ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2018 р. Справа № 911/2125/17

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Гопанок І.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Інтер-профіт"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення 183 172 023,88 гривень

за участю представників:

від позивача: Долич О.В. (довіреність №4 від 02.01.2018)

Кобець О.В. (довіреність №14 від 02.01.2018)

Смолій Б.В. (рішення №383 від 08.02.2018)

від відповідача: Леочко Т.І. (довіреність №17/01/2017-2 від 17.01.2017)

від третьої особи: Гайко В.В. (довіреність №27-26497/17 від 27.12.2017)

встановив:

10.07.2017 Публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський" (далі - ПАТ"Банк Михайлівський"/позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Інтер-профіт" (далі - ТОВ "Компанія Інтер-профіт"/відповідач) про стягнення 164 294 255,36 гривень, 130 416 000,00 гривень заборгованості по кредиту, 28 514 112,66 гривень заборгованості по процентах, 3 479 639,28 гривень заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів, 58 208,49 гривень штрафу, 1 826 294,93 гривень індексу інфляції заборгованості по відсотках у зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитого договору №31/11-КЛ від 19.11.2014.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.07.2017 порушено провадження в справі №911/2125/17 та призначено її розгляд на 24.07.2017, а також відстрочено Публічному акціонерному товариству "Банк Михайлівський" сплату судового збору за подання до господарського суду Київської області позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Інтер-профіт" про стягнення 164 294 255,36 гривень заборгованості за кредитним договором №31/11-КЛ від 19.11.2014 до ухвалення судового рішення у даній справі.

12.07.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання, відповідно до якого ТОВ "Компанія Інтер-профіт" просило суд зупинити провадження у справі №910/2125/17 до набрання законної сили рішеннями суду у справі №826/15961/16 за адміністративним позовом ТОВ «Екосіпан» до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії.

Оскільки відповідачем не обґрунтовано обставин наявності передбачених ст. 79 ГПК України підстав для зупинення провадження у даній справі за відповідно поданим клопотанням, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вчинення відповідної процесуальної дії та відмову у задоволенні відповідного клопотання відповідача.

12.07.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання, відповідно до якого ТОВ "Компанія Інтер-профіт" просило суд повернути без розгляду позовну заяву ПАТ "Банк Михайлівський" до ТОВ "Компанія Інтер-профіт" про стягнення заборгованості за кредитним договором з огляду на те, що позивачем не сплачено судовий збір за подання відповідного позову.

Відповідне клопотання відхилене судом, як безпідставне, адже нормами процесуального законодавства, чинного станом на момент звернення відповідача із відповідним клопотанням, не унормовано порядку подання та, відповідно, розгляду судом заяви про повернення без розгляду позовної заяви, за якою порушено провадження у справі, у тому числі вирішено питання щодо відстрочення плати судового збору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.07.2017 відкладено розгляд даної справи на 04.09.2017.

18.08.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшло клопотання про залучення його до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

04.09.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про продовження строку розгляду спору у даній справі на 15 днів.

04.09.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшли пояснення, відповідно до яких позивач просив залучити до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

04.09.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання, відповідно до якого ТОВ "Компанія Інтер-профіт" просило суд зупинити провадження у справі №910/2125/17 до прийняття Вищим адміністративним судом України рішення у справі №К/800/28138/17 за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2017 у справі №826/15961/16 за адміністративним позовом ТОВ «Екосіпан» до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії.

Оскільки відповідачем не обґрунтовано обставин наявності передбачених ст. 79 ГПК України підстав для зупинення провадження у даній справі за відповідно поданим клопотанням, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вчинення відповідної процесуальної дії та відмову у задоволенні відповідного клопотання відповідача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.09.2017 залучено до участі в даній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та відкладено розгляд справи на 11.09.2017.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.09.2017 за поданим позивачем 04.09.2017 клопотанням строк розгляду спору у справі №911/2125/17 продовжити на 15 днів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.09.2017 розгляд справи відкладено на 19.09.2017.

18.09.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання, відповідно до якого ТОВ "Компанія Інтер-профіт" просило суд, зокрема, витребувати від позивача виписки по рахунку відповідача, акти звірки щодо кредитного договору, довідку про відсутність заборгованості або про суму заборгованості.

У судовому засіданні 19.09.2017 суд оголосив перерву до 02.10.2017 та наголосив представнику позивача на необхідності надання виписок по рахунку відповідача, у задоволенні ж клопотання у решті частин судом було відмовлено з огляду на процесуальну безпідставність та необґрунтованість вказаного клопотання.

