ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12.06.2018м. ДніпроСправа № 904/2450/18

Суддя Воронько В.Д. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лота", м. Дніпро

до відповідачів:

1. Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, м. Дніпро

2. Комунального підприємства "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 07.06.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Лота" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (далі - 1-й відповідач) та Комунального підприємства "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради (далі - 2-й відповідач), у якій заявило вимоги:

- визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 587 від 30.11.2016 "Про затвердження Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у місті Дніпрі" в частині внесення до "Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у місті Дніпрі" земельної ділянки, розташованої по вулиці Генерала Захарченка в районі будинку № 15 у місті Дніпро, площею 1380 кв.м., вказаної в вищезазначеному Переліку під № 247 та зобов'язати Дніпровську міську раду виключити земельну ділянку, розташовану по вулиці Генерала Захарченка в районі будинку № 15 у місті Дніпро площею 1380 кв.м. з Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у місті Дніпро;

- визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської міської ради, що полягає у неприйнятті рішення, щодо продовження строку дії договору оренди земельної ділянки по вулиці Генерала Захарченка в районі будинку № 15 у місті Дніпро (кадастровий номер :04:251:0041) з Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Лота" (49083, м. Дніпро, пр-т. Слобожанський, буд. 37, ) та зобов'язати Дніпропетровську міську раду розглянути питання, щодо передачі у переважному порядку в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю фірмі "Лота" () земельної ділянки по вулиці Генерала Захарченка в районі будинку № 15 у місті Дніпро (кадастровий номер :04:251:0041).

Розглянувши позовні матеріали, суд встановив, що подана позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Статтею 164 ГПК України, зокрема, п. 1 ч. 1 якої передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За змістом ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Положеннями ч. 1 ст. 172 ГПК України визначено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Отже, з урахуванням вимог ст.ст. 77, 164 ГПК України, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, є примірник опису вкладень, із підписом працівника поштового зв'язку, що перевірив відповідність вкладення опису, та відбитком календарного штемпеля поштового повідомлення (п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку).

Форма опису вкладення до цінного листа (форма 107) затверджена в Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженому наказом Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" від 12 травня 2006 року № 211, повинна містити: найменування поштамту, на ім'я кого направлені документи, куди, найменування предметів, кількість предметів, оголошена цінність предметів, загальний підсумок предметів, відправник, хто перевірив (посада, підпис працівника зв'язку), відбиток календарного штемпеля місця приймання.

Позивачем до позовних матеріалів у якості доказу надіслання обом відповідачам копій позовної заяви з додатками до неї додано описи вкладення від 23.05.2018, з яких вбачається, що у графі "найменування предметів" вказана копія позовної заяви та додаток до позову. Однак взагалі не зрозуміло, які саме документи направлені відповідачам у якості додатку, адже відсутній перелік цих документів. У описі вкладення позивач мав вказати найменування кожного документу, що відправляється адресату. Тож суд наразі не може встановити ідентичність документів, що наявні у суді та ті, що направлені відповідачам. З огляду на що суд не приймає такий опис вкладення за належний та допустимий доказ.

А відтак, виявлений судом факт свідчить про порушення правил, встановлених Господарським процесуальним кодексом України для подання документів, що додаються до позовної заяви.

Окрім того, п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України також передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 вказаної статті Закону передбачено, що ставки судового збору встановлюються в таких розмірах: із позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; із позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З 01.01.2018 набрав чинності Закон України "Про державний бюджет України на 2018 рік", ст. 7 якого встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року становить 1762,00 грн.

З огляду на прохальну частину позовної заяви, позивачем зазначено дві вимоги немайнового характеру, проте, кожна з яких містить в собі ще по одній немайновій вимозі, тож фактично позивачем заявлено чотири вимоги немайнового характеру. А відтак, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимоги немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Враховуючи викладене, за чотири вимоги немайнового характеру судовий збір повинен бути сплачений у встановленому Законом розмірі, відповідно за кожну вимогу окремо, тобто по 1762,00 грн, на загальну суму 7048,00 грн (1762,00 + 1762,00 + 1762,00+1762,00).

У якості доказу сплати судового збору до позовної заяви позивачем додано тільки однин платіжний документ (квитанція № 0.0..1 від 11.05.2018) на суму 3524,00 грн, тобто судовий збір сплачено лише за двома позовними вимогами, що є порушенням правил, встановлених Господарським процесуальним кодексом України для подання документів, що додаються до позовної заяви.

Отже, враховуючи відсутність сплати судового збору за інші дві позовні вимоги у загальній сумі 3524,00 грн, суд дійшов висновку про невідповідність позовної заяви вимогам п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на що суд залишає позов без руху в порядку та на підставах, передбачених ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, враховуючи відсутність доказів відправлення на адресу відповідача копії позовної заяви та сплати судового збору у сумі 1762,00 грн за вимогою немайнового характеру, суд дійшов висновку про невідповідність позовної заяви вимогам п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на що суд залишає позов без руху в порядку та на підставах, передбачених ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Виявлені недоліки можуть бути усунені позивачем шляхом подання до суду відповідної заяви з доказами відправлення (опису вкладення) копій додатків до позовної заяви на адреси відповідачів та сплатити судового збору у сумі 3524,00 грн за вимогами немайнового характеру, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, слід зауважити, що положеннями ч.ч. 3 та 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Таким чином, враховуючи норми вищецитованого законодавства, позовна заява підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву від 23.05.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю "Лота" до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради та Комунального підприємства "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Лота" строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 12.06.2018.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 та ст. 255 Господарського процесуального кодексу України оскарження цієї ухвали окремо від рішення суду не допускається.

Суддя ОСОБА_1