ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року Справа № 926/633/18

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області

до Фізичної особи-підприємця Мойсюк Оксани Миколаївни

про стягнення заборгованості в сумі 7 488,25 грн.

За участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління державної служби надзвичайних ситуацій України у Чернівецькій області

Суддя С.О. Миронюк

Представники сторін:

Від позивача Чорней С.В. - представник. Довіреність № 10-001-04801 від 12.12.2017 р.

Від відповідача - не з'явився.

Від третьої особи - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області звернулось з позовом до фізичної особи-підприємця Мойсюк Оксани Миколаївни про стягнення заборгованості за Договором оренди № 577 від 03.05.2017 р. в сумі 2 796,50 грн., що складається з: орендної плати в розмірі 1 678,20 грн., пені в сумі 987,95 грн. та 3 % річних в розмірі 130,35 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на підставі Договору оренди № 577 від 03.05.2017 року позивач передав відповідачу в оренду нерухоме майно площею 201,8 м2, яке розміщене за адресою: м. Чернівці, вул. Комарова, 1А, а останній прийняв ці приміщення та зобов'язався щомісячно сплачувати орендну плату. В порушення умов договору відповідач орендну плату не вносив, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 1 678,20 грн. За невиконання умов договору позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 987,95 грн. та 3 % річних в розмірі 130,35 грн. При постановлені судового рішення про задоволення позовних вимог позивач просить застосувати положення ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України.

Провадження у справі відкрито ухвалою господарського суду Чернівецької області від 05.03.2018 року, справу до розгляду в підготовчому засіданні призначено на 20.03.2018 року.

Ухвалою суду від 20.03.2018 р. відкладено підготовче провадження на 03.04.2018 р. в зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання.

Ухвалою суду від 03.04.2018 р. прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог до 20701,90 грн. та залучено до участі у справі Управління державної служби надзвичайних ситуацій України у Чернівецькій області. (58018 м. Чернівці, вул. Комарова, 1а, ) в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, підготовче засідання відкладено на 03.05.2018 р.

Ухвалою суду від 03.05.2018 р. прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог до 7 488,25 грн., що складається з: орендної плати в розмірі 5 539,01 грн., пені в сумі 1 750,88 грн. та 3 % річних в розмірі 198,36 грн., оскільки відповідачем частково сплачено заборгованість по орендній платі, закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду на 15.05.2018 р.

Після судового засідання 03.03.2018 р. до канцелярії господарського суду надійшов відзив Фізичної особи-підприємця Мойсюк О.М. в якому остання просить закрити провадження по справі в зв'язку з сплатою 30.03.2018 р. та 10.04.2018 р. (після відкриття провадження по справі) заборгованості в сумі 22 500,00 грн.

15.05.2018 р. відповідач підтримав заяву про закриття провадження по справі.

Ухвалою суду від 15.10.2017 р. розгляд справи відкладено на 29.05.2018 р. для проведення звірки розрахунків між сторонами.

25.05.2018 р. позивач подав Акт звірки взаємних розрахунків за період з 03.05.2017 р. по 25.04.2018 р., підписаний уповноваженими особами Фонду державного майна України по Чернівецькій області.

В судовому засіданні 29.05.2018 р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Копія ухвали про відкладення розгляду справи, надіслана на адресу відповідача: 58018, м. Чернівці, вул. Івасюка, 3 (згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), повідомлення про вручення не повернулось.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання (за місцезнаходженням згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), проте не скористався наданими йому статтею 22 Господарського процесуального кодексу України правами на участь у судовому засіданні, суд визнав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, дослідивши докази які мають юридичне значення для розгляду позовної заяви суд встановив:

03.05.2017 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернівецькій області (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Мойсюк Оксаною Миколаївною (орендар) укладено Договір оренди державного нерухомого майна № 577, згідно з умовами якого орендодавець зобов'язався передати, а орендар - прийняти в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення (приміщення гаражу площею 168,4 м2, вбудовані приміщення першого поверху площею 15,1 м2, вбудовані приміщення першого поверху адміністративної будівлі площею 18,3 м2) загальною площею 201,8 м2, що знаходяться на балансі Управління державної служби надзвичайних ситуацій України у Чернівецькій області, розташовані за адресою: м. Чернівці, вул. Комарова, 1А (п. 1.1. Договору). Назване в п. 1.1. нерухоме майно орендодавець передає орендарю для використання під розміщення майстерні, що здійснює технічне обслуговування (миття) автомобілів (п. 1.2. Договору).