02.10.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання, відповідно до якого ТОВ "Компанія Інтер-профіт" просило суд, зокрема, витребувати від позивача письмові докази - кредитну справу, сформовану за укладеним між сторонами кредитним договором, або докази її відсутності. У задоволенні зазначеного клопотання судом було відмолено з огляду на процесуальну безпідставність та необґрунтованість вказаного клопотання.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.10.2017 розгляд справи відкладено на 23.10.2017, а також витребувано від позивача: належним чином засвідчену копію кредитного договору №31/11-КЛ від 19.11.2014; банківські виписки по рахунках відповідача, що містять відомості про надання кредитних коштів, нарахування процентів за користування кредитом, а також відомості щодо здійснення/нездійснення відповідачем оплат за кредитним договором №31/11-КЛ від 19.11.2014 за період з 25.11.2014 по 10.07.2017; підтверджені належними та допустимим доказами письмові пояснення щодо моменту виникнення у відповідача обов'язку по достроковому поверненню кредитних коштів за кредитним договором №31/11-КЛ від 19.11.2014, а також щодо надіслання відповідачу вимоги про дострокове виконання відповідних зобов'язань.

У судовому засіданні 23.10.2017 суд оголосив перерву до 06.11.2017.

03.11.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання, відповідно до якого, посилаючись на ст. 30 ГПК України, відповідач просив залучити до участі у розгляді справи Товарну біржу «Статус експерт».

У судовому засіданні 06.11.2017, зважаючи на відсутність у ст. 30 ГПК України процесуальних підстав для залучення до участі у справі іншого учасника спору, судом відмовлено у задоволенні відповідного клопотання відповідача.

06.11.2017 через канцелярію господарського суду Київської області позивачем, з посиланням на ст. ст. 22, 36 та 38 ГПК України, подано клопотання про витребування доказів - від відповідача документів, що підтверджують виконання ним умов п. 3.8. кредитного договору №31/11-КЛ від 18.11.2014 та документів, що підтверджують отримання позивачем таких повідомлень. Судом відмовлено у задоволенні вказаного клопотання зважаючи на його необґрунтованість у розумінні процесуальних приписів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.11.2017 розгляд справи відкладено на 21.11.2017 та повторно витребувано від позивача: належним чином засвідчену копію кредитного договору №31/11-КЛ від 19.11.2014; підтверджені належними та допустимим доказами письмові пояснення щодо моменту виникнення у відповідача обов'язку по достроковому поверненню кредитних коштів за кредитним договором №31/11-КЛ від 19.11.2014, а також щодо надіслання відповідачу вимоги про дострокове виконання відповідних зобов'язань.

21.11.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про зміну підстави позову та уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивачем зауважено, що заявлена до стягнення заборгованість по поверненню кредиту в процесі розгляду спору у даній справі змінилась із дострокової на строкову, і як наслідок змінилась підстава позову. До того ж, відповідно до вказаного клопотання позивач зазначив про збільшення суми заборгованості відповідача, відтак просив суд стягнути з відповідача 183 172 023,88 грн, з яких: 130 416 000,00 грн простроченої заборгованості по кредиту, 41 612 881,32 грн простроченої заборгованості по процентах, 7 194 933,52 заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів, 84 836,85 грн 3% річних, 3 863 372,19 грн інфляційних втрат.

Вищенаведена заява в частині зміни підстав позову не прийнята судом до розгляду, як така, що подана з порушенням передбачених процесуальними нормами строків - після початку розгляду справи по суті, у той час як в частині уточнення позовних вимог заява позивача прийнята до розгляду.

У судовому засіданні 21.11.2017 суд оголосив перерву до 04.12.2017.

Водночас, 20.10.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про призначення у даній справі судової економічної експертизи фінансово-кредитних операцій за кредитним договором №31/11-КЛ від 19.11.2014.

У судовому засіданні 04.12.2017, зважаючи на приписи процесуального законодавства, предмет позову та покладені в основу обґрунтування заявлених вимог обставини, судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення у даній справі судової експертизи.

У судовому засіданні 04.12.2017 суд оголосив перерву до 15.01.2018.

15.01.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого ТОВ "Компанія Інтер-профіт" просило відмовити у задоволенні позову повністю.

Водночас, відповідно до п. 9 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017, що набрав чинності 15.12.2017, (далі - Господарський процесуальний кодекс України), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У відповідності до ст. ст. 12, 181 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, позовного провадження (загального або спрощеного).

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.01.2018 постановлено розглядати справу №911/2125/17 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.02.2018, а також запропоновано учасникам справи надати суду додаткові докази, необхідні до вирішення у порядку ст. 182 ГПК України заяви та клопотання, за їх наявності, та встановлено строки для подання таких доказів і клопотань - 01.02.2018.

30.01.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого ТОВ "Компанія Інтер-профіт" просило у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У підготовчому засіданні 05.02.2018 судом постановлено ухвалу про відкладення засідання на 26.02.2018.

06.02.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивачем зауважено, що заявлена до стягнення заборгованість по поверненню кредиту в процесі розгляду спору у даній справі змінилась із дострокової на строкову, і як наслідок змінилась підстава позову. До того ж, відповідно до вказаного клопотання позивач зазначив про збільшення суми заборгованості відповідача, відтак просив суд стягнути з відповідача 183 172 023,88 грн, з яких: 130 416 000,00 грн простроченої заборгованості по кредиту, 41 612 881,32 грн простроченої заборгованості по процентах, 7 194 933,52 заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів, 84 836,85 грн 3% річних, 3 863 372,19 грн інфляційних втрат.

