КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2018 р. м. Київ Справа№ 910/20633/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Гончарова С.А.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Григораш Н.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 23.05.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги Комунальної аварійно-рятувальної служби "Київська служба порятунку" та Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища КМДА на ухвалу Господарського суду м. Києва від 28.03.2018 (повний текст складено 04.04.2018) про призначення судової експертизи

у справі №910/20633/17 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Інвест Груп" (позивач 1)

Товариства з обмеженою відповідальністю "Де-Люкс" (позивач 2)

до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища КМДА (відповідач 1)

Комунальної аварійно-рятувальної служби "Київська служба порятунку" (відповідач 2)

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та упущеної вигоди

В судовому засіданні 23.05.2018 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Київ Інвест Груп" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Де-Люкс" звернулись до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища КМДА та Комунальної аварійно-рятувальної служби "Київська служба порятунку" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та упущеної вигоди.

В позові заявлено до стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача-2 596 230,00 грн. збитків (упущеної вигоди) та 1 500 00,00 грн. завданої моральної шкоди, та стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача-1 775 354,00 грн. збитків (упущеної вигоди), 500 00,00 грн. завданої моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Комунальною аварійної-рятувальною службою "Київська служба порятунку" було неправомірно здійснено демонтаж автомобільного автогазозаправного пункту модульного типу по просп. Петра Григоренка, 4а в м.Києві, що належить позивачам, внаслідок чого було заподіяно збитки у вигляді матеріальної та моральної шкоди, упущеної вигоди.

Заперечення відповідачів проти позову обґрунтовані законністю здійсненого демонтажу автомобільного автогазозаправного пункту модульного типу.

01.02.2018 до Господарського суду міста Києва від представника позивача-1 надійшло клопотання про призначення експертизи у справі.

Необхідність призначення судової експертизи позивач-1 обґрунтовує тим, що для встановлення розміру збитків у вигляді матеріальної шкоди та упущеної вигоди, заподіяних внаслідок здійсненого демонтажу автомобільного автогазозаправного пункту модульного типу по просп. Петра Григоренка, 4а в м.Києві необхідні спеціальні знання. На вирішення експерта просить поставити наступні питання:

1) Визначити розмір завданих збитків ТОВ "Київ Інвест Груп" діями Комунальної аварійної-рятувальної служби "Київська служба порятунку" під час демонтажу автомобільного автогазозаправного пункту модульного типу за адресою по просп. Петра Григоренка, 4а, а саме за зрізання - від'єднання газового модуля від своєї основи, та пошкодження під час демонтажу його технічних, складових частин?

2) Яку суму збитків (упущеної вигоди) завдано ТОВ "Київ Інвест Груп" діями Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища КМДА та Комунальної аварійно-рятувальної служби "Київська служба порятунку" у зв'язку з зупиненням роботи ТОВ "Київ Інвест Груп" з реалізації скрапленого газу та супутніх товарів у період з 11.04.2017 по 06.12.2017?

У додаткових поясненнях представник позивача-1 зазначив про укладання договору про надання послуг з консультації стосовно експертизи та додано копію заяви на проведення експертного дослідження, копію договору №19-03-18 від 05.03.2018 про надання послуг з консультації стосовно експертизи, копії рахунку - фактури на оплату експертних послуг від 05.03.2018 та копію платіжного доручення.

28.03.2018 до Господарського суду м. Києва від представника позивача-1 надійшло клопотання про зупинення розгляду справи, в якому останній просить призначити судову економічну експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання:

1. Яку суму збитків (упущеної вигоди) завдано ТОВ «Київ Інвест Груп» діями Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища КМДА та Комунальної аварійно-рятувальної служби "Київська служба порятунку" у зв'язку з демонтажем автомобільного газозаправного пункту модульного типу за адресою по просп. Петра Григоренка, 4а, що призвело до зупинення господарської діяльності ТОВ «Київ Інвест Груп» з реалізації скрапленого газу та супутніх товарів з 11.04.2017 по 06.12.2017.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.03.2018 у справі №910/20633/17 задоволено клопотання позивача-1 від 01.02.2018 та від 28.03.2018 про призначення у справі судової експертизи.

Призначено у справі №910/20633/17 судову економічну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Центру судової експертизи та експертних досліджень. На вирішення судового експерта поставлені наступні питання:

1) Який розмір завданих збитків ТОВ "Київ Інвест Груп" діями Комунальної аварійної-рятувальної служби "Київська служба порятунку" під час демонтажу автомобільного автогазозаправного пункту модульного типу за адресою по просп. Петра Григоренка, 4а, а саме за зрізання - від'єднання газового модуля від своєї основи, та пошкодження під час демонтажу його технічних, складових частин?

