ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"22" травня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/3016/17
Господарський суд Одеської області у складі судді Власовій С.Г.,

при секретарі судового засідання Матвієнко А.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/3016/17:

За позовом: Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Ладаекспорт-Юг (65003, м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, буд. 29/1, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Департамент комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, буд.1, )

про стягнення збитків у розмірі 2 700 190,57грн.

СУТЬ СПОРУ: 07.12.2017р. Одеська міська рада звернулася до Господарського суду Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Ладаекспорт-Юг за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Департамент комунальної власності Одеської міської ради про стягнення збитків у розмірі 2 700 190,57грн.

В судових засіданнях приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_1, згідно довіреності №289/исх-гс від 28.12.2017р.; ОСОБА_2, згідно довіреності №284/исх-гс від 28.12.2017р.; ОСОБА_3, згідно довіреності №44/вих-мр від 20.02.2018р.;

від відповідача: ОСОБА_4, згідно довіреності від 19.12.2017р.;

від третьої особи: ОСОБА_5, згідно довіреності №01-36/47 від 27.12.2017р.; ОСОБА_6, згідно довіреності №01-36/15 від 02.03.2018р.

присутній: ОСОБА_7, згідно паспорту серія КМ №852571 від 29.08.2013р.

В судову засіданні 22.05.2018р. приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_1, згідно довіреності №289/исх-гс від 28.12.2017р.;

від відповідача: ОСОБА_4, згідно довіреності від 19.12.2017р.;

від третьої особи: ОСОБА_5, згідно довіреності №01-36/47 від 27.12.2017р.

ОСОБА_8 протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2017р. справу №916/3016/17 розподілено до розгляду суддею Власовою С.Г.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.12.2017р. порушено провадження у справі №916/3016/17, справу призначено до розгляду в засіданні суду.

Ухвалою суду від 08.12.2017р. залучено до участі у справі Департамент комунальної власності Одеської міської ради, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.12.2017р. зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Ладаекспорт-Юг до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання акту „ОСОБА_9 з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 27.04.2017р. повернуто заявнику.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.01.2018р. постановлено ухвалу про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження; підготовче засідання призначено на „18 січня 2018р. об 12год.30хв.

Ухвалою суду від 15.01.2018р. залишено без руху зустрічну позовну заяву від 10.01.2018р. за вх.№62/18 Товариства з обмеженою відповідальністю „Ладаекспорт-Юг до Одеської міської ради про визнання акту „ОСОБА_9 з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 27.04.2017р. недійсним та відновити становище, яке існувало до порушення прав та законних інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю „Ладаекспорт-Юг .

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.01.2018р. у звязку із неможливістю вирішення питань, визначених ч.2 ст.182 ГПК України у даному підготовчому засіданні, враховуючи заявлене представником відповідача клопотання про відкладення підготовчого засідання задля усунення недоліків зустрічної позовної заяви та підготування заперечень на пояснення третьої особи, судом відкладено підготовче засідання на „09 лютого 2018р. об 11год.30хв.

Ухвалою суду від 05.02.2018р. повернуто зустрічну позовну заяву від 10.01.2018р. за вх.№62/18 Товариства з обмеженою відповідальністю „Ладаекспорт-Юг до Одеської міської ради про визнання акту „ОСОБА_9 з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 27.04.2017р. недійсним та відновити становище, яке існувало до порушення прав та законних інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю „Ладаекспорт-Юг.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.02.2018р., у звязку із неможливістю вирішення питань, визначених ч. 2 ст. 182 ГПК України у даному підготовчому засіданні та задля надання сторонам часу для підготування письмових пояснень та заперечень, про які було зазначено у судовому засіданні 09.02.2018р., судом відкладено підготовче засідання на "05" березня 2018р. об 11год.00хв.

Ухвалою суду від 05.03.2018р. строк підготовчого провадження у справі №916/3016/17 продовжено до 04.04.2018р., а також враховуючи задоволення усного клопотання представника позивача та третьої особи про відкладення розгляду справи, задля надання часу позивачу для підготування заперечень щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, неможливістю вирішення питань, визначених ч. 2 ст. 182 ГПК України у даному підготовчому засіданні, судом відкладено підготовче засідання в межах строку підготовчого провадження на "22" березня 2018р. об 11 год. 00хв.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.03.2018р., враховуючи неможливість вирішення питань, визначених ч.2 ст.182 ГПК України у даному підготовчому засіданні, підготовче засідання відкладене господарським судом на "03" квітня 2018р. об 11 год.00хв.