Оскільки вищенаведена заява відповідає передбаченим ст. 46 ГПК України вимогам, суд дійшов висновку про її прийняття до розгляду та, відповідно, розгляд позовних вимог із врахуванням вказаних позивачем уточнень.

До того ж, 06.02.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач зауважив про необґрунтованість заперечень відповідача на позов та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У підготовчих засіданнях 26.02.2018 та 12.03.2018 судом постановлювались ухвали про відкладення засідання на 12.03.2018 та 26.03.2018 відповідно.

У судовому засіданні 26.03.2018 представники сторін зазначили про відсутність заяв, клопотань, які відповідно до ст. 182 ГПК України мають бути вирішені у підготовчому засіданні.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.03.2018 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 03.04.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.04.2018 відкладено судове засідання на 10.04.2018 та повідомлено учасників справи про відкладення судового засідання.

10.04.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява про залучення до участі у даній справі Товарної біржі «Статус експерт» у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у порядку ст. 51 ГПК України.

Зазначене клопотання обґрунтоване необхідністю отримання у Товарної біржі «Статус експерт», як організатора торгів з продажу права вимоги за кредитним договором №31/11-КЛ від 19.11.2014, відомостей щодо актуального стану відповідних торгів, а також тим, що подане 03.11.2017 аналогічне клопотання відповідача вирішене не було.

Згідно з ч. 1 ст. 51 ГПК України якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред'явити вимоги до сторони, така сторона зобов'язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. До такої заяви повинні бути додані докази про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява.

Водночас, приписами ст. 50 ГПК України унормовано, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Однак, в порушення вищенаведених процесуальних норм заява про залучення третьої особи - Товарної біржі «Статус експерт» подана відповідачем під час розгляду справи по суті без обґрунтування поважності причин неподання відповідного клопотання в підготовчому провадженні, а також без жодних обґрунтувань, що рішення у даній справі може вплинути на права або обов'язки Товарної біржі «Статус експерт» щодо однієї із сторін, у той час як необхідність отримання у особи певних відомостей не є підставою для залучення третьої особи у розумінні ст. 50, 51 ГПК України.

Посилання ж відповідача на те, що подане ним 03.11.2017 аналогічне клопотання вирішене не було, не відповідають дійсності, адже відповідне клопотання було розглянуто судом в судовому засіданні 06.11.2017.

Відповідно до ст. 207 ГПК України головуючий з'ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов'язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Отже, суд дійшов висновку про залишення заяви відповідача про залучення до участі у даній справі Товарної біржі «Статус експерт» у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, без розгляду.

10.04.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява про відвід судді, що обґрунтована відмовою в задоволенні клопотань відповідача та залишенням без розгляду заяви відповідача про залучення Товарної біржі "Статус Експерт" у даній справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.04.2018 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Інтер-профіт" про відвід судді залишено без розгляду.

У судовому засіданні 10.04.2018 судом оголошено перерву до 17.04.2018.

17.04.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання, відповідно до якого ТОВ "Компанія Інтер-профіт", посилаючись на п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, просило суд зупинити провадження у справі №911/2125/17 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №826/5876/18 за позовом ТОВ "Компанія Інтер-профіт" до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. про визнання протиправними дій та рішень про встановлення нікчемності правочинів та скасування наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. «Про затвердження висновків комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними».

Згідно ч. 3 ст. 195 ГПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Враховуючи відповідні процесуальні приписи, оскільки клопотання про зупинення провадження у даній справі відповідачем заявлено виключно з підстав п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, що не допускається на стадії розгляду справи по суті, у той час як передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 ПК України підстав для зупинення провадження у справі заявлене відповідачем клопотання не містить, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зупинення провадження у даній справі, а тому відмову у задоволенні відповідного клопотання.

У судовому засіданні 17.04.2018 судом оголошено перерву до 23.04.2018.

23.04.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання, відповідно до якого ТОВ "Компанія Інтер-профіт", посилаючись на п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, просило суд зупинити провадження у справі №911/2125/17 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №826/5876/18 за позовом ТОВ "Компанія Інтер-профіт" до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. про визнання протиправними дій та рішень про встановлення нікчемності правочинів та скасування наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. «Про затвердження висновків комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними».

Враховуючи приписи ч. 3 ст. 195 ГПК України, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, оскільки викладені відповідачем у клопотанні обставини та відповідна процесуальна норма не є підставою для зупинення провадження у справі на стадії її розгляду по суті.

