ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
24 травня 2018 р. Справа № 918/134/18
Господарський суд Рівненської області у складі судді Бережнюк В.В.,
розглянувши матеріали позовної заяви від 15.02.2018 року №276-18
за позовом: Заступника керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області
до відповідача: ОСОБА_1 підприємства "УБ-КОМЕНС"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:
1)- Березнівська районна державна адміністрація
2)- Соснівська селищна рада
про розірвання договору оренди землі та зобов'язання орендаря повернути орендодавцю майно, вартістю 151 837,52 грн.
Секретар судового засідання: Сідлецька Ю.Р.
Від органу прокуратури: ОСОБА_2
Від позивача: ОСОБА_3
Від відповідача: ОСОБА_4
Від третьої особи-1: не з'явився
Від третьої особи-2: не з'явився
Заступник керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 підприємства "УБ-КОМЕНС", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Березнівська районна державна адміністрація та Соснівська селищна рада, про розірвання договору оренди землі та зобов'язання орендаря повернути орендодавцю майно, вартістю 151 837,52 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконує умови договору оренди землі №80 від 06.08.2008 р., укладеного між ПП "УБ-КОМЕНС" та Березнівською районною державною адміністрацією, в частині своєчасної та повної сплати орендних платежів. Так, борг по орендній платі відповідача складає 26 209,48 грн. Тому, покликаючись на ст.32 ЗУ "Про оренду землі", ст.141 ЗК України, ст.651 ЦК України - позивач просить суд розірвати договір оренди землі та зобов'язати орендаря повернути орендодавцю земельну ділянку вартістю 151 837,52 грн.
Ухвалою суду від 15 березня 2018 року відкрито провадження у справі №918/134/18, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Справу призначено до слухання в підготовчому судовому засіданні на 11 квітня 2018 року.
Ухвалою суду від 11 квітня 2018 року відкладено підготовче засідання на 02 травня 2018 року
02 травня 2018 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, зокрема відповідач зазначає, що 05 лютого 2018 року здійснив оплату заборгованості згідно договору в сумі 26 209,48 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням.
Ухвалою суду від 02 травня 2018 року відкладено підготовче засідання на 11 травня 2018 року.
11 травня 2018 року відповідачем надано суду письмові пояснення, відповідно до змісту яких позовні вимоги не визнає, а в задоволенні позову просить відмовити. Зокрема зазначає, що Соснівською селищною радою було надано лист (вих. №355 від 07.05.2018 року) згідно якого зазначено, що ПП "УБ-Коменсе" сплатив орендну плату згідно Договору №80 від 06.08.2008 р.
Пояснює, що дійсно документально підтверджено, що платник АКФ ТОВ сплатив орендну плату в сумі 26 209,48 грн. 05.02.2018 року. Однак, у графі призначення платежу було вказано"оренда землі ПП "УБ-Коменсе" шифр 18010600 ст.8".
Ухвалою суду від 11 травня 2018 року закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 22 травня 2018 року.
17 травня 2018 року позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи листа Соснівської селищної ради №359/1 від 10.05.2018 року.
22 травня 2018 року відповідачем подано до суду письмові пояснення, відповідно до змісту яких відповідач вважає, що Заступником керівника Сарненської місцевої прокуратури було протиправно та безпідставно подано позовну заяву в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області, оскільки Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області є самостійною юридичною особою на яку покладено обов'язок організації представництва інтересів Держгеокадастру та його територіальних органів у судах.
22 травня 2018 року відповідачем подано письмові пояснення, відповідно до змісту яких відповідач зазначає, що станом на час розгляду справи заборгованість орендаря перед орендодавцем відсутня, відтак відсутні підстави для задоволення позову.
22 травня 2018 року прокуратурою подано письмові пояснення по суті спору, відповідно до змісту яких позивач зазначає, що незважаючи на те що сплачені ПП "УБ-Коменсе" кошти на казначейський рахунок за шифром "Орендна плата з юридичних осіб" надійшли на рахунок органу місцевого самоврядування, сума є ідентичною із заборгованістю ПП "УБ-Коменс", проте визначення у платіжних реквізитах платником іншого коду ЄДРПОУ підприємства та назви підприємства платника, спричинило зарахування податкового зобов'язання саме за "УБ-Коменсе". Вказане на думку органу прокуратури, є достатньою підставою для висновку про несплату ПП "УБ-Коменс" заборгованості по орендній платі за землю.
В судовому засіданні 24.05.2018 р. представники органу прокуратури та позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі.
У свою чергу представник відповідача позовні вимоги не визнав з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.
