ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 33/51-08

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, Баранець О.М., Стратієнко Л.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

матеріали касаційної скарги Комунального підприємства "Харківські теплові мережі"

на ухвалу Господарського суду Харківської області

(суддя - Савченко А.А.)

від 10.11.2017

та постанову Харківського апеляційного господарського суду

(головуючий - Шутенко І.А., судді: Здоровко Л.М., Плахов О.В.)

від 06.12.2017

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі відділу примусового виконання рішень

у справі № 33/51-08

за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" (замінено правонаступником ПАТ "НАК "Нафтогаз України")

до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі"

про стягнення 5 909 807, 02 грн,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України") подало до Господарського суду Харківської області скаргу на дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі відділу примусового виконання рішень, в якій просить:

- визнати незаконними дії Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі відділу примусового виконання рішень щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 8494730;

- визнати недійсною постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 8494730, яку винесено 17.07.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області Панюковою О.О.

Скарга обґрунтована тим, що заборгованість, яка підлягає стягненню з боржника на підставі рішення Господарського суду Харківської області по справі №33/51-08, виникла не у зв'язку з несвоєчасністю розрахунків останнього за спожитий природний газ, а у зв'язку з несвоєчасністю розрахунків за отриману теплову енергію на підставі договору на постачання теплової енергії через приєднану мережу для потреб централізованого теплопостачання № 399 від 17.10.2007, а тому не підпадає під дію норм Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії". Оскільки, відповідно до абз. 5 ч.1 ст.1 цього Закону під заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону розуміється кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.11.2017 у справі № 33/51-08 скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі відділу примусового виконання рішень задоволено. Визнано незаконними дії Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі відділу примусового виконання рішень щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 8494730. Визнано недійсною постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 8494730, яку винесено 17.07.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області Панюковою О.О.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.12.2017 ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.11.2017 у справі №33/51-08 залишено без змін.

Господарськими судами встановлено такі обставини:

- рішенням Господарського суду Харківської області від 27.05.2008 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на користь Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" - 6906827,28 грн боргу, 24405,20 грн пені, 854049,13 грн інфляційних, 51709, 80 грн 3 % річних, витрати по сплаті державного мита у сумі 25 500, 00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн;

- ухвалою суду від 18.02.2014 замінено сторону виконавчого провадження у справі №33/51-08 - Публічне акціонерне товариство "Харківська ТЕЦ-5" () на її правонаступника - Публічне акціонерне товариство Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" ();

- державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - Відділ) 25.08.2008 було відкрите виконавче провадження №8494730 з виконання наказу Господарського суду Харківської області по справі №33/51-08 про стягнення з боржника на користь Відкритого акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5", правонаступником якого є скаржник 6906827,28 грн боргу, 24405,20 грн пені, 854049,13 грн інфляційних, 51709,80 грн 3 % річних, витрати по сплаті державного мита у сумі 25500, 00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118, 00 грн;

- державним виконавцем Відділу 14.07.2017 було прийнято постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 8494730 з підстав, передбачених п.10 ч.1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження";

- в якості правових підстав для зупинення зазначено, що боржник - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", перебуває у Реєстрі теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії суб'єктів господарювання відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", тому вчинення виконавчих дій з примусового виконання має бути зупинене на підставі п. 10 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" до закінчення терміну дії зазначених обставин;

Ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції мотивовані тим, що оскільки заборгованість виникла за поставку теплової енергії, а не за спожитий природний газ чи електричну енергію, як того вимагають норми відповідного Закону, то наявність цього боргу не є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій на підставі положень п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" та ч.4 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Судові рішення обґрунтовані нормами пункту 10 частини 1, частини 4 статті 34, статті 35 Закону України "Про виконавче провадження", нормами Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.11.2017 та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.12.2017 у справі № 33/51-08 Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначені судові рішення, прийняте нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Узагальнені доводи касаційної скарги:

- виходячи з положень Закону України "Про виконавче провадження", зупинення виконавчих дій по виконавчих провадженнях відносно КП "Харківські теплові мережі" здійснюється не тільки у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 01.07.2016 для виробництва теплової та енергетичної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води, це застереження відноситься тільки до виконавчих проваджень по стягненню заборгованості за природний газ; зупинення виконавчих дій здійснюється й по іншим виконавчим провадженням, де стягувачем є НАК "Нафтогаз України", ДК "Газ України", ПАТ "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії. Отже, вважає дії Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області по зупиненню виконавчого провадження №28827800 законними.

Ухвалою Верховного Суду від 22.03.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.11.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.12.2017 у справі № 33/51-08, прийнято її до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Надано учасникам справи строк для подання відзивів на касаційну скаргу, який не перевищує 15 днів з дня вручення цієї ухвали.

Учасники справи не скористалось своїми процесуальними правами та не надали відзиви на касаційну скаргу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2018 у зв'язку з відрядженням судді Вронської Г.О., здійснено її заміну на суддю Стратієнко Л.В.

Верховний Суд, переглядаючи у касаційному порядку оскаржувані судові рішення, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" з огляду на таке.

З 05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII, який, з урахуванням пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, підлягає застосуванню при розгляді спірних правовідносин, оскільки зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області №33/51-08 від 10.06.2008 у межах виконавчого провадження №8494730 здійснено головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області після набрання чинності Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" частину 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", якою визначено підстави для зупинення вчинення виконавчих дій, доповнено пунктом 10, а також доповнено вказану статтю частиною четвертою.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.06.2017 № 152 КП "Харківські теплові мережі" включене до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Частиною 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Таким чином, пунктом 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано питання зупинення виконавчого провадження в залежності від того хто є стягувачем (Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", і постачальники електричної енергії) та боржниками (підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення), а частина четверта статті 34 вказаного Закону визначає, в якій частині може бути зупинено виконавче провадження за спожитий природний газ.

При цьому відповідно до абзацу 8 частини 1 статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії"процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Згідно з абзацом 10 частини 1 статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії"спожиті енергоносії - спожиті природний газ, електрична енергія.

Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" врегульовує питання щодо заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, а саме спожиті природний газ, електричну енергію.

Таким чином є обґрунтованим висновок господарських судів, що стягнута за судовим рішенням у даній справі заборгованість відповідача перед позивачем виникла не у зв'язку з несвоєчасністю розрахунків КП "Харківські теплові мережі" за спожитий природний газ, а у зв'язку з несвоєчасністю розрахунків за поставлену теплову енергію. Отже, спірна заборгованість не є предметом правового регулювання Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а тому порушене на виконання судового рішення з примусового стягнення такої заборгованості виконавче провадження не підлягає зупиненню на підставі пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2018 №15/311-09; від 12.04.2018 №46/350-07).

Включення КП "Харківські теплові мережі" до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" не є безумовною підставою зупинення будь-якого виконавчого провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судами попередніх інстанцій обґрунтовано визнано скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії державного виконавця такою, що підлягає задоволенню щодо визнання незаконними дій Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області в особі Відділу примусового виконання рішень щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №8494730 та визнано недійсною постанову про зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №8494730, яку було винесено 17.07.2017 головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області Панюковою О.О.

Доводи Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" колегією суддів відхиляються, оскільки вони є необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та, за своєю суттю, зводяться до переоцінки доказів, а суд касаційної інстанції в силу положення частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації"), у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації", повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Відповідно до частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені судами попередніх інстанцій на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів в їх сукупності, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.12.2017 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.11.2017 у справі №33/51-08 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В.Студенець

Судді О.Баранець

Л.Стратієнко