У судовому засіданні 23.04.2018 після закінчення з'ясування обставин та перевірки їх доказами судом оголошено про перехід до судових дебатів, по закінченні яких суд вийшов до нарадчої кімнати. Після виходу з нарадчої кімнати, суд

ВСТАНОВИВ:

19.11.2014 між ПАТ «Банк Михайлівський» (далі-банк) та ТОВ "Компанія Інтер-профіт" (далі-позичальник) було укладено кредитний договір №31/11-КЛ (далі - кредитний договір), за умовами якого банк зобов'язується надати позивальнику кредит у розмірі 130 700 000,00 грн, а позичальник зобов'язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та строки, обумовлені цим договором.

Пунктами 1.2., 1.3. та 10.8 кредитного договору передбачено, що кредит надається позичальнику у вигляді відновлювальної, відкличної кредитної лінії в межах ліміту кредитування, що вказаний в п. 1.1. договору, строком на 36 (тридцять шість) місяців, терміном з 19.11.2014 по 17.11.2017.

Щомісяця не пізніше останнього банківського дня, позичальник зобов'язується сплачувати проценти за користування кредитом за попередній календарний місяць в розмірі 19,5% річних (з розрахунку фактичної кількості днів у календарному році (365/366)).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення відбитками печаток, та діє д моменту виконання сторонами взятих на себе зобов'язань, згідно умов даного договору у повному обсязі.

В обґрунтування заявленого позову ПАТ «Банк Михайлівський» зауважив на належному виконанні власних договірних зобов'язань та наданні ТОВ "Компанія Інтер-профіт" 130500000,00 грн кредиту. В підтвердження відповідних обставин позивачем надано суду меморіальні ордери та виписки по особовим рахункам.

Обставин отримання відповідної суми коштів за кредитним договором відповідач не заперечував.

Водночас, позивач зазначив, що з 19.05.2016 відповідач припинив сплачувати проценти за користування кредитом, а тому відповідно до умов договору у ТОВ "Компанія Інтер-профіт" перед банком виникла заборгованість, зокрема щодо дострокового повернення суми кредиту у розмірі 130 416 000,00 грн та сплати 28 514 112,66 грн процентів за користування вказаним кредитом. В підтвердження обставин наявності заборгованості відповідача за кредитним договором позивач надав довідку №29.09.17/03-вих від 29.09.2016 за підписами Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та головного бухгалтера.

Заперечуючи проти позовних вимог ПАТ «Банк Михайлівський», відповідач зазначив, що зобов'язання за кредитним договором ним виконано належним чином у повному обсязі, адже 19.05.2016 ТОВ "Компанія Інтер-профіт" здійснило перерахування на рахунок банку у повному розмірі як суми тіла, так і суми відсотків за користування кредитом.

В розрізі відповідних доводів відповідач зазначив, що на підтвердження відсутності заперечень та претензій щодо кредитного договору сторонами 19.05.2016 укладено договір про розірвання кредитного договору №31/11-КЛ від 19.11.2014, копія якого наявна в матеріалах справи, а оригінал був оглянутий в судовому засіданні 23.10.2017.

В заперечення доводів відповідача стосовно дострокового повернення всієї суми кредиту та відсотків за його користування, позивач зазначив, що в процесі ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» у передбаченому законом порядку встановлено нікчемність відповідних правочинів з перерахування відповідачем кредиту та розірвання кредитного договору, а надалі банком надіслано відповідачу повідомлення про нікчемність таких правочинів з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором. Копії відповідного повідомлення та доказів його надіслання наявні в матеріалах справи.

В свою чергу, відповідач вказав на безпідставність отриманого повідомлення про нікчемність правочинів з огляду на порушення передбаченого законом порядку встановлення обставин нікчемності, про що він, відповідно, повідомив Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно заперечень №0212/16 від 02.12.2016, копія яких разом з доказами надіслання наявна в матеріалах справи.

Втім, згідно доводів позивача, з якими погодився і Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, після віднесення відповідача до категорії проблемних, за приписами Закону України «Про банки і банківську діяльність», будь-які перерахування коштів, у томі числі і за кредитними договорами, повинні носити міжбанківський характер і виключно через консолідований кореспондентський рахунок відповідача, відкритий у Національному банку України, а тому проведені операції з перерахування на рахунок відповідача у ПАТ «Банк Михайлівський» коштів за кредитним договором є внутрішньобанківськими платежами, спрямованими виключно на коригування структури банківського балансу шляхом зміни обліку грошових зобов'язань.

З огляду на такі обставини, посилаючись на те, що відповідач отримані кредитні кошти не повернув, проценти за користування кредитом не погасив, позивач просить суд стягнути з відповідача, зокрема, 130 416 000,00 грн простроченої заборгованості по кредиту та 41 612 881,32 грн простроченої заборгованості по процентах, нарахованих 01.04.2016 по 19.11.2017.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 1054, ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

З огляду наведених законодавчих приписів, суд дійшов висновку, що підписання відповідачем кредитного договору та використання отриманих за його умовами кредитних коштів, свідчить про погодження відповідача з умовами відповідного правочину та, відповідно, породжує для нього обов'язок по поверненню кредитних коштів і сплати процентів за користування кредитом у повному обсязі, а відповідний обов'язок станом на момент розгляду спору є таким, що настав.