Ухвалою суду від 03.04.2018р. закрито підготовче провадження у справі №916/3016/17 за позовом Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Ладаекспорт-Юг за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про стягнення збитків у розмірі 2 700 190,57грн.; розгляд справи по суті призначено на "26" квітня 2018р. об 11год. 30хв.

Судове засідання, призначене на 26.04.2018р. не відбулося у зв'язку із перебуванням судді Власової С.Г. з 17.04.2018р. на лікарняному, про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку, яку долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.05.2018р., зважаючи на вихід 02.05.2018р. судді Власової С.Г. на роботу призначено судове засідання по справі №916/3016/17 на "08" травня 2018р. об 10год. 30хв.

Ухвалою суду від 08.05.2018р. оголошено перерву у справі №916/3016/17 на "22" травня 2018р. о 12год. 00хв.

Позивач на заявлених позовних вимогах наполягає, в їх обґрунтування зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю Ладаекспорт-Юг є власником будівлі технічного обслуговування та технічного переозброєння автомобілів, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, 29/1 та використовує земельну ділянку за зазначеною адресою площею 1,2302га без правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності або користування. Посилаючись на п.п. а, б, в ч. 1 ст. 12, ч. 1, 2 ст. 83, ст.ст. 116, 125, 126, ч.ч. 1, 2 ст. 152, ст. 206 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», ст. 1166 ЦК України, ч. 2 ст. 225, ст. 225 ГК України, представник позивача стверджує, що ТОВ Ладаекспорт-Юг тривалий час використовує земельну ділянку без відповідних документів та без сплати орендної плати, чим завдає територіальній громаді м. Одеси збитки у вигляді неодержаного доходу у вигляді орендної плати, яка могла б сплачуватися до місцевого бюджету міста ОСОБА_5 за умови дотримання підприємством встановленого чинним законодавством порядку оформлення речових прав на земельну ділянку. Рішенням виконавчого комітету ОМР від 27.07.2017р. №281 зі змінами від 04.10.2017р. №363 затверджено акти комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 27.04.2017р. Тому, Одеська міська рада вважає, що її права як власника земельної ділянки порушені, так як не вчинення відповідачем дій щодо оформлення договору оренди земельної ділянки загальною площею 1,2302га за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, 29/1 протягом періоду з 01.09.2014р. по 31.12.2016р. призвело до понесення позивачем у звязку з цим збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі неодержаної плати за оренду вказаної земельної ділянки у розмірі 2 700 190,57грн.

Відповідач проти заявленого Одеською міською радою позову заперечує, подав відзив на позов від 28.12.2017р. вх.№27697/17, в обґрунтування заперечень посилаючись на п. 1 ст. 123 Земельного кодексу України зазначає, що без отримання дозволу на розробку технічної документації та самої документації землеустрою неможливо отримати право на користування ділянкою з метою укладання Договору. 15.06.1999р. було прийнято рішення виконкому Одеської міської ради №509, пунктом1 якого було затверджено Договір між виконкомом Одеської міської ради та ТОВ «Ладаекспорт Юг» на право тимчасового довгострокового користування земельною ділянкою, загальною площею 1,1809 га. за адресою ОСОБА_10 29/1, у тому числі: площею 0,6317 га строком на10 років; площею 0,5492 га. строком до 3 років, але не пізніше початку реконструкції вул ОСОБА_10, тобто, орендодавець обумовив намір надання в оренду другої земельної ділянки на період до події реконструкції (не розпочалась до цього часу). Пунктом 2. рішення, була затверджена технічна документація по інвентарізації земельної ділянки. 29.06.1999р., Одеська міська рада прийняла рішення №165-ХХІІІ «Про передачу громадянам та юридичним особам земельні ділянки у власність та користування», п.7 якого постановила: «про видачу спільному підприємству «Ладаекспорт-Південь» документів, що засвідчують право користування земельною ділянкою площею 1.1809 га. На підставі зазначених рішень та технічної документації, Управління земельними ресурсами міської ради надало товариству «План земельних ділянок». Також, представник відповідача вказує на те, що присутні Кадастрові номери ділянок: №:30:004:0009; 437200:30:004:0011.

