.2 Договору, в редакції Додаткової угоди від 02.04.2018, разі порушення покупцем строків оплати продукції та/або строків відшкодування витрат по оплаті залізничного тарифу, передбачених умовами даного Договору або специфікацією до Договору, покупець зобов'язаний оплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу за весь період існування заборгованості. Сторони дійшли згоди, що розрахунок пені проводиться за такою формулою: пеня за кожний день = (еквівалент суми боргу в доларах США X 2 X ставка НБУ% X кількість днів прострочення X курс долара США встановлений НБУ на день прострочення)/365 днів/100%. У разі, якщо прострочення платежу перевищує один календарний день, то пеня, може бути розрахована за наступною формулою: пеня за період = (еквівалент суми боргу в доларах США X 2 X ставка НБУ% X кількість днів прострочення X середній курс долара США за період прострочення)/365 днів/100%, де середній курс долара США - це сума всіх значень курсу долара США, встановленого НБУ за кожен день періоду прострочення, поділена на кількість днів прострочки.

Згідно п.7.2 Договору, в редакції Додаткової угоди від 02.04.2018, за відмову від приймання і/або оплати ресурсів за цим договором покупець зобов'язаний сплатити постачальнику штраф у розмірі 30% від вартості таких ресурсів (суми залізничного тарифу), при цьому постачальник має право вважати відмовою від приймання ресурсів не оплату покупцем ресурсів в установлений строк за підписаною сторонами специфікації (іншого додатка до Договору) і/або термін передбачений цим Договором. Штраф визначається (розраховується) за формулою: «Загальна сума боргу (еквівалент в доларах США)» розділити на « 100%» і помножити на « 30%». Сума штрафу, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом доларів США, встановленим НБУ на день здійснення платежу.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За викладених обставин, позивачем нараховано до сплати відповідачу пеню за період з 06.12.2017 по 30.05.2018 у розмірі 6 279 801, 80 грн., 3% річних за той самий період у розмірі 588 814, 35 грн., штраф у розмірі 11 913 280, 78 грн.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування, суд визнає їх обґрунтованими, вірно розрахованими, а отже такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Соборна, 18-Б; код 05393043) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимал трейд» (03038, м.Київ, вул. Миколи Грінченка, 4, код 41583742) суму 39 710 935, 95 грн. основного боргу, 6 279 801, 80 грн. пені, 588 814, 35 грн. 3% річних, 11 913 280, 78 грн. штрафу, 616 700, 00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України

Повне рішення складено 07.06.2018

Суддя ОСОБА_3