В силу положень статті 193 ГК України, що кореспондує зі ст. 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Як слідує з наданих позивачем особових рахунків відповідача, отримані за кредитним договором кошти у загальному розмірі 130 500 000,00 грн ТОВ "Компанія Інтер-профіт" повернуло 13.10.2015 частково у розмірі 84 000,00 грн.

Решту ж кредиту у розмірі 130 416 000,00 грн, за доводами відповідача, повернуто 19.05.2016 на відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський» рахунок, що підтверджується наявними у виписці по особовому рахунку відомостями.

З наявних в матеріалах справи особових рахунків слідує, що 19.05.2016 на рахунок відповідача у ПАТ «Банк Михайлівський» №0001 надійшли кошти у розмірі 130 416 000,00 грн за наступними реквізитами: «платник 0001 ТОВ Компанія Інтер-профіт", банк платника 380935 ПАТ «Банк Михайлівський»; отримувач 0001 ТОВ Компанія Інтер-профіт", банк отримувача 380935 ПАТ «Банк Михайлівський»; сплата кредитного договору №31/11-КЛ від 19.11.2014».

Приписами ст. 2, ч. 4 ст. 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» унормовано, що банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Проблемному банку забороняється використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки в національній та іноземній валюті. Проведення розрахунків здійснюється виключно через консолідований кореспондентський рахунок у Національному банку України.

Згідно п. 1 Інструкції про міжбанківський переказ коштів в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 16.08.2006 №320, консолідований кореспондентський рахунок - кореспондентський рахунок, що відкритий у Національному банку і на якому об'єднані кошти банку та його філій для роботи банку у СЕП за відповідною моделлю обслуговування консолідованого кореспондентського рахунку.

Так, Постановою правління Національного банку України від 22.12.2015 №917/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» зазначений банк віднесено до категорії проблемних строком до 180 днів та до кінця цього строку йому встановлено ряд обмежень (в тому числі не здійснювати кредитні операції в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам), а також достроково припинено угоду від 26.11.2015 №121, укладену між Національним банком України та ПАТ «Банк Михайлівський».

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 №14/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 №812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 до 22.06.2016 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Банк Михайлівський», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнку Юрію Петровичу на один місяць з 23.05.2016 до 22.06.2016 включно.

13.06.2016 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №991, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» з 23.06.2016 до 22.07.2016 включно. Відповідно до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнка Юрія Петровича з 23.06.2016 до 22.07.2016 включно.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016 №1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнку Юрію Петровичу з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно.

Оголошення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку ПАТ «Банк Михайлівський» опубліковано в газеті «Голос України» №132 (6386) від 16.07.2016

Таким чином, з 22.12.2015 - з моменту віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії проблемних, будь-які розрахунки між банком та його контрагентами, у томі числі і за кредитним договором №31/11-КЛ від 19.11.2014, відповідно до приписів Закону України «Про банки і банківську діяльність» повинні були носити міжбанківський характер, а їх проведення мало відбуватись виключно через відкритий у Національному банку України консолідований кореспондентський рахунок позивача, не залежно від достатності коштів для проведення розрахунків.

Водночас, як встановлено вище судом та не заперечується відповідачем, останнім 19.05.2016 перераховано у якості сплати кредиту за кредитним договором кошти на відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський» №0001 рахунок, як наслідок проведено внутрішньобанківський платіж, що свідчить про невідповідність таких дій сторін законодавчим вимогам, зокрема, щодо необхідності зарахування коштів виключно через консолідований кореспондентський рахунок у Національному банку України.

За таких обставин, оскільки проведена 19.05.2016 по рахунку №0001 в ПАТ «Банк Михайлівський» операція зі сплати 130 416 000,00 грн кредиту за кредитним договором не відповідає механізму розрахунків у разі віднесення банку до категорії проблемних та є виключно коригуванням структури банківського балансу шляхом зміни обліку грошових зобов'язань, суд дійшов висновку, що відповідна операція не є належним та допустимим доказом виконання відповідачем договірного обов'язку по поверненню кредиту.

Інші ж доводи відповідача щодо неправомірності дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зі встановлення нікчемності правочинів, зокрема вищевказаної трансакції та договору про розірвання кредитного договору, визнаються судом неспроможними, адже відповідні посилання не спростовують встановлених судом в межах предмету та підстав даної справи обставин невідповідності законодавчим вимогам проведеної операції з переказу коштів по сплаті кредиту.

Водночас, станом на момент прийняття рішення у даній справі, належних та допустимих доказів встановлення незаконності дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зі встановлення нікчемності правочинів відповідачем не надано, а дослідження та надання оцінки вказаним діям в розрізі їх законності виходить за межі предмету спору у даній справі.

