ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.06.2018 Справа № 920/99/18

Господарський суд Сумської області у складі судді Спиридонової Н.О., при секретарі судового засідання Гребенюк С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/99/18 в порядку загального позовного провадження

за позовом: Дочірнього підприємства «Аромат» в особі філії «Сумський молочний завод» (вул. Білопільський шлях, буд. 15, м. Суми, 40009),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Суми Альянс» (вул. Леваневського, буд. 10/1, м. Суми, 40004),

про стягнення 150753,00 грн. на підставі дистрибуторської угоди № 109 від 01.08.2015, укладеної між сторонами.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 150753,60 грн. заборгованості за дистрибуторською угодою № 109 від 01.08.2015, укладеною між сторонами.

Ухвалою суду від 19.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 22.03.2018.

Протокольною ухвалою суду від 12.04.2018 в судовому засіданні було оголошено перерву до 26.04.2018.

Ухвалою суду від 26.04.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 22.05.2018 відкладено розгляд справи по суті.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач свого представника в засідання суду не направив, вимог ухвал суду не виконав, відзив на позов не подав, ухвали суду від 19.02.2018, від 22.03.2018, від 26.04.2018, від 22.05.2018 повернуті на адресу суду відділенням поштового зв'язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «за зазначеною адресою не проживає».

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ст. 114 Господарського процесуального кодексу України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Враховуючи час, наданий сторонам для підготовки до судових засідань в даній справі та для подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, суд дійшов висновку, що є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив:

01.08.2015 між Дочірнім підприємством «Аромат» Філія «Сумський молочний завод» (Компаня - позивач) та Товарситвом з обмеженою відповідальністю «Суми Альянс» (Дистрибутор - відповідач) було укладено дистрибуторську угоду № 109, відповідно до якої Компанія передає, а Дистрибутор бере невиключне право поширювати і продавати продукцію на території протягом строку, зазначеного в статті 21 цієї угоди.Компанія передає (поставляє), а Дистрибутор приймає продукцію в асортименті, об'ємі і на умовах, передбачених даною угодою.Асортимент продукції, що поставляється, її опис та характеристики, кількість, ціна за одиницю, вартість та інші параметри погоджені у Специфікації (Додаток 6).

Згідно п. 2.4 угоди, відвантаження продукції здійснюється на підставі замовлення Дистрибутора, складеного за формою, погодженою сторонами у додатку 3. Дистрибутор направляє замовлення на категорію Сир + Масло наступний тиждень попередньо - щосереди, та корегування замовлення - щоп'ятниці. За добу до відвантаження продукції Дистрибутор має право зменшити або збільшити своє замовлення не більше ніж на 10%. Замовлення на категорію Цільномолочна продукція Дистрибутор надає за три дні до моменту відвантаження та має зменшити або збільшити своє замовлення не більше наж на 10%. Поставка (відвантаження) продукції Дистрибутору здійснюється відповідно до графіка, погодженого сторонами (Додаток 4).

Відповідно до пунктів 2, 6 додатку 1 до дистрибуторського договору від 01.08.2015 № 109 продукція доставляється транспортом Компанії та за її рахунок до складів дистрибуторів, попередньо погоджених сторонами у письмовій формі. Підтвердженням факту отримання продукції є підпис представника або працівника Дистрибутора на товарно-транспортній та видатковій накладних, завірений печаткою або штампом.

Згідно п. 4 додатку 1 до дистрибуторського договору від 01.08.2015 № 109 моментом виконання зобов'язання Компанії з поставки продукції вважається момент передачі продукції Дистрибутору на його складі. З цього ж моменту до Дистрибутора переходять право власності та ризики знищення та пошкодження продукції.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов договору у період з 01.02.2016 по 09.02.2018 було поставлено відповідачу продукції на загальну суму 211150,49 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи належним чином засвідченими копіями видаткових накладних:

- № 16662 від 04.02.2016 на суму 36291,86 грн.;

- № 19314 від 10.02.2016 на суму 4977,60 грн.;

- № 23436 від 17.02.2016 на суму 9747,80 грн.;

- № 24513 від 19.02.2016 на суму 4977,60 грн.;

- № 46774 від 04.04.2016 на суму 11244,00 грн.;

- № 49394 від 09.04.2016 на суму 11951,55 грн.;