2) Яка суму збитків (упущеної вигоди) завдана ТОВ "Київ Інвест Груп" діями Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища КМДА та Комунальної аварійно-рятувальної служби "Київська служба порятунку" у зв'язку з зупиненням роботи ТОВ "Київ Інвест Груп" з реалізації скрапленого газу та супутніх товарів у період з 11.04.2017 по 06.12.2017 ?

Не погодившись з прийнятою ухвалою, відповідач-1 звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваної ухвали суду.

Апелянт вказує, що позовні вимоги ґрунтуються на рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.10.2017 у справі №826/7888/17, яке станом на момент подання позову у даній справі не набрало законної сили.

Апелянт зазначає, що з постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2018 у справі №826/7888/17 вбачається відсутність порушених прав позивачів, що є на думку апелянта, підставою відсутності предмету спору станом на 28.03.2018. Отже оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 28.03.2018 прийнято з порушенням норм процесуального права (ст.ст. 227, 228 ГПК України).

Також, не погодившись з прийнятою ухвалою, відповідач - 2 звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм процесуального права (ст.ст. 2, 14, 43, 75, 76, 100, 102, 177, 182, 198 ГПК України).

Доводи апеляційної скарги щодо першого питання поставленого на вирішення експерта:

- позовні вимоги позивачів ґрунтуються на тому, щодо вони зазнали збитків та упущеної вигоди, а саме: збитки позивача-2 по договору від 01.12.2015 з ТОВ «Транс-Парк-Сервіс» у розмірі 76 230,00 грн. за експлуатацію місця під розміщення АГЗП, упущена вигода позивача-2 по договору господарського відання від 23.05.2016 у розмірі 420 000,00 грн., що не сплачена позивачем-1, упущена вигода позивача-1 від припинення реалізації скрапленого газу та супутніх товарів, що за його словами склала 298 878,00 грн. та 61 467,00 грн. відповідно, збитки позивача-1 по договору купівлі-продажу скрапленого газу від 18.05.2016 ТОВ «Пром Інвест Лтд» у розмірі 415 000,00 грн.;

- клопотання про призначення експертизи заявив лише позивач-1 щодо своїх збитків (упущеної вигоди);

- під час підготовчого провадження суд зобов'язаний остаточно визначити предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників судового процесу, обставини справи, які підлягають встановленню та сприяти зібранню відповідних доказів, визначити порядок розгляду справи, вчинити інші дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування;

- у позовній заяві позивач-1 не зазначав про збитки, завдані зрізанням - від'єднанням газового модуля від своєї основи та пошкодженням під час демонтажу його технічних складових частин. Позивач-1 не просить суд стягнути такі збитки. До позову не додавались докази завдання збитків зрізанням АГЗП, не наводився розрахунок таких збитків, у прохальній частині позовної заяви немає відповідної вимоги. Заяву про збільшення позовних вимог позивач-1 не подавав.

Апелянт не погоджується з висновками суду першої інстанції, що для встановлення розміру збитків у вигляді матеріальної шкоди та упущеної вигоди необхідні спеціальні знання, які у суду відсутні. Вказує, що суд першої інстанції в порушення вимог гл. 3 ГПК України «Підготовче провадження», а саме ст.ст. 177, 182 ГПК України, а також ст.ст. 14, 76 ГПК України, не визначив предмет спору - коло обставин, що підлягають встановленню та обсяг позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо другого питання, поставленого на вирішення експерта:

- суд порушив вимоги ст.ст. 100, 102 ГПК України при призначенні експертизи з другого питання та не надав оцінку запереченням відповідача-2, не зобов'язав позивача-1 надати матеріали, що необхідні для призначення експертизи;

- суд порушив вимоги ст.ст. 2, 43, 198 ГПК України при призначенні експертизи з другого питання, оскільки подане позивачем-1 клопотання про призначення експертизи є зловживанням його процесуальними правами, а суд мав вжити відповідних заходів для протидії такому зловживанню.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу відповідача-1 19.04.2018 передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Михальська Ю.Б.

Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду апеляційну скаргу відповідача-2 19.04.2018 передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2018 у справі №910/20633/17 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача-2, розгляд справи призначено на 23.05.2018.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2018 у справі №910/20633/17 апеляційну скаргу відповідача-1 залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

05.05.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача-1 надійшла заява про виконання ухвали Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2018, до якої долучені оригінали описів вкладення з поштовими чеками на підтвердження направлення апеляційної скарги сторонам у справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2018 у справі №910/20633/17 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача-1, прийнято до спільного розгляду апеляційну скаргу відповідача-1 з апеляційною скаргою відповідача-2 на ухвалу Господарського суду м. Києва від 28.03.2018, зазначено, що розгляд справи відбудеться 23.05.2018.