Крім того, представник відповідача додає, що 29.12.2001р. між Одеською міською радою та ТОВ «Ладаекспорт Юг» було укладено договір на право тимчасового користування землею площею 6317м2 строком до 10 років (до 29.06.2009р.) і землею площею 5492м2 строком до 3 років (до 29.06.2002р.), але не пізніше початку реконструкції вул. ОСОБА_10; 29.06.2009р. десятирічний строк дії Договору закінчився, а трирічний строк неодноразово закінчувався та поновлювався відповідно ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції від 14.10.2008р., діючій на момент закінчення строку.

Подалі, як вказує представник відповідача, 27.04.2017р. «ОСОБА_9...» дійшла до висновку про існування порушень, завдяки яким нанесено ТОВ «Ладаекспорт Юг» шкоди у вигляді неодержаного доходу та відшкодування збитків територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради внаслідок тимчасового зайняття та використання ТОВ «Ладаекспорт Юг» земельної ділянки без правовстановлюючих документів у розмірі 2 700 190,57грн. Однак, на думку представника ТОВ «Ладаекспорт Юг», акт було постановлено без розгляду неодноразово наданих доказів існування Договору користування з тією самою Одеською міською радою, існування відомостей у Кадастрі, повну сплату за користування у період, зазначений «ОСОБА_9...» (з 01.09.14 р. по 31.12.16 р.), відсутність змін у земельних правовідносинах за той період.

Між тим, відповідач вказує, що позовна заява датується 23.11.2017р., а наданий у позові розрахунок суми збитків починається з 01.09.2014р., а до матеріалів справи не додано ніяких посилань на підстави, які б заважали своєчасному поданню позову. Крім того, посилаючись на ст.ст. 256, 257 ЦК України відповідач просить застосувати їх при розгляді справи №916/3016/17.

04.01.2018р. за вх.№209/18 Департаментом комунальної власності Одеської міської ради надано письмові пояснення, згідно яких третя особа вказує, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі щодо стягнення збитків у сумі 2 700 190,57грн., а також, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ладаекспорт-Юг» є власником будівлі технічного обслуговування та технічного переозброєння автомобілів, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Атамана Чепіги, 29/1 та використовує земельну ділянку за зазначеною адресою, площею 1,2302 га без документів, які посвідчують право власності або користування, чим завдає територіальній громаді міста ОСОБА_5 збитків у вигляді неодержаного доходу у вигляді орендної плати, яка могла б сплачуватись до місцевого бюджету міста ОСОБА_5 за умови дотримання підприємством встановленого чинним законодавством порядку оформлення речових прав на земельну ділянку. Також, представник ДКВ ОМР зазначає, що причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та понесеними позивачем збитками полягає у тому, що саме неправомірне використання відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів призвело до неотримання позивачем доходу від орендної плати, який міська рада отримала б у разі оформлення відповідачем згідно з вимогами ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку - договору оренди землі. Відповідно до розрахунків, здійснених управлінням Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області від 04.11.2016р. №01-18/321, нормативна грошова оцінка 1 кв. м. земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, 29/1, що використовує ТОВ «Ладаекспорт-Юг» складає 1625,54грн. Відповідно до листа Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 18.04.2017 р. № 2479/9/15-54-12- 02 за період з 01.09.2014 р. по 31.12.2016 р. за спірну земельну ділянку сплачено 671 520,22грн. ОСОБА_8 з актом комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 27.04.2017 р. розмір збитків, нанесених ТОВ «Ладаекспорт-Юг» територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради у вигляді неодержаного доходу, який міг би одержати власник земельної ділянки, але не одержав внаслідок її тимчасового зайняття та використання без правовстановлюючих документів, складає 2 700 190,57грн. Розрахунок збитків виконано за період з 01.09.2014р. по 31.12.2016р. Так, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.07.2017р. №281 зі змінами від 04.10.2017р. №363 затверджено акти комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 27.04.2017р.

Враховуючи вищевикладене, представник третьої особи вважає, що права та інтереси територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради як власника земельної ділянки порушені, так як невчинення відповідачем дії щодо оформлення договору оренди земельної ділянки, загальною площею 1,2302га, за адресою: м. Одеса, вул. Атамана Чепіги, 29/1, протягом періоду з 01.09.2014р. по 31.12.2016р. призвело до понесення позивачем у зв'язку з цим збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі неодержаної плати за оренду вказаної земельної ділянки у сумі 2 700 190,57грн.