- № 52875 від 16.04.2016 на суму 11936,00 грн.;

- № 57246 від 25.04.2016 на суму 674,65 грн.;

- № 57856 від 26.04.2016 на суму 12150,46 грн.;

- № 61904 від 05.05.2016 на суму 17550,68 грн.;

- № 65105 від 12.05.2016 на суму 17408,40 грн.;

- № 67882 від 18.05.2016 на суму 18083,58 грн.;

- № 71786 від 25.05.2016 на суму 12523,03 грн.;

- № 73351 від 28.05.2016 на суму 5419,07 грн.;

- № 76918 від 04.06.2016 на суму 6025,87 грн.;

- № 130087 від 17.09.2016 на суму 6573,80 грн.;

- № 123298 від 06.09.2016 на суму 11686,30 грн.;

- № 128694 від 15.09.2016 на суму 1119,60 грн.;

- № 139194 від 06.10.2016 на суму 10808,64 грн.

18.03.2016 на підставі Наказу філії «Сумський молочний завод» ДП «Аромат» № 73/16 від 17.03.2016 Дистрибутору було надано знижку у розмірі 4558,90 грн.

З 01.02.2016 Дистрибутором було сплачено за продукцію 431030,95 грн., що підтверджується платіжними дорученнями клієнт банку отримувача - філії «Сумський молочний завод»:

- № 445 від 01.02.2016 на суму 25000,00 грн.;

- № 447 від 02.02.2016 на суму 10000,00 грн.;

- № 446 від 02.02.2016 на суму 25000,00 грн.;

- № 11 від 09.02.2016 на суму 10000,00 грн.;

- № 12 від 15.02.2016 на суму 20000,00 грн.;

- № 13 від 19.02.2016 на суму 10000,00 грн.;

- № 466 від 01.04.2016 на суму 25000,00 грн.;

- № 471 від 08.04.2016 на суму 25000,00 грн.;

- № 475 від 15.04.2016 на суму 25000,00 грн.;

- № 484 від 25.04.2016 на суму 25000,00 грн.;

- № 485 від 29.04.2016 на суму 30000,00 грн.;

- № 30 від 04.05.2016 на суму 7100,00 грн.;

- № 487 від 06.05.2016 на суму 10000,00 грн.;

- № 488 від 01.05.2016 на суму 26960,00 грн.;

- № 494 від 17.05.2016 на суму 37000,00 грн.;

- № 503 від 24.05.2016 на суму 25000,00 грн.;

- № 504 від 27.05.2016 на суму 10000,00 грн.;

- № 507 від 03.06.2016 на суму 12000,00 грн.;

- № 514 від 10.06.2016 на суму 10000,00 грн.;

- № 522 від 01.07.2016 на суму 9900,00 грн.;

- № 537 від 25.07.2016 на суму 5000,00 грн.;

- № 541 від 04.08.2016 на суму 10000,00 грн.;

- № 548 від 11.08.2016 на суму 5000,00 грн.;

- № 562 від 05.09.2016 на суму 11686,30 грн.;

- № 571 від 14.09.2016 на суму 2900,00 грн.;

- № 573 від 16.09.2016 на суму 7000,00 грн.;

- № 584 від 05.10.2016 на суму 10810,00 грн.;

- касовий ордер від 25.04.2016 на суму 674,65 грн.

Продукцію було прийнято відповідачем, що підтверджується підписами його уповноважених представників у зазначених вище видаткових накладних.

Загальна сума (ціна) угоди визначається сумою всіх накладних, за якими Компанією передано продукцію Дистрибутору, а також сумами підписаних сторонами актів виконаних робіт (п. 12.1 угоди).

Відповідно до п. 12.15 угоди Дистрибутор оплачує продукцію протягом термінів, встановлених в п. 2.1 додатку 8 угоди, а саме Дистрибутор зобов'язується оплатити цільномолочну продукцію на протязі 7 календарних днів + термін доставки до 2 днів, залежно від відстані, сир + масло - 14 календарних днів + термін доставки до 2 днів, залежно від відстані. Оплата продукції здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок або через касу Компанії в межах встановлених законодавством. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок або внесення їх в касу Компанії.