Згідно п. п. 2.1., 2.3. Договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна. Передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною у звіті про незалежну оцінку.

В розділі 3 Договору оренди сторонами було погоджено розмір оплати за оренду, зокрема, згідно п.п. 3.1. - 3.3. орендна плата встановлена без ПДВ за базовий місяць (лютий 2017 року) на рівні 15237,25 грн. за домовленості з врахуванням моніторингу орендної плати на аналогічних об'єктах оренди, але не нижче орендної плати визначеної на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. № 786 (із змінами). Орендна плата за перший місяць оренди травень 2017 р. визначається шляхом коригування базової орендної плати на індекси інфляції за березень, квітень, травень 2017 року. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.5. Договору передбачено, що орендна плата перераховується до Державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні (50% до 50%) не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

В п. 3.6. Договору сторонами було погоджено, що розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, істотних змін стану об'єкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

У розділі 5 договору обумовлено обов'язки орендаря, зокрема, використовувати майно відповідно до його призначення та умов цього договору.

Згідно п. 10.1. Договір оренди укладено строком на 5 років, що діє з 03.05.2017 р. по 02.05.2022 року включно.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах (п. 10.5.).

Суд відмічає, що на день розгляду спору, докази визнання правочину у встановленому законом порядку недійсним відсутні.

На виконання умов Договору оренди № 577 згідно акту прийому-передачі від 03.05.2017 р. Фізичній особі-підприємцю Мойсюк Оксані Миколаївні передано в оренду нежитлові приміщення загальною площею 201,8 м2. Як вбачається з план-схеми приміщень, переданих в оренду відповідачу, вони складаються з приміщення (9-1) - 168,4 м2, (9-2) - 1,6 м2, (9-3) - 2,1 м2, (9-4) - 3,1 м2, (9-5) - 1,4 м2, (9-6) - 2,3 м2, (9-7) - 4,6 м2, (1-2) - 15,8 м2, (1-6) - 1,7 м2, (1-6а) - 0,8 м2.

Однак, в порушення умов договору відповідач орендну плату (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) за період з 03.05.2017 р. по 25.04.2018 р. сплачував частково, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 28 039,01 грн.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 року орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Статтею 526 Цивільного кодексу України, що кореспондується із ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, однак відповідач неналежним чином виконав свій обов'язок щодо розрахунку за оренду.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 198,36 грн. за період з 03.05.2017 року по 25.04.2018 року.

Пунктом 3.7 Договору сторони визначили, що за несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

На цій підставі позивачем правомірно нарахована пеня за період з 15.07.2017 р. по 25.04.2018 р. у розмірі 1 750,88 грн.

Враховуючи те, що Фізичною особою-підприємцем Мойсюк Оксаною Миколаївною сплачено частину заборгованості з орендної плати 30.03.2018 р. та 10.04.2018 р. тобто після відкриття провадження по справі в розмірі 22 500,00 грн., сума заборгованості яка підлягає стягненню складає 5 539,01 грн.

Щодо заяви відповідача про закриття провадження по справі, суд в задоволенні даної заяви відмовляє, оскільки позивачем було подано, а судом прийнято до розгляду, заяву про зменшення позовних вимог, в якій позивач врахував сплату основного боргу в розмірі 22 500,00 грн.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює доказ за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги позивача, викладеної в п. 3 прохальної частини позовної заяви щодо, застосування положень ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає наступне:

Так, частиною 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України визначено, що ч. 10 ст. 238 цього Кодексу вводиться в дію з 01.01.2019 р.

Враховуючи викладене, в застосуванні положень ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 4, 5, 194, 196, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мойсюк Оксани Миколаївни (АДРЕСА_1, Інд. код НОМЕР_1) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області (58001, м. Чернівці, вул. Л. Кобилиці, 21-А, ) основний борг в сумі 5 539,01 грн., 3 % річних в розмірі 198,36 грн. та пеню в сумі 1 750,88 грн. в дохід Державного бюджету України за реквізитами: Держбюджет, м. Чернівці, 22080200, , МФО 856135, р/р 0002.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мойсюк Оксани Миколаївни (АДРЕСА_1, Інд. код НОМЕР_1) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області (58001, м. Чернівці, вул. Л. Кобилиці, 21-А, , р/р 08539, МФО 820172, Державна казначейська служба м. Київ) судовий збір у сумі 1 762,00 грн.

4. З набранням рішення законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Повний текст рішення складено та підписано 01.06.2018 року.

Суддя С.О. Миронюк