Приписами ст. ст. 525, 610, 612 ЦК України унормовано, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За таких обставин, враховуючи, що отримання кредитних коштів відповідачем не заперечується, строк повернення кредиту відповідно до кредитного кредитного договору настав, належних доказів повернення кредиту у повному обсязі не надано, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 130 416 000,00 грн заборгованості по кредиту є обґрунтованою, документально підтвердженою та такою, що підлягає задоволенню.

Водночас, при здійсненні перевірки обрахунку заявленої до стягнення суми заборгованості по процентах, судом встановлено, що арифметично вірний розмір процентів за користування кредитними коштами за період з 01.04.2016 по 19.11.2017 становить 41 612 881,30 грн.

Оскільки відповідач свій договірний обов'язок по сплаті процентів за користування кредитом не виконав належним чином, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 41 612 881,32 грн процентів за користування кредитом частково, у арифметично вірно визначеному розмірі 41 612 881,30 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем, як позичальником, своїх грошових зобов'язань за договором, позивач просить суд стягнути з останнього 7 194 933,52 грн пені, нарахованої на заборгованість по процентах наростаючим підсумком за періоди:

01.06.2016 по 30.06.2016 на 2 084 518,03 грн заборгованості по процентах за квітень 2016 року;

01.07.2016 по 31.07.2016 на 4 238 520,01 грн заборгованості по процентах за квітень-травень 2016 року;

01.08.2016 по 31.08.2016 на 6 323 038,04 грн заборгованості по процентах за квітень-червень 2016 року;

01.09.2016 по 30.09.2016 на 8 477 040,01 грн заборгованості по процентах за квітень-липень 2016 року;

01.10.2016 по 31.10.2016 на 10 631 041,98 грн заборгованості по процентах за квітень-серпень 2016 року;

01.11.2016 по 30.11.2016 на 12 715 560,01 грн заборгованості по процентах за квітень-вересень 2016 року;

01.12.2016 по 31.12.2016 на 14 869 561,98 грн заборгованості по процентах за квітень-жовтень 2016 року;

01.01.2017 по 31.01.2017 на 16 954 080,01 грн заборгованості по процентах за квітень-листопад 2016 року;

01.02.2017 по 28.02.2017 на 19 108 081,98 грн заборгованості по процентах за квітень-грудень 2016 року;

01.03.2017 по 31.03.2017 на 21 267 985,32 грн заборгованості по процентах за квітень 2016 року - січень 2017 року;

01.04.2017 по 30.04.2017 на 23 218 865,76 грн заборгованості по процентах за квітень 2016 року - лютий 2017 року;

01.05.2017 по 31.05.2017 на 25 378 769,10 грн заборгованості по процентах за квітень 2016 року - березень 2017 року;

01.06.2017 по 30.06.2017 на 27 468 998,14 грн заборгованості по процентах за квітень 2016 року - квітень 2017 року;

01.07.2017 по 31.07.2017 на 29 628 901,48 грн заборгованості по процентах за квітень 2016 року - травень 2017 року;

01.08.2017 по 31.08.2017 на 31 719 130,53 грн заборгованості по процентах за квітень 2016 року - червень 2017 року;

01.09.2017 по 30.09.2017 на 33 879 033,87 грн заборгованості по процентах за квітень 2016 року - липень 2017 року;

01.10.2017 по 31.10.2017 на 36 038 937,21 грн заборгованості по процентах за квітень 2016 року - серпень 2017 року.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 9.1.1. кредитного договору передбачено, що у разі порушення позичальником строків виконання будь-якого з боргових зобов'язань, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банка пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня за кожен день прострочення. Розрахунок пені здійснюється на суму простроченого виконанням боргового зобов'язання за весь час прострочення.

Враховуючи вищевикладене та визначений арифметично вірний розмір процентів за користування кредитом, суд здійснював перерахунок пені в межах вказаних позивачем періодів на вірно визначені суми заборгованості:

з 01.06.2016 по 30.06.2016 на 2 084 518,03 грн заборгованості по процентах за квітень 2016 року;

з 01.07.2016 по 31.07.2016 на 4 238 520,00 грн заборгованості по процентах за квітень-травень 2016 року;

з 01.08.2016 по 31.08.2016 на 6 323 038,03 грн заборгованості по процентах за квітень-червень 2016 року;

з 01.09.2016 по 30.09.2016 на 8 477 040,00 грн заборгованості по процентах за квітень-липень 2016 року;

з 01.10.2016 по 31.10.2016 на 10 631 041,97 грн заборгованості по процентах за квітень-серпень 2016 року;

з 01.11.2016 по 30.11.2016 на 12 715 560,00 грн заборгованості по процентах за квітень-вересень 2016 року;

з 01.12.2016 по 31.12.2016 на 14 869 561,97 грн заборгованості по процентах за квітень-жовтень 2016 року;

з 01.01.2017 по 31.01.2017 на 16 954 080,00 грн заборгованості по процентах за квітень-листопад 2016 року;

