ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2018 року Справа № 904/10260/17

м. Дніпро

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва О.С.- доповідача,

суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Юніс-Стар» (м. Дніпро) і товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Валсем» (м. Дніпро), на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2018р. ухваленого суддею Новіковою Р.Г. в м. Дніпрі з оголошенням вступної і резолютивної частини рішення о 11:44 год., повний текст якого складено 27.03.2018р. у справі №904/10260/17

за позовом: Дніпровської міської ради (м. Дніпро)

до: товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Валсем» (м. Дніпро)

третя особа-1: департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради (м. Дніпро)

третя особа-2: товариство з обмеженою відповідальністю «Юніс-Стар» (м. Дніпро)

про: визнання договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Дніпра укладеним в редакції позивача

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Дніпровської міської ради (м. Дніпро) до товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Валсем» (м. Дніпро) за участю третіх осіб - департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради (м. Дніпро) і товариства з обмеженою відповідальністю «Юніс-Стар» (м. Дніпро) складалися з вимог про визнання укладеним між сторонами договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Дніпра в редакції позивача.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20 березня 2018 року позовні вимоги задоволені.

Третя особа-2 - товариство з обмеженою відповідальністю «Юніс-Стар», не погодившись з рішенням господарського суду Дніпропетровської області у даній справі, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Підставами для скасування рішення товариство вказує порушення норм матеріального і процесуального права і неповне зясування обставин, які мають значення для справи. Судом не було надано оцінки доказам набуття права власності ТОВ «Юніс-Стар» 01.12.2008р. на підставі договору купівлі-продажу торговельного комплексу та споруд, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 за №10567 за адресою: м. Дніпропетровськ, бульвар Слави, будинок 37К, у складі літ.А-2- торговельний комплекс, над літ. А-2 надбудова, літ.а ганок, літ.1-сходи, №1-2-споруди (знесені) загальною площею 1134,7 кв.м. та укладання 01.09.2011р. між ТОВ «Юніс-Стар» і Дніпропетровською міською радою договору оренди землі по фактичному розміщенню нерухомого майна, які були чинними на дату подання відповідачем декларації № ДП 08 від 23.12.2014 року про готовність обєкта до експлуатації. З грудня 2008р. припинено право власності ТОВ фірма «Валсем» на нерухоме майно за адресою м. Дніпропетровськ, бульвар Слави, будинок 37К і право користування земельною ділянкою. Тобто, відповідач не мав статусу замовника (забудовника) у розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Крім того, в порушення п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України судом не зупинено провадження у справі за заявою відповідача, який вказав, що в Дніпропетровському окружному адміністративному суді розглядається справа №804/620/18 про скасування декларації № ДП 08 від 23.12.2014 року про готовність обєкта до експлуатації.

Не погодився з рішенням суду і відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Валсем», який також вказує про необхідність його скасування. Скаржник вважає, що під час розгляду справи суд не встановив фактичних обставин справи, а саме невідповідність між відомостями, зазначеними в декларації про готовність обєкта до експлуатації і іншими документами договором оренди земельної ділянки, технічним паспортом, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Застосувавши до даних правовідносин ОСОБА_4 України «Про регулювання містобудівної діяльності» суд не врахував, що норми цього Закону застосовуються лише до замовника будівництва, яким відповідач не являється і при виконанні будівельних робіт, які відповідач не виконував у 2014 році.

31.05.2018р. відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу третьої особи-2, доводи якої товариство визнало обґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, відповідачем 31.05.2018р. подано заяву про зупинення провадження у справі. В обґрунтування заяви сторона зазначила, що позовні вимоги позивача обґрунтовані виключно фактами реєстрації 23.12.2014 року ТОВ фірма «Валсем» Декларації про готовність обєкта до експлуатації № ДП 08 і перевіркою Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області. В порядку адміністративного судочинства розглядається справа №804/620/18 за позовом ТОВ «Юніс-Стар» про скасування реєстрації вищезазначеної декларації. Матеріали справи містять копію акту позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності фінансово-економічного департаменту Дніпровської міської ради, підставою для проведення якої слугувала ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2015р. по справі №200/8204/15-к. Одночасно із здійсненням районним судом судового розгляду, Дніпропетровською міською радою на підставі вказаного акту перевірки було ініційовано спір щодо фактичного стягнення пайових внесків з підприємств, які зазначені в акті перевірки, але не були і на сьогоднішній день не є сторонами у кримінальному провадженні №0000229. Таким чином, вважає відповідач, до ухвалення судом вироку у справі №200/8204/15-к при розгляді справи №904/10260/17 в господарському суді фактично вирішується питання про стягнення з інших осіб матеріальної шкоди, спричиненої обвинуваченими особами.

