ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2018 р.Справа № 922/1084/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Деньковичі А.Й.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Пащенка Дмитра Олександровича, м. Барвінкове Барвінківського району Харківської області
до Барвінківського Виконавчого комітету міської ради Харківської області, м. Барвінкове Барвінківського району Харківської області
про визнання права власності
за участю представників:

позивача - Колісник З.В., довіреність № 355 від 10.05.2018 року;

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Пащенко Дмитро Олександрович (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Барвінківського Виконавчого комітету міської ради Харківської області (відповідач), в якому просить суд визнати право власності за Фізичною особою - підприємцем Пащенком Дмитром Олександровичем на нежитлову будівлю літ. "А-1" загальна площа якої складає 61,1 м.кв., на ґанок літ. "а" площа якого складає 6,7 м.кв., літній майданчик літ. "а1" площа якого складає 56,8 м.кв., нежитлову будівлю - автомайстерня літ. "Б-1" загальна площа якої складає 48,9 м.кв., нежитлової будівлі - топкова літ. "В" загальна площа якої складає 13,9 м.кв., вигрібну яму № 1, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.04.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 14.05.2018 року на 10:00 год.

В судовому засіданні 14.05.2018 року оголошено перерву до 29.05.2018 року до 12:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.05.2018 року закінчено підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 05.06.2018 року на 12:00 год.

Представник позивача в судовому засіданні 05.06.2018 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 57).

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа №922/1084/18 розглядається судом за наявними у ній документами, відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані останнім докази, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК №701982, індексний номер 42695412, виданого 22.08.2015 року Реєстраційною службою Барвінківського Районного управління юстиції Харківської області (а.с. 16), позивачу на праві власності належить земельна ділянка, розташована в м.Барвінково Харківської області по вулиці Київській, № 305, площею 0,0629 га. Цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер вказаної земельної ділянки - :00:006:0210 (а.с. 18).

На зазначеній земельній ділянці по вулиці Київській № 305 в м. Барвінкове позивач за власні кошти побудував нерухоме майно: нежитлову будівлю - магазин літ. "А-1" з ґанком літ. "а" та літнім майданчиком літ. "а1"; нежитлову будівлю - автомайстерня літ. "Б-1"; нежитлову будівлю - топкова літ. "В"; вигрібну яму № 1.

Судом встановлено, що роботи виконано позивачем без дозволу на початок будівельних робіт.

Зазначений об'єкт був збудований у період з 2016 року по 2017 рік.

Витрати понесені позивачем на будівництво спірного нежитлового об'єкту склали 244300,00 грн., що підтверджується звітом про оцінку майна № 15/09 від 06 вересня 2017 року (а.с. 50-51).

16 серпня 2017 року на замовлення позивача, суб'єктом господарювання ФО-П Геріч В.І., який має відповідне свідоцтво та кваліфікаційний сертифікат (а.с. 47-48), проведено технічну інвентаризацію та складено технічний паспорт на спірні нежитлові будівлі (а.с. 21-29).

Відповідно до технічного паспорту загальна площа нежитлової будівлі літ. "А-1" складає 61,1 м.кв., площа ганка літ. "а" складає 6,7 м.кв., площа літнього майданчика літ. "а1" складає 56,8 м.кв., площа нежитлової будівлі - автомайстерня літ. "Б-1" складає 48,9 м.кв., площа нежитлової будівлі - топкова літ. "В" складає 13,9 м.кв., вигрібна яма № 1.

З метою підтвердження подальшої безпечної експлуатації зазначеної нежитлової будівлі позивачем суб'єкту господарювання ФО-П Геріч В.І. було замовлено відповідний технічний висновок.

21 серпня 2017 року суб'єктом господарювання ФО-П Геріч В.І. було складено Звіт про проведення технічного обстеження об'єкту: нежитлових будівель - магазин літ. "А-1" з ґанком літ. "а" та літнім майданчиком літ. "а1", автомайстерня літ. "Б-1", топкова літ. "В"; вигрібна яма № 1, місце знаходження об'єкту Харківська область, Барвінківський район, м. Барвінкове, вул. Київська, 305 (а.с. 30-38).

Відповідно до розділу 4. "Результати технічного обстеження" під час технічного обстеження на предмет визначення можливості або неможливості його надійної та безпечної експлуатації, в тому числі відповідності державним будівельним нормам, були оглянуті основні несучі та огороджувальні конструкції об'єкта та встановлено їх готовність до експлуатації. Стан об'єкта був оцінений, як придатний до нормальної експлуатації, недоліків (дефектів, пошкоджень) не встановлено.

В розділі 7. "Інформація про результати технічного обстеження" встановлена можливість надійної та безпечної експлуатації об'єкта.

У інформаційній довідці Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області від 18.08.2017 року № 01-56/2078 (а.с. 39) підтверджено, що об'єкти нерухомості: магазин та автомайстерня, що знаходяться на земельній ділянці для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по вул. Київській, 305 в м. Барвінкове Барвінківського району Харківської області, кадастровий номер :00:006:0210, власник Пащенко Дмитро Олександрович, розміщені на землях житлової та громадської забудови в межах відведеної земельної ділянки у відповідності до генерального плану м. Барвінкове, який був актуалізований рішенням XXIX сесії У1 скликання Барвінківської міської ради № 557 від 26.04.2013 року.