Представником Одеської міської ради 17.01.2018р. за вх.№997/18 подано до канцелярії Господарського суду Одеської області відповідь на відзив, в обґрунтування якого позивач зазначає, що між відповідачем та Одеською міською радою у відповідності з чинним на той час законодавством 19.11.1999р. був оформлений договір на право тимчасового користування землею - спірною земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, 29/1 площею 6317 кв.м. і земельною ділянкою площею 5492кв.м., на момент його укладання діяла ст.7 Земельного кодексу України (редакція 1990р.), яка передбачала користування землею, яке могло бути постійним або тимчасовим. Зазначений договір було укладено за формою, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 17.03.1993р. №197 «Про форму договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди»). Вказана Постанова Кабінету Міністрів України від 17.03.1993 р. №197 втратила чинність на підставі Постанови КМ № 220 від 03.03.2004р. Станом на момент укладання договору ст. 17 Закону України «Про оренду землі» діяла в редакції 07.12.2000 р., якою було передбачено, що термін договору оренди земельної ділянки (у тому числі й до настання певної умови) визначається за погодженням сторін, але не більш як на п'ятдесят років. Пунктом 1.2. даного Договору сторони обумовили строки закінчення дії договору на тимчасове користування землею, а саме: до 29.06.2009 р. для земельної ділянки площею 6317 кв.м.; до 29.06.2002 р. для земельної ділянки площею 5492 кв.м. Також, представник позивача додає, що право тимчасового користування землею відповідача на користування земельною ділянкою площею 5492 кв.м. обмежувалося вищевказаною датою, а також терміном, повязаним з настанням певних обставин, а саме початком реконструкції вулиці Отамана ОСОБА_10; пунктом 3.3.2 Договору встановлено, що землекористувач має право на продовження терміну дії договору за узгодженням із Міськрадою на новий строк; також п. 4.6 вищевказаного договору сторонами погоджено, що за три місяці до закінчення терміна дії цього договору Землекористувач зобовязаний узгодити з Міською радою умови звільнення земельної ділянки або умови пролонгації цього договору, при цьому умови надання земельної ділянки на новий термін визначаються Міськрадою. Таким чином, як вказує представниу Одеської міської ради, пунктом 4.6 Договору за згодою сторін встановлено порядок за умови дотримання якого землекористувач має право укласти договір оренди землі на новий термін, однак якого ТОВ «Ладаекспорт-Юг» не було дотримано. Також, станом на момент укладання діяв Земельний кодекс України в редакції Закону України від 18.12.1990р., п. 2. ч. 1 ст. 27 якого було передбачено, що право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який було надано земельну ділянку, а з 01.01.2002 р. набрав чинності Земельний кодекс України-редакція 25.10.2001р. Відповідно до нової редакції Земельного кодексу України, що діє на час вирішення спору, право користування земельною ділянкою може бути постійним (ст. 92 Земельного кодексу України) або у вигляді оренди земельної ділянки (ст. 93 Земельного кодексу України) - засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ч. 7 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України (редакція 2001р.) громадяни та юридичні особи, що одержали у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Таким чином, представник позивача стверджує, що право відповідача на тимчасове користування землею, отримане на підставі договору від 29.12.2001р. збереглося, однак лише до закінчення строків передбачених у Договорі.

Щодо земельної ділянки площею 5492 кв.м. представник Одеської міської ради зазначає, що строк тимчасового користування даною земельною ділянкою закінчувався 29.06.2002р., а тому до спірних правовідносин має застосовуватись саме та редакція закону, яка була чинною на момент їх виникнення, оскільки згідно зі статтею 58 Конституції України закон та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Одеська міська рада окремо звертає увагу суду, що Закону України «Про оренду землі» діяла в редакції станом на 29.06.2002 р. взагалі була відсутня ст. 33, в той час як в частині правового регулювання терміну договору оренди продовжувала діяти ст. 17 у вищевказаній редакції, тобто чинним на момент закінчення строку оренди земельної ділянки площею 5492 кв.м. земельним законодавством за жодних умов не було передбачено автоматичне подовження договору на тих самих умовах на новий термін. Зважаючи, що станом на 29.06.2002 сторонами не поновлено договір на новий термін, термін дії цього договору в частині земельної ділянки площею 5492кв.м. скінчився та не був «автоматично поновлений».