Згідно ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобовязаний зупинити провадження у справі, зокрема у випадку обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі (п. 5).

В той же час ч. 2 зазначеного пункту також встановлено, що суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для повного зясування обставин, що мають значення для справи, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зупинення провадження у справі.

04.06.2018р. третьою особою-2 подано відзив на апеляційну скаргу відповідача. Товариство погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача і вважає, що судом не враховані ті обставини, що на дату подання декларації про готовність обєкта до експлуатації за ТОВ «Юніс-Стар» вже було зареєстровано право власності на нерухоме майно; будівництво було здійснено у 2008 році; судом необґрунтовано відмовлено у клопотанні про зупинення провадження у справі; не перевірено доводи щодо необґрунтованості розміру пайового внеску, розрахованого всупереч вимог ч. 6 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; не досліджено обрані Дніпровською міською радою право і спосіб на належний захист порушеного права.

Позивачем Дніпровською міською радою і третьою особою -1 - департаментом економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради відзиви на апеляційні скарги не надані.

Згідно положень ч.10 ст. 270, ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи, яка підпадає під визначення малозначної здійснено у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасники справи ухвалою про відкриття апеляційного провадження і призначення справи до апеляційного розгляду від 22.05.2018р. були попереджені про здійснення розгляду апеляційної скарги у порядку, встановленому ч.10 ст. 270, ч. 13 ст. 8 ГПК України. Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд встановив: пунктом 1.2. рішення Дніпропетровської міської ради від 29.07.2011р. №5/14 «Про внесення змін до рішення міської ради від 21.03.07 №6/11 «Про порядок залучення коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпропетровська» вирішено Положення про порядок залучення коштів замовників (забудовників) на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпропетровська викласти у новій редакції: «Порядок залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвитку інфраструктури міста Дніпропетровська».

Визначено, що цей Порядок застосовується для визначення розмірів пайової участі замовників (забудовників), які мають намір здійснити на території міста Дніпропетровська, зокрема, будівництво (реконструкцію) будь-яких обєктів, незалежно від їх форми власності.

Листом №10/13-535 від 21.08.2017р. департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради повідомило управління правового забезпечення Дніпровської міської ради, що відповідно до позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради від 19.06.2015 інспекторами Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області було надано копію декларації про готовність обєкта до експлуатації від 23.12.2014 №ДП 08: «Торговельний комплекс (нове будівництво) по бульвару Слави, будинок №7К (Жовтневий район) м. Дніпропетровськ», загальною площею 1148,0 кв.м., замовником якого є ТОВ фірма «Валсем». ТОВ фірмою «Валсем» порушено норми ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвитку інфраструктури міста Дніпропетровська, затвердженого рішенням міської ради від 29.07.11 №5/14. Зазначений обєкт було введено в експлуатацію без укладеного договору, чим призвело до недоотримання міським бюджетом коштів.

На лист фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради від 31.07.2015р. №10/15-588 про необхідність сплатити кошти пайової участі і лист департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради від 22.06.2017р. №10/15-432 про підписання проекту договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Дніпра, ТОВ фірма «Валсем» не відповіла, у звязку з чим було подано до господарського суду позовну заяву про укладання з товариством відповідного договору.

За приписами ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 3 ст. 179 Господарського кодексу України передбачено, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності в Україні» від 17.02.2011р. № 3038-VI визначені правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні.

Статтею 40 Закону встановлено обов'язок пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури населеного пункту та визначено механізм його реалізації.

Згідно ч.2. ст. 40 Закону замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.(ч. 3 ст. 40 Закону).

Частиною 5. ст. 40 Закону встановлено, що величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва обєкта, з техніко-економічними показниками.

У разі зміни замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму коштів, сплачених попереднім замовником відповідно до укладеного ним договору про пайову участь (ч. 6 ст. 40 Закону).

За приписами ч.9. ст. 40 Закону договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію. У той же час у Порядку Дніпропетровської міської ради встановлено, що такий договір укладається лише не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення (п.2.6).

Частиною 1 ст. 40 Закону визначено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Положеннями п. 2.6. Порядку залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвитку інфраструктури міста Дніпропетровська встановлено, що величина пайової участі визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації фінансово-економічним департаментом Дніпропетровської міської ради (далі департамент) звернення замовника (забудовника) про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість обєкта, з техніко-економічними показниками, погодженими з постійною комісією міської ради з питань соціально-економічного розвитку, бюджету і фінансів.

Величина пайової участі визначається у договорі, укладеному між Дніпропетровською міською радою, в особі департаменту за замовником (забудовником).