з 01.02.2017 по 28.02.2017 на 19 108 081,97 грн заборгованості по процентах за квітень-грудень 2016 року;

з 01.03.2017 по 31.03.2017 на 21 267 985,31 грн заборгованості по процентах за квітень 2016 року - січень 2017 року;

з 01.04.2017 по 30.04.2017 на 23 218 865,75 грн заборгованості по процентах за квітень 2016 року - лютий 2017 року;

з 01.05.2017 по 31.05.2017 на 25 378 769,09 грн заборгованості по процентах за квітень 2016 року - березень 2017 року;

з 01.06.2017 по 30.06.2017 на 27 468 998,13 грн заборгованості по процентах за квітень 2016 року - квітень 2017 року;

з 01.07.2017 по 31.07.2017 на 29 628 901,47 грн заборгованості по процентах за квітень 2016 року - травень 2017 року;

з 01.08.2017 по 31.08.2017 на 31 719 130,51 грн заборгованості по процентах за квітень 2016 року - червень 2017 року;

з 01.09.2017 по 30.09.2017 на 33 879 033,85 грн заборгованості по процентах за квітень 2016 року - липень 2017 року;

з 01.10.2017 по 31.10.2017 на 36 038 937,19 грн заборгованості по процентах за квітень 2016 року - серпень 2017 року.

Таким чином, оскільки розмір заявленої до стягнення пені по простроченій заборгованості за кредитом, обрахований судом за вірно визначені суми заборгованості в межах вказаних позивачем періодів, є арифметично вірним, вимога позивача про стягнення з відповідача 7 194 933, 52 грн пені підлягає задоволенню у повному обсязі.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем, як позичальником, своїх грошових зобов'язань по сплаті процентів за користування кредитом за період з 01.04.2016 по 31.07.2017, позивач просить суд стягнути з відповідача:

- 84 836,85 грн 3% річних, нарахованих:

з 01.06.2016 по 30.06.2016 на 2 084 518,03 грн;

з 01.07.2016 по 31.07.2016 на 2 154 001,98 грн;

з 01.08.2016 по 31.08.2016 на 2 084 518,03 грн;

з 01.09.2016 по 30.09.2016 на 2 154 001,97 грн;

з 01.10.2016 по 31.10.2016 на 2 154 001,97 грн;

з 01.11.2016 по 30.11.2016 на 2 084 518,03 грн;

з 01.12.2016 по 31.12.2016 на 2 154 001,97 грн;

з 01.01.2017 по 31.01.2017 на 2 084 518,03 грн;

з 01.02.2017 по 28.02.2017 на 2 154 001,97 грн;

з 01.03.2017 по 31.03.2017 на 2 159 903,34 грн;

з 01.04.2017 по 30.04.2017 на 1 950 880,44 грн;

з 01.05.2017 по 31.05.2017 на 2 159 903,34 грн;

з 01.06.2017 по 30.06.2017 на 2 090 229,04 грн;

з 01.07.2017 по 31.07.2017 на 2 159 903,34 грн;

з 01.08.2017 по 31.08.2017 на 2 159 903,34 грн;

з 01.09.2017 по 30.09.2017 на 2 090 229,04 грн;

- 3 863 372,19 грн інфляційних втрат, нарахованих:

з 01.06.2016 по 31.10.2017 на 2 084 518,03 грн;

з 01.07.2016 по 31.10.2017 на 2 154 001,98 грн;

з 01.08.2016 по 31.10.2017 на 2 084 518,03 грн;

з 01.09.2016 по 31.10.2017 на 2 154 001,97 грн;

з 01.10.2016 по 31.10.2017 на 2 154 001,97 грн;

з 01.11.2016 по 31.10.2017 на 2 084 518,03 грн;

з 01.12.2016 по 31.10.2017 на 2 154 001,97 грн;

з 01.01.2017 по 31.10.2017 на 2 084 518,03 грн;

з 01.02.2017 по 31.10.2017 на 2 154 001,97 грн;

з 01.03.2017 по 31.10.2017 на 2 159 903,34 грн;

з 01.04.2017 по 31.10.2017 на 1 950 880,44 грн;

з 01.05.2017 по 31.10.2017 на 2 159 903,34 грн;

з 01.06.2017 по 31.10.2017 на 2 090 229,04 грн;

з 01.07.2017 по 31.10.2017 на 2 159 903,34 грн;

з 01.08.2017 по 31.10.2017 на 2 159 903,34 грн;

з 01.09.2017 по 31.10.2017 на 2 090 229,04 грн.