06 серпня 2008 року між ОСОБА_1 підприємством "УБ-Коменс" (відповідач, орендар) та Березнівською районною державною адміністрацією (орендодавець) укладено договір оренди землі №80 (договір), відповідно до предмету якого орендодавець надає а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки для обслуговування майнового комплексу по вирощуванню сільськогосподарських тварин та птиці, які знаходяться за межами населеного пункту с. Адамівка по вул. Березнівська, 2 Березнівського району Рівненської області (арк.с. 39-45).
Договір укладено на 49 років. (п.8 договору).
Як вбачається з матеріалів справи, а саме з листа Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №10-17-0.4-77/90-18 від 19.01.2018 року станом на 01.01.2015 року, з урахуванням коефіцієнта індексації вартість земельної ділянки становить 151 837,52 гривень.
Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься щомісячно до 15 числа.
Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 06 серпня 2008 року орендодавець передав а орендар прийняв земельну ділянку згідно договору оренди землі від 06 серпня 2008 року (арк.с. 48).
Пунктом 38 договору визначено, що його дія припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
Згідно наявних в матеріалах справи доказів, а саме листа Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області від 26.12.2017 року №7574/9/17-00-17-16, станом на 21.12.2017 року за ПП "УБ-Коментс" рахується заборгованість по орендній платі в сумі 26,2 тис. грн., яка виникла у 2014 році.
Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України "Про оренду землі").
Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що до істотних умов договору оренди землі віднесено, зокрема, орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі").
Як встановлено ст. 2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Питання оподаткування регулюються Податковим кодексом України і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.
У силу вимог ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Згідно зі ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Як встановлено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.
Спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку (ст. 35 Закону України "Про оренду землі").
Частиною 3 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.
У силу положень ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно зі ст.ст. 1, 13 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.
Як зазначалося вище, з листа Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області від 26.12.2017 року №7574/9/17-00-17-16, що станом на 21.12.2017 року за ПП "УБ-Коментс" рахувалася заборгованість по орендній платі в сумі 26,2 тис. грн., яка виникла у 2014 році.
Наявність вказаної заборгованості слугувала підставою для звернення органу прокуратури з відповідним позовом.
За змістом Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" частину четверту статті 4 Закону України "Про оренду землі" викладено в такій редакції: "Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування".
Постановою №15 від 14.01.2015р. Кабінету Міністрів України затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру за приписами п.1 якого державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Згідно з підп.31 п.4 вказаного Положення Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.
Статтею 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
За приписами частини четвертої статті 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Згідно з рішенням Конституційного Суду України №3-рн/99 від 08.04.1999 під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.
Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.
Із урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
У будь-якому випадку додержання законів, прийнятих єдиним законодавчим органом України, беззаперечно становить державний інтерес, а порушення, допущені у сфері земельних відносин посягають на встановлений законодавством порядок щодо охорони та використання земель як основного національного багатства.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що органом прокуратури правомірно подано позов в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області.
Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Слід відмітити, що 18 листопада 2009 року між ОСОБА_1 підприємством-фірмою "УБ-Коменс" та ОСОБА_1 підприємством "УБ-КОМЕНСЕ" (суборендар) було укладено договір суборенди землі загальною площею 14,4743 гектарів, які знаходяться за межами населеного пункту с.Адамівка Вул Березнівська 2, Березнівського району Рівненської області.
У своїх поясненнях від 22 травня 2018 року прокуратура Рівненської області зазначає, що незважаючи на те що сплачені ПП "УБ-Коменсе" кошти на казначейський рахунок за шифром "Орендна плата з юридичних осіб" надійшли на рахунок органу місцевого самоврядування, сума є ідентичною із заборгованістю ПП "УБ-Коменс", проте визначення у платіжних реквізитах платником іншого коду ЄДРПОУ підприємства та назви підприємства платника, спричинило зарахування податкового зобов'язання саме за "УБ-Коменсе". Вказане на думку органу прокуратури, є достатньою підставою для висновку про несплату ПП "УБ-Коменс" заборгованості по орендній платі за землю.
Проте суд не погоджується з такою позицією органу прокуратури з огляду на наступне.
Відповідно до статті 528 Цивільного кодексу України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.
В платіжному дорученні №10 від 05 лютого 2018 року про сплату орендної плати платником вказано АКФ ТОВ, що не суперечить положенням договору оренди землі чи положенням статті 528 Цивільного кодексу України.
Щодо зазначення в платіжному документі в графі призначення платежу: "оренда землі ПП "УБ-Коменсе" шифр 18010600 ст.8 ", суд приходить до висновку що в призначенні платежу допущено описку, оскільки доказами наявними у справі підтверджено, що ПП "УБ-Коменсе" не укладало жодного договору оренди земельних ділянок, розташованих на території Соснівської селищної ради, в тому числі і за межами населених пунктів. Зокрема, доказом цього слугує наданий Соснівською селищною радою лист від 18.05.2018 р. №386.