Як вже було зазначено, договір про пайову участь укладається не пізніше пятнадцяти робочих днів з дня реєстрації департаментом звернення замовника (забудовника) про його укладення.

Міністерство юстиції України в листі від 0.01.2009р. N Н-35267-18 розяснило, що вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України. Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

ОСОБА_4 має вищу юридичну силу, ніж Порядок, затверджений органом місцевого самоврядування, при вирішенні спору суд повинен застосовувати саме норми Закону. Отже, у будь-якому випадку договір про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпра міг був укладений тільки до прийняття обєкта будівництва до експлуатації. Як вбачається із матеріалів справи Декларації про готовність обєкта до експлуатації №ДП08 була подана 23.12.2014 року, отже укладення договору після зазначеної дати неможливо, оскільки це буде суперечити нормам чинного законодавства.

При цьому, не має значення, коли позивач дізнався про те, що даний договір не був укладений до або після подання декларації про готовність, оскільки законодавець не визначив будь-яких виключень із даного правила і останнє є обовязкове, у тому числі і для суду та органів державної влади і місцевого самоврядування, що випливає зі ст.19 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

Суд прийняв рішення вважати укладеним договір, датований 2017 роком, що прямо суперечить нормам ст.40 «Про регулювання містобудівної діяльності в Україні» від 17.02.2011р. № 3038-VI.

Судом першої інстанції також встановлено, що 06.11.2002р. за №260/4 Дніпропетровською міською радою було прийнято рішення «Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю фірмі «Валсем», , земельної ділянки по бульвару Слави в районі будинку №5 (Жовтневий район) в оренду для будівництва торговельного комплексу. Рішенням затверджено проект відведення земельної ділянки (план земельної ділянки додається) по бульвару Слави в районі будинку №5 площею 0,1195 га (код ДЗК 69153138), який складено ДП «Дніпропетровський міський центр державного земельного кадастру» і передати її Товариству з обмеженою відповідальністю фірмі «Валсем» в оренду строком на один рік для будівництва торговельного комплексу…(а.с. 24 т.2).

В подальшому розпорядженням міського голови Дніпропетровської міської ради від 02.07.2008р. №973-р торговельному комплексу по бульвару Слави присвоєно адресу -бульвар Слави, 7К (а.с. 176 т.1).

Під час вирішення спору про визнання права власності на торговельний комплекс між ОСОБА_5 і ТОВ фірмою «Валсем» третейським судом у справі №13-22/08 від 13.10.2008р. встановлено, що 05.12.2002 року між Дніпропетровською міською радою і товариством з обмеженою відповідальністю фірмою «Валсем» було укладено договір оренди земельної ділянки ВАС №320577 ВАС №320578 загальною площею 0,1195 га, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, Жовтневий район, бульвар Слави в районі будинку №5.

Крім того, третейським судом було встановлено, що ТОВ фірма «Валсем» виступала замовником у договорі підряду від 29.07.2008р. на виконання будівельних робіт по будівництву вищезазначеного торговельного комплексу.

Рішенням третейського суду визнано за товариством право власності на нерухоме майно, а саме: літ.А-2 торгівельний комплекс, над літ.А-2 надбудова, загальною площею 1148,0 кв.м., літ.а ганок, літ.а1 сходи, №1, 2 споруди, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, бульвар Слави, 7К. Було вирішено за ТОВ фірма «Валсем» зареєстровати право власності на зазначене майно в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради (а.с. 177-178 т.1).

Підставою для задоволення позовних вимог про визнання укладеним між сторонами договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Дніпра місцевий господарський суд визнав наявність зареєстрованої Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області 23.12.2014р. за №ДП 08 декларації про готовність обєкта до експлуатації: «Торговельний комплекс (нове будівництво) по бульвару Слави, будинок №7К (Жовтневий район) м. Дніпропетровськ».

За ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності в Україні» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Відповідно до ч. 5 ст. 39 Закону датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів і реєстрація декларації визначені у Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №461 (із змінами).

Згідно п. 2 вказаного Порядку (в редакції від 14.10.2014р. на день реєстрації декларації) прийняття в експлуатацію обєктів, що належать до І-ІІІ категорії складності та обєктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі Інспекція) поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації (далі декларація).

Пунктом 19 Порядку встановлено відповідальність замовника відповідно до закону за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації.

Декларація №ДП 08 від 23.12.2014р в п. 10 містить інформацію, що власником нерухомого майна є ТОВ фірма «Валсем» на підставі рішення третейського суду м. Дніпропетровська від 13.10.2008р. №13-22/08, а п. 11-1 декларації свідчить, про те, що товариство є орендарем земельної ділянки (на якій був побудований торговельний комплекс) за договором оренди від 05.12.2002р., кадастровий номер 0:03:063:0195, 17 грудня 2002р. за №2642 зроблений запис в книзі записів державної реєстрації договорів оренди та зареєстрований у ДМВ ДРФ ДП «Центр ДЗК» 22.02.2008р. за №35.