Відповідно до приписів ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду наведеного, враховуючи передбачені умовами договору строки сплати процентів за користування кредитом та визначений арифметично вірний розмір процентів, суд здійснював обрахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат в межах вказаних позивачем періодів на вірно визначені суми заборгованості по сплаті процентів:

- 3% річних:

з 01.06.2016 по 30.06.2016 на 2 084 518,03 грн;

з 01.07.2016 по 31.07.2016 на 2 154 001,97 грн;

з 01.08.2016 по 31.08.2016 на 2 084 518,03 грн;

з 01.09.2016 по 30.09.2016 на 2 154 001,97 грн;

з 01.10.2016 по 31.10.2016 на 2 154 001,97 грн;

з 01.11.2016 по 30.11.2016 на 2 084 518,03 грн;

з 01.12.2016 по 31.12.2016 на 2 154 001,97 грн;

з 01.01.2017 по 31.01.2017 на 2 084 518,03 грн;

з 01.02.2017 по 28.02.2017 на 2 154 001,97 грн;

з 01.03.2017 по 31.03.2017 на 2 159 903,34 грн;

з 01.04.2017 по 30.04.2017 на 1 950 880,44 грн;

з 01.05.2017 по 31.05.2017 на 2 159 903,34 грн;

з 01.06.2017 по 30.06.2017 на 2 090 229,04 грн;

з 01.07.2017 по 31.07.2017 на 2 159 903,34 грн;

з 01.08.2017 по 31.08.2017 на 2 090 229,04 грн;

з 01.09.2017 по 30.09.2017 на 2 159 903,34 грн;

- інфляційних втрат:

з 01.06.2016 по 31.10.2017 на 2 084 518,03 грн;

з 01.07.2016 по 31.10.2017 на 2 154 001,97 грн;

з 01.08.2016 по 31.10.2017 на 2 084 518,03 грн;

з 01.09.2016 по 31.10.2017 на 2 154 001,97 грн;

з 01.10.2016 по 31.10.2017 на 2 154 001,97 грн;

з 01.11.2016 по 31.10.2017 на 2 084 518,03 грн;

з 01.12.2016 по 31.10.2017 на 2 154 001,97 грн;

з 01.01.2017 по 31.10.2017 на 2 084 518,03 грн;

з 01.02.2017 по 31.10.2017 на 2 154 001,97 грн;

з 01.03.2017 по 31.10.2017 на 2 159 903,34 грн;

з 01.04.2017 по 31.10.2017 на 1 950 880,44 грн;

з 01.05.2017 по 31.10.2017 на 2 159 903,34 грн;

з 01.06.2017 по 31.10.2017 на 2 090 229,04 грн;

з 01.07.2017 по 31.10.2017 на 2 159 903,34 грн;

з 01.08.2017 по 31.10.2017 на 2 090 229,04 грн;

з 01.09.2017 по 31.10.2017 на 2 159 903,34 грн.

Оскільки перевірений судом арифметично вірний розмір заявлених до стягнення сум 3% та інфляційних втрат за порушення строків сплати процентів за користування кредитом становить 84 659,34 грн та 3 863 354,51 грн відповідно, вимоги позивача про стягнення з відповідача 84 836,85 грн 3% річних, 3 863 372,19 грн інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню у розмірі 84 659,34 грн та 3 863 354,51 грн відповідно.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються судом на сторін пропорційно розміру задоволених вимог, виходячи з ціни позову відповідно до поданих позивачем 06.02.2018 уточнень позовних вимог, та стягуються зі сторін в доход Державного бюджету України, оскільки ухвалою господарського суду Київської області від 12.07.2017 відстрочено Публічному акціонерному товариству "Банк Михайлівський" сплату судового збору за подання позовної заяви у даній справі.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 46, 50, 51, 195, 207, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 625, 610, 612, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 230 Господарського кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Інтер-профіт" (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Чорновола, буд. 15, офіс 102, ідентифікаційний код 38544897) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" (01001, м. Київ, провулок Рильський, буд. 10-12/3, ідентифікаційний код 38619024):

- 130 416 000 (сто тридцять мільйонів чотириста шістнадцять тисяч) грн 00 коп. заборгованості по кредиту;

- 41 612 881 (сорок один мільйон шістсот дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят одну) грн 30 коп. заборгованості по процентах;

- 7 194 933 (сім мільйонів сто дев'яносто чотири тисячі дев'ятсот тридцять три) грн 52 коп. пені;

- 84 659 (вісімдесят чотири тисячі шістсот п'ятдесят дев'ять) грн 34 коп. 3% річних;

- 3 863 354 (три мільйони вісімсот шістдесят три тисячі триста п'ятдесят чотири) грн 51 коп. інфляційних втрат.

3. У задоволені решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Інтер-профіт" (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Чорновола, буд. 15, офіс 102, ідентифікаційний код 38544897) в доход Державного бюджету України 523 165 (п'ятсот двадцять три тисячі сто шістдесят п'ять) грн 95 коп. судового збору за подання позовної заяви.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" (01001, м. Київ, провулок Рильський, буд. 10-12/3, ідентифікаційний код 38619024) в доход Державного бюджету України 0 (нуль) грн 58 коп. судового збору за подання позовної заяви.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до підпункту 17.5) підпункту 17) пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повне рішення складено 04.06.2018.

Суддя В.А. Ярема