У відзиві на апеляційні скарги позивач-1 зазначає, що тексти апеляційних скарг є копією заперечень на клопотання про призначення експертизи, що були подані під час розгляду справи у суді першої інстанції та носять бланкетний характер. Зазначає, що посилання відповідачів на постанову Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/7888/17 є передчасним, оскільки 17.05.2018 постановою Верховного Суду рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовано, а справу №826/7888/17 направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду. Надає заперечення доводам апеляційних скарг, зазначає, що суд першої інстанції правильно зазначив про необхідність призначення у справі судової економічної експертизи.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні апеляційної інстанції 23.05.2018 підтримав доводи апеляційних скарг Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища КМДА та Комунальної аварійно-рятувальної служби "Київська служба порятунку" з підстав, викладених в них, просив їх задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні апеляційної інстанції 23.05.2018 підтримав доводи апеляційних скарг Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища КМДА та Комунальної аварійно-рятувальної служби "Київська служба порятунку" з підстав, викладених в них, просив їх задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник позивача-1 в судовому засіданні апеляційної інстанції 23.05.2018 заперечував проти доводів відповідачів 1 та 2 з підстав, викладених у відзиві на апеляційні скарги, просив їх відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представник позивача-2 в судове засідання апеляційної інстанції 23.05.2018 не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини його неявки суду невідомі.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представника позивача-2 обов'язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами.

Пунктом 9 ч.1 Перехідних положень ГПК України, що набрав чинності 15.12.2017, роз'яснено, що справи у суді апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а ухвала підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2018 у справі №910/20633/17 задоволено клопотання позивача- 1 від 01.02.2018 та від 28.03.2018 про призначення у справі судової експертизи. Призначено у справі судову економічну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Центру судової експертизи та експертних досліджень. На вирішення експерта поставлено наступні питання:

1) Який розмір завданих збитків ТОВ "Київ Інвест Груп" діями Комунальної аварійної-рятувальної служби "Київська служба порятунку" під час демонтажу автомобільного автогазозаправного пункту модульного типу за адресою по просп. Петра Григоренка, 4а, а саме за зрізання - від'єднання газового модуля від своєї основи, та пошкодження під час демонтажу його технічних, складових частин?

2) Яка суму збитків (упущеної вигоди) завдана ТОВ "Київ Інвест Груп" діями Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища КМДА та Комунальної аварійно-рятувальної служби "Київська служба порятунку" у зв'язку з зупиненням роботи ТОВ "Київ Інвест Груп" з реалізації скрапленого газу та супутніх товарів у період з 11.04.2017 по 06.12.2017?

Задовольняючи вищевказані клопотання позивача-1, місцевий господарський суд виходив з того, що у суду відсутні спеціальні знання для встановлення розміру збитків у вигляді матеріальної шкоди та упущеної вигоди внаслідок здійсненого демонтажу автомобільного автогазозаправного пункту модульного типу за адресою по просп. Петра Григоренка, 4а.

При цьому суд зазначив, що встановлення розміру збитків є необхідним для правильного, всебічного та об'єктивного вирішення даного спору, оскільки предметом спору у даній справі є вимога по стягнення таких збитків.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що судовою експертизою є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Як встановлено ч. 1 ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Тобто експертиза призначається, коли для вирішення справи необхідні спеціальні знання в певній галузі, а призначення судової експертизи є правом господарського суду, яке він використовує для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні спору і потребують спеціальних знань.

Так, позивачами заявлено вимоги про:

- стягнення збитків (упущеної вигоди) в розмірі 596 230,00 грн. та 775 354,00 грн.

- стягнення моральної шкоди в розмірі 1 500 000,00 грн. та 500 000,00 грн.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позовні вимоги в частині вимог позивача-2 про стягнення збитків (упущеної вигоди) становлять 596 230,00 грн. та складаються із:

- суми збитків за сплату за експлуатацію місця під розміщення АГЗП, що становить щомісячний платіж помножений на кожен місяць зупиненої діяльності в розмірі 76 230,00 грн.;

- суми недоотриманого прибутку по договору господарського відання, що розраховується відповідно до суми договору та кількості місяців зупиненої діяльності, а саме 420 000,00 грн.

Також у позовній заяві зазначено, що протиправні дії відповідачів призвели до вимушеного зупинення господарської діяльності позивача-1 з продажу та реалізації скрапленого газу та супутніх товарів, а сума загальних збитків (упущеної вигоди) спричинених незаконними, протиправними діями відповідачів щодо демонтажу АГЗП по проспекту Петра Григоренка, буд. 4-А, складається з упущеної вигоди від зупинення діяльності АГЗП, як наслідок зменшення попиту в магазині продажу супутніх товарів та штрафних санкцій у зв'язку з неможливістю виконувати умови договорів та становить 775 354,00 грн.