Натомість судом першої інстанції не досліджені документи, які свідчать про відсутність у замовника -ТОВ фірми «Валсем» станом на 23.12.2014р. права власності на збудований обєкт і права користування земельною ділянкою.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 01.12.2008р. між ТОВ фірмою «Валсем» (Продавець) і ТОВ «Юніс-Стар» (Покупець) був укладений договір купівлі-продажу торговельного комплексу та споруд, предметом якого є відчуження торговельного комплексу та споруди, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, бульвар Слави, 7К із загальною площею 1148,0 кв. м. До обєкту відчуження належать наступні будівлі та споруди: торговельний комплекс під літерою А-2, надбудова під літерою А-2, ганок під літерою літа, сходи під літерою а1 , споруди під номером 1,2 (а.с.107-108 т.1).

Договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 01.12.2008р.за №10567. Покупець набув право власності на обєкт з моменту реєстрації в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 05.12.2008р., що підтверджується копією витягу КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради №21158623 (а.с. 109 т.1).

01.09.2011р. між новим власником торговельного комплексу і споруд і Дніпропетровською міською радою строком на пятнадцять років був укладений договір оренди землі, яким передано в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,0918 га по фактичному розміщенню торговельного комплексу та споруд, яка знаходиться за адресою по бульвару Слави, 7К (Жовтневий район). Кадастровий номер земельної ділянки: 0:03:063:0195.

Договір посвідчено ОСОБА_6, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 01.09.2011 р. і зареєстровано в реєстрі за №1579 (а.с.110-114 т.1).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.01.2018р. договір зареєстровано 07.04.2014р. (а.с. 105 т. 1).

Крім того, як вбачається з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ «Юніс-Стар» 04.12.201р. після відновлення зареєстрував право власності на споруди №1, 2, у звязку з чим загальна площа обєкту нерухомого майна збільшилася до 1148 кв.м. (а.с.105-106 т.1).

Зазначені договори не розривалися і недійсними у встановленому законом порядку не визнавалися.

Статтею 334 Цивільного кодексу України (в редакції від 14.10.2008р. - дійсній на час реєстрації нерухомого майна ТОВ «Юніс-Стар») визначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. (ч. 1). За вимогами ч. 4 цієї статті якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції від 29.01.2006р. на момент здійснення державної) реєстрації), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме

майно та їх обмежень

Отже, за встановлених обставин справи і наведених правових норм з дати реєстрації права власності, в даному випадку з 05.12.2008р. припинено право власності ТОВ фірми «Валсем» на нерухоме майно - торговельний комплекс та споруди, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, бульвар Слави, 7К і право користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване.

Дані обставини також унеможливлювали задоволення позовних вимог щодо визнання укладеним договору з особою, яка на день прийняття судового рішення не є ні власником збудованого обєкта нерухомості, ні користувачем земельної ділянки, на якій цей обєкт розташований.

Відповідно до статей 6, 67 Господарського кодексу України, статей 12 (частина 1), 627 Цивільного кодексу України особи, які в силу прямої вказівки закону не зобов'язані щодо укладення та виконання певних договорів, не можуть бути примушені до їх укладення в судовому порядку. З огляду на те, що відповідач не підпадає під категорію забудовників, які зобов'язані сплачувати внески на розвиток соціальної інфраструктури відповідно до статей 1, 2, 40 (частина 2) Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", на нього поширюється дія загальних норм цивільного та господарського законодавства, які визначають свободу волевиявлення сторони при укладенні господарських договорів.

За наведених обставин колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду вважає, що рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального права, а у позовних вимогах повинно бути відмовлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 13 ст. 8, ст.ст. 269, 270, 273, п.2 ч.1 ст. 275, ст.ст. 277, 281-284 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Юніс-Стар» (м. Дніпро) і товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Валсем» (м. Дніпро) задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20 березня 2018 року у справі №904/10260/17 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У позовних вимогах відмовити.

Стягнути з Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Д.Яворницького, буд. 75, ідентифікаційний код 26510515) на користь товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Валсем» (49044, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 49, ідентифікаційний код 20216601) 2643 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Д.Яворницького, буд. 75, ідентифікаційний код 26510515) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІС-СТАР» (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 7К, ідентифікаційний код 35987144) 2643 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Зобовязати господарський суд Дніпропетровської області видати накази.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку в силу ч.3 ст.287 ГПК України.

Головуючий О.С.Євстигнеєв

Судді: В.О.Кузнецов

ОСОБА_2