Щодо земельної ділянки площею 6317 кв.м. представник позивача вказує, що з 01 січня 2004 року набрав чинності новий Цивільний Кодекс України. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень до Цивільного Кодексу України передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності, а тому станом на 29.06.2009р. до цивільних правовідносин щодо права користування земельною ділянкою площею 6317 кв.м. застосовувались положення чинного Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України 2001 р. та Закону України «Про оренду землі» у відповідній редакції. Необхідний комплекс дій, спрямованих на розроблення та затвердження проектної документації, присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці та укладання договору оренди на новий строк, який відповідатиме нормам чинного законодавства, відповідачем здійснено не було. Реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності пов'язувалася з наявністю відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Між тим, позивач додає, що спірний договір на право тимчасового користування землею не міг бути ані автоматично подовжений, ані автоматично приведеним у відповідність до Закону України «Про оренду землі» на тих самих умовах, оскільки умови спірного договору вже не відповідали положенням зазначеного Закону.

Посилаючись на ст. ст. 5, 13, 15, 18, 20, 23 Закону України «Про оцінку земель», 2 ст. 38 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» позивач вказує, що сплата орендної плати в належному розмірі можлива виключно на підставі даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, які оформлені як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Так, відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на наявність кадастрових номерів: :30:004:0009 та :30:004:0011, інформація про які міститься у додатку до договору на право тимчасового користування землею. Водночас, управління Держгеокадастру у м. Одесі, Одеської області у листі від 14.02.2017 р. № 4625/86-17 заперечує наявність у Державному земельному кадастрі відомостей про присвоєння спірній земельній ділянці вищевказаних кадастрових номерів, а тому відсутність кадастрових номерів на вказану земельну ділянку свідчить про відсутність у займаної відповідачем земельної ділянки відповідної площі статусу самостійної земельної ділянки як об'єкту землекористування. Тому, позивач наголошує, що беручи до уваги відсутність відомостей про наявність кадастрових номерів на які посилається Відповідач, а також, що договір на право тимчасового користування землею укладений між ТОВ «Ладаекспорт- Юг» та Одеською міською радою припинив свою дію 29.06.2009 та 29.06.2002 р. відповідно, та цей строк не було поновлено в порядку передбаченим законом та договором, ТОВ «Ладаекспорт-Юг» користується земельною ділянкою неправомірно.

18.01.2018р. за вх.№1099/18 від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради надійшли письмові пояснення, в яких третя особа додатково зазначає, що 26.04.2011р. ТОВ «Ладаекспорт-Південь» звернулось з приводу продовження договору на право тимчасового користування землею, але враховуючи, що на той час законодавством України вже не передбачалось користування земельною ділянкою на праві тимчасового користування, підприємству було запропоновано оформити право оренди на земельну ділянку, однак, за наявною інформацією рішення щодо передачі ТОВ «Ладаекспорт-Південь» в оренду наведеної вище земельної ділянки Одеською міською радою не приймалося, відповідний договір оренди землі у встановленому законодавством порядку не укладався. Між тим, з інформації управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області викладеній у листі від 14.02.2017р. №4625/86-17 вказано, що відомості до Державного земельного кадастру про присвоєння спірній земельній ділянці кадастрових номерів не внесені.

05.02.2018р. за вх..№2338/18 відповідачем подано до канцелярії Господарського суду Одеської області доповнення до відзиву, які залучено судом до справи.

Крім того, 02.03.2018р. за вх.№5202/18 представником Товариства з обмеженою відповідальністю Ладаекспорт-Юг подано пояснення, в яких відповідач додає, що договір укладено на дві ділянки перша площею 6317 кв.м. у тимчасове довгострокове користування строком на 10 років (до 29.06.2009р.), друга площею 5492 кв.м. строком до 3 років (до 29.06.2002р.), однак відносно другої ділянки сторони дійшли згоди про дію договору до настання події - реконструкції вул. Отамана ОСОБА_10, тому ця частина повинна діяти до цього часу без додаткових угод, відтак, стає очевидним, що орендар не просто продовжував користуватись ділянкою на протязі місяця, а користувався на протязі девяти років маючи усі права на користування та лише після цього позивач дійшов «висновку» про відсутність договору, хоч досі стабільно отримував кошти за користування.

Крім того, відповідач вказує, що для задоволення позову про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди позивач повинен довести суду завданих збитків (упущеної вигоди), причинний зв'язок між порушенням зобов'язання та неотриманими доходами (прибутком), зазначити (з відповідним документальним підтвердженням) на заходи, вжиті ним щодо одержання доходів, обґрунтувати (з документальним підтвердженням) з яких міркувань він виходив, при визначенні розміру упущеної вигоди (докази того факту, що при відсутності порушення відповідачем зобов'язання, позивач одержав би зазначений розмір доходу). Також, відповідач стверджує, що розрахунок позивача, доданий до позовної заяви, свідчить лише про бажання отримати як-більше грошей, виходить за межу позовної давності (про що була надана окрема заява) та є явно надуманим, розмір неотриманого прибутку нічим не обгрунтований, до суду не додано доказів існування документу, договору з іншою особою, протоколу намірів чи іншого, яким би позивач обґрунтовував наявність втраченої вигоди, доказів звернення до правоохоронних органів з приводу перешкоджання відповідачем використовувати земельну ділянку, не існувало ніякого тендеру з метою знайти особу, яка б отримала право власності чи оренди цієї ділянки, не було і звернення до суду згідно ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» щодо визнання Договору недійсним, такі розрахунки є теоретичними, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку, який міг би і повинен був отримати позивач.