Крім того позивачами заявлено вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 1 500 000,00 грн. та 500 000,00 грн.

З вищевикладеного вбачається, що у позовній заяві позивачі не заявляли про стягнення збитків (матеріальної шкоди), завданих зрізанням - від'єднанням газового модуля від своєї основи та пошкодження під час демонтажу його технічних, складових частин.

Предметом позову не є стягнення такої матеріальної шкоди, до позовної заяви розрахунки розміру вказаної шкоди не долучались, матеріали справи таких доказів не містять.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що поставлене на вирішення експерта питання «Який розмір завданих збитків ТОВ "Київ Інвест Груп" діями Комунальної аварійної-рятувальної служби "Київська служба порятунку" під час демонтажу автомобільного автогазозаправного пункту модульного типу за адресою по просп. Петра Григоренка, 4а, а саме за зрізання - від'єднання газового модуля від своєї основи, та пошкодження під час демонтажу його технічних, складових частин?» не спрямоване на встановлення обставин, що мають значення для вирішення даної справи.

Щодо другого питання, поставленого на вирішення судового експерта: «Яка суму збитків (упущеної вигоди) завдана ТОВ "Київ Інвест Груп" діями Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища КМДА та Комунальної аварійно-рятувальної служби "Київська служба порятунку" у зв'язку з зупиненням роботи ТОВ "Київ Інвест Груп" з реалізації скрапленого газу та супутніх товарів у період з 11.04.2017 по 06.12.2017?», колегія зазначає, що воно може бути вирішено судом самостійно під час розгляду справи за наявними у справі та поданими позивачами доказами, і не потребує спеціальних знань.

Пунктом 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» визначено, що відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до п. 5 вказаної постанови пленуму питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Згідно з п. 12 цієї ж постанови недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Призначаючи у справі судову експертизу, господарський суд не навів дійсної необхідності її призначення, не вказав, які саме спеціальні знання необхідні для вирішення поставлених питань, не обґрунтував неможливості розгляду позовних вимог по суті за результатами оцінки наявних у справі доказів без призначення судової експертизи.

За таких обставин, з урахуванням наведеного вище, при прийнятті ухвали про призначення судової експертизи у даній справі, суд першої інстанції жодним чином не обґрунтував неможливість самостійного встановлення судом фактичних обставин при розгляді даної справи щодо питань, які поставлені на вирішення судового експерта, крім того судом не надано обґрунтування необхідності вирішення поставлених на експертизу питань, враховуючи предмет спору.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішеннях судів та інших органах з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються (§ 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Севярін та інші проти України").

У § 23 та § 25 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" зазначено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про призначення експертизи у даній справі та поставленні на вирішення експерта питань, які не стосуються предмета спору (перше питання) та не потребують спеціальних знань/не обґрунтовано необхідність спеціальних знань (друге питання).

Враховуючи вищевикладене, оскаржувана ухвала Господарського суду м. Києва від 28.03.2018 у справі №910/20633/17 про призначення судової економічної експертизи є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання апелянтів на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.10.2017 у справі №826/7888/17, оскільки у даній справі розглядається апеляційна скарга на ухвалу суду про призначення судової експертизи, що не є вирішенням спору по суті заявлених вимог.

Доводи позивача-1, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегією суддів відхиляються, оскільки вони стосуються надання оцінки доказам у справі, що не є предметом апеляційного оскарження, а посилання на затягування розгляду справи у зв'язку в поданням відповідачами апеляційних скарг є необґрунтованими, оскільки апеляційне оскарження ухвал місцевого суду про призначення експертизи передбачено нормами діючого Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційні скарги Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища КМДА та Комунальної аварійно-рятувальної служби "Київська служба порятунку" є обґрунтованими, підлягають задоволенню з підстав, викладених у них, а ухвала Господарського суду м. Києва від 28.03.2018 у справі №910/20633/17 про призначення судової економічної експертизи, прийнята з порушенням норм процесуального права, без детального з'ясування обставин справи, підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Комунальної аварійно-рятувальної служби "Київська служба порятунку" та Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища КМДА на ухвалу Господарського суду м. Києва від 28.03.2018 у справі №910/20633/17 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 28.03.2018 у справі №910/20633/17 скасувати.

3. Справу №910/20633/17 направити до Господарського суду м. Києва для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 288, 289 ГПК України з урахуванням перехідних положень ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді С.А. Гончаров

Ю.Б. Михальська