Вказану обставину також підтвердили присутні представники сторін у судовому засіданні.
Таким чином, вказані обставини у сукупності свідчать про те, що плата за оренду землі в сумі 26 209,48 грн. сплачена згідно платіжного доручення №10 від 05 лютого 2018 року саме на виконання Договору оренди землі №80 від 06 серпня 2008 року, однак допущена описка у графі призначення платежу у згаданому платіжному дорученні призвела до помилкового зарахування орендної плати замість вірного орендаря ПП "УБ-Коменс" - за ПП "УБ-Коменсе", яке у свою чергу не є орендарем за Договором №80 від 06.08.2018 р., та станом на час розгляду даної справи не орендує земельні ділянки на територіїї Соснівської селищної ради.
Відтак, твердження позивача про те, що за ПП "УБ-Коменс" рахується заборгованість по орендній платі в сумі 26 2009,48 грн., яка виникла у 2014 році, спростовується матеріалами справи та встановленими обставинами. Натомість підтверджено, що даний борг було погашено.
У своїх письмових поясненнях від 22.05.2018 року орган прокуратури зазначає, що за період січень-травень 2018 року ПП "УБ-Коменс" орендна плата за землю не вносилась. Однак, борг по орендній платі за згаданий період не є предметом розгляду у даній справі. Тому наведені твердження відхиляються судом як необгрунтовані.
Суд зазначає, що основною причиною звернення прокурора до суду із даним позовом є наявність станом на момент складання позовної заяви - 15.02.2018 р. (що наведено органом прокуратури у тексті позовної заяви) заборгованості відповідача в сумі 26 209,48 грн. по орендній платі за 2014 рік.
Проте, доказами, що містяться у справі стверджено, що такий борг погашено ще 05.02.2018 р., тобто до звернення органом прокуратури із даним позовом.
Розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Разом з тим, доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами.
Аналогічна правова позиція викладена в п.п 2.23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 "Про деякі питання розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин".
В матеріалах справи наявні докази сплати відповідачем заборгованості. Тобто борг, що виник у 2014 році за оренду земель станом на час звернення із позовом був погашений. Та як встановлено судом - у зв'язку із технічною опискою у графі призначення платежу у платіжному документі плату за оренду землі було помилково зараховано за іншим підприємством, яке у свою чергу не укладало договорів оренди земель на територіїї відповідної селищної ради.
Слід відмітити, що зарахування орендної плати за іншим підприємством у зв'язку із допущеною помилкою у платіжному дорученні, яка була описана судом вище - не спростовує того факту, що станом на час звернення із даним позовом борг за оренду землі у сумі 26 209,48 грн. був погашений за відповідача іншою особою, що не заборонено нині діючим законодавством.
Оскільки борг, що утворився за 2014 рік сплачено, відповідач продовжує користуватись орендованими землями.
Суд також враховує те, що розірвання договору та повернення земельної ділянки жодним чином не захистить державні інтереси, на які посилається прокурор в своїй позовній заяві.
За таких обставин відсутні підстави для розірвання договору між сторонами на вимогу заінтересованої сторони (позивача) у даній справі за рішенням суду, оскільки суд не вбачає наявності умов, які мають бути наявні у такому випадку, згідно чинного законодавства.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у зв'язку із тим, що борг по орендних платежах було погашено, у даному випадку відсутні підстави для розірвання Договору оренди землі від 06.08.2008 р., укладеного між Березнівською районною державною адміністрацією та ПП "УБ-Коменс", а відтак позовні вимоги у цій частині до задоволення не підлягають.
Відповідно до п. 21 договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, в якому він одержав її в оренду.
У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором (ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі").
Враховуючи ту обставину, що у даному випадку відсутні підстави для розірвання спірного договору, тому похідна від останньої позовна вимога про зобов'язання ПП "УБ-Коменс" повернути ГУ Держгеокадастру в Рівненській області земельну ділянку загальною площею 14,4743 га - також до задоволення не підлягає.
Усі інші доводи органу прокуратури та позивача з приводу предмету спору не знайшли свого підтвердження при дослідженні письмових доказів та встановленні обставин справи, відтак відхиляються судом як необгрунтовані.
Відповідно до вимог ст.ст. 73,74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, зважаючи на усе викладене у сукупності у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального Кодексу України, судові витрати в сумі 3 524,00 грн. у зв'язку з відмовою в позові лишаються за позивачем.
Керуючись ст. ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -
В задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "30" травня 2018 року.

Суддя Бережнюк В.В.