ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.06.2018

Справа № 910/3646/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Егмонт Україна"

до Приватного підприємства "САЛІУС"

про стягнення 191686,89 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення з відповідача суми заборгованості та санкцій за договором поставки №200612 від 20.06.2012 у зв’язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов’язку його оплатити.

Відповідач позов не визнав, пославшись у відзиві на те, що товар на суму 47121,25 грн. не є реалізованим, строк оплати за товар не настав та нарахування пені та компенсаційних виплат є безпідставним.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 20.06.2012 між Відповідачем, як покупцем, та Позивачем, як постачальником, Договору № 200612 (із укладеними до нього додатковими угодами далі разом – Договір) останнім було передано відповідно до специфікації, що є Додатком № 2 до Договору, товар, який Відповідач зобов’язався на визначених у Договорі умовах прийняти та оплатити.

Факт передачі Позивачем товару підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних, підписаними та скріпленими печатками обох сторін.

Пунктом 5.8. Договору сторони передбачили здійснення оплати Відповідачем кожний місяць з 01-10 число за реалізований товар.

Поряд із цим, укладеним 20.06.2012 протоколом розбіжностей до Договору сторони передбачили внести до нього п. 4.15. та п. 4.16., а саме: «якщо на протязі 180 днів з дати поставки партії товару даний товар не реалізується, покупець має право повернути його постачальнику, а останній у свою чергу, зобов’язується прийняти його при умовах: якщо ціни вказані в накладних на повернення, співпадають з цінами, згідно яких було оформлено прийом-передачу даного товару; якщо повернення товару проводиться сторонами в передбаченому законодавством порядку та оформляється відповідними документами; якщо товар, що повертається має неушкоджений товарний вигляд, що дозволяє подальшу реалізацію (п. 4.15.); якщо покупець не скористався своїм правом на повернення товару протягом на 180 днів від дати поставки товару, він втрачає право на повернення товару. Товар, що не був повернутий покупцем постачальнику згідно пунктів 4.13., 4.15. даного Договору, вважається реалізованим покупцем. Покупець проводить оплату за цей товар протягом 5 робочих днів від дати закінчення строку повернення товару (п. 4.16.)».

Для зручності розрахунків сторони щоквартально проводять звірку взаєморозрахунків до 15 числа місяця, наступного за останнім місяцем кварталу. Дані, підтверджені сторонами в акті звірки взаєморозрахунків, є підставою для проведення остаточних розрахунків або проведення взаємозаліку зустрічних вимог (п. 5.13. Договору).

З урахуванням п.п. 9.1., 9.2. Договору, останній на час звернення Позивача із позовом до суду є діючим.

Матеріалами справи підтверджується та Відповідачем не заперечувалося, що станом на 01.01.2016 в останнього існував борг у розмірі 236960,05 грн. та станом на 31.12.2016 залишок боргу становив 185652,69 грн. із врахуванням поставок Відповідачу товару та його часткову оплату, що підтверджується доданими до справи копіями видаткових накладних та актом звірки взаємних розрахунків за вказаний період, підписаним та скріпленим печатками обох сторін.

Проте у встановлені Договором строки та всупереч ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України Відповідач повністю за товар не розрахувався, сплативши в період з 20.02.2017 по 31.08.2017 грошові кошти в загальному розмірі 68000 грн., у зв'язку з чим заборгованість останнього становила 117652,69 грн. Доказів повернення товару Позивачу на вказану суму матеріали справи не містять, тобто товар вважається реалізованим Відповідачем згідно з п.п. 4.15., 4.16. Договору, що спростовує посилання Відповідача щодо не реалізації товару на суму 47121,25 грн.

Розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; її розмір є доведеним залученими Позивачем до справи доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача, з огляду на що позовна вимога про стягнення 117652,69 грн. заборгованості визнається судом обґрунтованою та підлягає стягненню.

Одночасно, судом враховано правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 15.03.2017 у справі № 911/4620/15.

Крім того, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов’язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, зокрема у вигляді нарахування та стягнення на підставі п. 8.7. Договору та ст.ст. 546, 549 ЦК України пені, а також 3 % річних та інфляційних втрат за ст. 625 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вбачається із умов укладеного між сторонами Договору, а саме п. 5.13. Договору, акт звірки взаєморозрахунків є підставою для проведення остаточних розрахунків, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про настання обов’язку Відповідача з оплати поставленого йому товару після підписання сторонами відповідного акту 31.12.2016.

Здійснивши перерахунок пені, з урахуванням дат та сум, сплачених Відповідачем грошових коштів, ч. 6 ст. 232 ГК України, а також визначеного Позивачем періоду, суд дійшов висновку про те, що розмір пені є обґрунтованим у сумі 21957,08 грн., а саме: 7120,93 грн. за період з 01.01.2017 по 19.02.2017 на суму 185652,69 грн.; 10677,19 грн. за період з 20.02.2017 по 21.05.2017 на суму 157652,69 грн.; 110,88 грн. за 22.05.2017; 328,35 грн. за період з 23.05.2017 по 25.05.2017 на суму 153652,69 грн.; 2022,64 грн. за період з 26.05.2017 по 14.06.2017 на суму 147652,69 грн.; 1697,09 грн. за період з 15.06.2017 по 02.07.2017 на суму 1697,09 грн.

Також, суд здійснив перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат за вказані вище періоди та на зазначені суми боргу, у зв’язку чим дійшов висновку про обґрунтованість розміру 3 % річних у сумі 4847,31 грн., а саме: 762,96 грн. за період з 01.01.2017 по 19.02.2017 на суму 185652,69 грн.; 1179,16 грн. за період з 20.02.2017 по 21.05.2017 на суму 157652,69 грн.; 12,79 грн. за 22.05.2017; 37,89 грн. за період з 23.05.2017 по 25.05.2017 на суму 153652,69 грн.; 242,72 грн. за період з 26.05.2017 по 14.06.2017 на суму 147652,69 грн.; 871,17 грн. за період з 15.06.2017 по 30.08.2017 на суму 137652,69 грн.; 1740,62 грн. за період з 31.08.2017 по 26.02.2018 на суму 117652,69 грн. Щодо розміру інфляційних втрат, то останні підлягають стягненню в розмірі 21747,04 грн., а саме: 3919,13 грн. за період з 01.01.2017 по 19.02.2017 на суму 185652,69 грн.; 6387,32 грн. за період з 20.02.2017 по 21.05.2017 на суму 157652,69 грн.; 22342,02 грн. за період з 15.06.2017 по 30.08.2017 на суму 137652,69 грн.; 9098,57 грн. за період з 31.08.2017 по 26.02.2018 на суму 117652,69 грн.

Судові витрати - витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші витрати Позивачем належними доказами не підтверджені.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "САЛІУС" (м. Київ, вул. Червоноткацька, 71; ідентифікаційний код 34979436) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Егмонт Україна " (м. Київ, вул. Ділова, 5, корп. 10 А; ідентифікаційний код 36100468) 117652 (сто сімнадцять тисяч шістсот п’ятдесят дві) грн. 69 коп. основного боргу, 21957 (двадцять одну тисячу дев’ятсот п’ятдесят сім) грн. 08 коп. пені, 4847 (чотири тисячі вісімсот сорок сім) грн. 31 коп. 3 % річних, 21747 (двадцять одну тисячу сімсот сорок сім) грн. 04 коп. інфляційних втрат, а також 2493 (дві тисячі чотириста дев’яносто три) грн. 08 коп. судового збору.

У іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя                      Р.Б. Сташків