При цьому, будівництво нежитлової будівлі виконано позивачем самочинно, у зв'язку з чим на підставі постанови № 211-П по справі про адміністративне правопорушення, винесеної головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн. (а.с.52).

Зазначений штраф сплачено позивачем у повному обсязі, що підтверджується копією квитанції № NOUFU45704 від 31.07.2017 року (а.с. 53).

Позивач зазначає, що на теперішній час побудований нежитловий об'єкт відповідає чинним нормам та правилам, але оформити право власності у встановленому законодавством порядку неможливо за відсутності документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт. Тобто, юридично не є можливим ввести зазначені нежитлові будівлі до експлуатації та оформити права на них належним чином.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Предметом спору у даній справі є визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а, отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Конституції України, Цивільного кодексу України та інших законодавчих актів, які регулюють спірні правовідносини.

Статтею 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права власності.

Відповідно до частини 4 статті 13 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Згідно з частиною 4 статті 41 Основного закону та частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України, право приватної власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В статті 392 Цивільного кодексу України закріплено захист прав існуючого власника, право власності якого не визнається або оспорюється іншою особою, в той час як позивач у спорі про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, не будучи власником спірного об'єкта нерухомості, звертається до суду з метою набуття права власності на таке майно, тобто визнання в судовому порядку права власності на річ за загальним правилом є способом захисту наявного цивільного права, а не підставою для його виникнення.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про планування та забудову території", здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу невиконання будівельних робіт чи його перереєстрації, а також здійснення незазначених у дозволі будівельних робіт вважається самочинним будівництвом.

Згідно з частиною 1 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Частиною 2 вказаної статті чітко передбачено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Однак, в окремих випадках стаття 376 Цивільного кодексу України передбачає можливість визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно в разі наявності обставин, передбачених частинами третьою, п'ятою цієї статті.

Так, відповідно до частини 3 статті 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

При цьому, частиною 5 цієї статті визначено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

З вказаної правової норми вбачається, що право власності на самочинне будівництво може бути визнано за умови відведення для цієї мети в установленому порядку забудовнику земельної ділянки або якщо особа, яка здійснила таке будівництво, отримає в установленому порядку земельну ділянку розташовану під збудованим нерухомим об'єктом, такого цільового призначення, яке передбачає можливість будівництва на ній відповідного об'єкту, а також за умови відсутності заперечень з боку власника земельної ділянки (частина 4 статті 376 Цивільного кодексу України) та відсутності порушення в результаті самочинної забудови прав інших осіб.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 12.03.2018 року у справі №11/384-06.

Так, цільове призначення земельної ділянки (кадастровий номер - :00:006:0210) визначено: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження спірного об'єкту (а.с. 30-38), стан об'єкта був оцінений, як придатний до нормальної експлуатації, недоліків (дефектів, пошкоджень) не встановлено.

З довідки Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області від 18.08.2017 року № 01-56/2078 вбачається, що спірні об'єкти нерухомості розміщені на землях житлової та громадської забудови в межах відведеної земельної ділянки у відповідності до генерального плану м. Барвінкове, який був актуалізований рішенням XXIX сесії У1 скликання Барвінківської міської ради № 557 від 26.04.2013 року. Отже, права інших осіб в результаті самочинної забудови не порушені. Заперечення з боку власника земельної ділянки також відсутні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують всі необхідні умови для визнання за позивачем права власності на спірне самочинне будівництво.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та пункту 1.5. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 передбачено, що обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних осіб.

Згідно з пунктом 10 додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна є, в тому числі, рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Підставою для державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", є зокрема, рішення суду, що набрало законної сили (п. 9).

За таких обставин, суд вважає, що вимога позивача про визнання права власності на самочинне будівництво, а саме: нежитлову будівлю літ. "А-1" загальна площа якої складає 61,1 м.кв., ґанок літ. "а" площа якого складає 6,7 м.кв., літній майданчик літ. "а1" площа якого складає 56,8 м.кв., нежитлову будівлю - автомайстерня літ. "Б-1" загальна площа якої складає 48,9 м.кв., нежитлову будівлю - топкова літ. "В" загальна площа якої складає 13,9 м.кв., вигрібну яму № 1, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, є обґрунтованою, відповідає приписам чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Оскільки позивач просить не відшкодовувати судові витрати за рахунок відповідача, суд покладає витрати по сплаті судового збору на позивача.

На підставі ч. 4 ст. 13, ч. 4 ст. 41 Конституції України, статті 29 Закону України "Про планування та забудову території", статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 16, 319, 321, 328, 376, 386, 392 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 73-74, 76-80, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Визнати право власності за Фізичною особою - підприємцем Пащенком Дмитром Олександровичем (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на нежитлову будівлю літ. "А-1" загальна площа якої складає 61,1 м.кв., на ґанок літ. "а" площа якого складає 6,7 м.кв., літній майданчик літ. "а1" площа якого складає 56,8 м.кв., нежитлову будівлю - автомайстерня літ. "Б-1" загальна площа якої складає 48,9 м.кв., нежитлову будівлю - топкова літ. "В" загальна площа якої складає 13,9 м.кв., вигрібну яму № 1, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили, відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного господарського суду в установленому законом порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11.06.2018 року.

Суддя О.В. Смірнова