Згідно п. 12.14 угоди, підставою для оплати за фактом є Дистрибуторська угода укладена між сторонами і видаткова накладна, в якій зазначається вартість продукції, вартість тари, податки та платежі, передбачені законодавством та Дистрибуторською угодою.

Звірка розрахунків за продукцію проводиться Компанією та Дистрибутором до 15 числа місяця, наступного за звітним.

Ця угода набирає чинності з моменту підписання обома сторонами і діє до 31.01.2016, а в частині не виконаних за угодою зобов'язань - до повного їх виконання (п. 21.1 угоди).

Станом на 31.01.2016 заборгованість в розмірі 375192,96 грн. підтверджується доданим до матеріалів справи належним чином засвідченою копією акту звіряння взаємних розрахунків № 926 за період з 01.01.2016 по 31.01.2016 (а.с. 78).

Станом на 29.02.2016 заборгованість в розмірі 331187,82 грн. підтверджується доданим до матеріалів справи належним чином засвідченою копією акту звіряння взаємних розрахунків № 926 за період з 01.02.2016 по 29.02.2016 (а.с. 79).

Станом на 30.04.2016 заборгованість в розмірі 243910,93 грн. підтверджується доданим до матеріалів справи належним чином засвідченою копією акту звіряння взаємних розрахунків № 926 за період з 01.04.2016 по 30.04.2016 (а.с. 80).

Станом на 31.05.2016 заборгованість в розмірі 198835,69 грн. підтверджується доданим до матеріалів справи належним чином засвідченою копією акту звіряння взаємних розрахунків № 926 за період з 01.05.2016 по 31.05.2016 (а.с. 81).

Станом на 30.06.2016 заборгованість в розмірі 182861,56 грн. підтверджується доданим до матеріалів справи належним чином засвідченою копією акту звіряння взаємних розрахунків № 926 за період з 01.06.2016 по 30.06.2016 (а.с. 82).

Станом на 31.08.2016 заборгованість в розмірі 152961,56 грн. підтверджується доданим до матеріалів справи належним чином засвідченою копією акту звіряння взаємних розрахунків № 926 за період з 01.08.2016 по 31.08.2016 (а.с. 83).

Відповідач взяті на себе зобов'язання, зокрема, в частині проведення своєчасних та в повному обсязі розрахунків за отриману продукцію виконав неналежним чином, сплативши вартість товару на суму 431030,95 грн.

Таким чином, станом на час розгляду справи в суді заборгованість відповідача по оплаті вартості поставленої позивачем продукції складає 150753,60 грн.

У зв'язку з тим, що відповідач не розрахувався з позивачем за поставлений товар, останній був змушений звернутись до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші угоди.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковими для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Умови укладеної між сторонами дистрибуторської угоди № 109 від 01.08.2015 свідчать про те, що за своєю правовою природою вона є договором поставки.

У відповідності до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов'язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

У відповідності до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Всупереч вимогам п. 2.1 додатку угоди від 01.08.2015, свої зобов'язання щодо своєчасної оплати за отриману продукцію виконав не в повному обсязі, та має заборгованість за поставлену продукцію на загальну суму 150753,60 грн., доказів на підтвердження сплати якої суду не надав.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов'язання з оплати продукції за угодою від 01.08.2015.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Доказів на підтвердження оплати повної вартості поставленого товару, в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача 150753 грн. 60 коп. заборгованості, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру позивачем сплачується судовий збір за ставкою 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову складає 150753,60 грн. Таким чином, позивач за подання цього позову мав сплатити 2261,30 грн., що становить 1,5% ціни позову. Однак, позивачем сплачено 2294,42 грн. (а.с. 12), тобто на 33,12 грн. більше ніж передбачено законом.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2261 грн. 30 коп. Переплачена сума судового збору в розмірі 33,12 грн. підлягає поверненню позивачу - за наявності його письмової заяви.

Керуючись ст.ст. 73-80, 123, 129, 178, 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Суми Альянс» (40004, м. Суми, вул. Леваневського, 10/1, ) на користь Філії «Сумський молочний завод» ДП «Аромат» (40009, м. Суми, вул. Білопільський шлях, 15, ) суму боргу в розмірі 150753 грн. 60 коп. та 2261 грн. 30 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.06.2018.

Згідно статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суддя Н.О. СПиридонова