21.03.2018р. за вх.№6504/18 представником Одеської міської ради надані заперечення на заяву про застосування строків позовної давності, в обґрунтування заперечень позивач вказує, що акт комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам складено та підписано 27.04.2017р. та звертаючись із позовом до суду Одеською міською радою розрахунок завданих збитків позивачеві зроблено за період з 01.09.2014р. по 31.12.2017р. Рішенням від 27.07.2017р. №281 було затверджено вищезазначені акти комісії відповідно до якого субєктів господарювання було зобовязано сплатити збитки визначені актами у місячний термін. Одеська міська рада заперечує щодо того, що перебіг строку позовної давності починався з 01.09.2014р., так як про порушення права Одеської міської ради відбулось з моменту спливу терміну визначеного рішенням на добровільну сплату збитків ТОВ «Ладаекспорт-Юг», тобто з 27.08.2017р., оскільки ТОВ «Ладаекспорт-Юг» не сплатила суму збитків після закінчення місячного терміну вказаного у рішенні від 27.07.2017р. №281, Одеська міська рада звернулась до суду з позовом для захисту свого порушеного права.

29.03.2018р. за вх.№7060/18 відповідачем подані пояснення на заперечення позивача про застосування строків позовної давності, де ТОВ «Ладаекспорт-Юг» зазначає, що агальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; позивач подав позов 07 грудня 2017р., від цього позовні вимоги мають бути побудовані за період не раніш 07.12.2014 р., а не з 01.09.2014р., як то вважає позивач. Статтею 259 ЦК України законодавець допускає зміну тривалості позовної давності, але тільки на підставі договору сторін у письмовій формі, однак, як стверджує відповідач, такого договору не існує, а тому усі посилання щодо надання місячного терміну на добровільну сплату і начебто перебіг строку починається лише з 27.08.2017р. (моменту затвердження ОСОБА_9 а не з моменту порушення прав) не відповідає діючому законодавству та ніякою нормою не передбачено оновлення строку давності з моменту затвердження ОСОБА_9.

Клопотання третьої особи від 04.01.2018р. за вх.№208/18 про залучення Положення про Департамент комунальної власті ОМР до матеріалів справи було судом задоволено.

За клопотанням позивача від 04.01.2018р. вх.№217/18 залучено до матеріалів справи додаткові документи.

Повідомлення представника відповідача від 10.01.2018р. за вх.№450/18 від 10.01.2018р. залучено судом до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, вислухавши доводи, пояснення представників сторін, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступне:

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 15.09.1999р. №509 «Про видачу спільному підприємству «Ладаекспорт-Південь» документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою, площею 1,1809га по вул. Отамана Чепіги, 29, для експлуатації станції технічного обслуговування автомобілів» ухвалено: 1. Затвердити договір між виконкомом Одеської міської ради і СП «Лаадаекспорт-Південь» на право тимчасового довгострокового користування земельною ділянкою загальною площею 1,1809га по вул. От.Чепіги, 29, у тому числі: площею 0,6317га строком до 10 років, для експлуатації та обслуговування станції технічного обслуговування автомобілів; площею 0,5492га строком до 3 років для відстою автомобілів СТО, без права капітального будівництва, але не пізніше початку початку реконструкції вул. ОСОБА_10.

Рішенням Одеської міської ради від 29.06.1999р. №165-ХХІІІ «Про передачу громадянам та юридичним особам земельних ділянок у власність та надання у користування» вирішено передати громадянам та юридичним особам земельні ділянки у власність та надати у користування згідно з додатком. Додатком до рішення ОМР від 29.06.1999р. №165-ХХІІІ «Список громадян та юридичних осіб, яким передаються у власність та надаються у користування земельні ділянки», пунктом 358 якого визначено: про видачу спільному підприємству «Ладаекспорт-Південь» документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою, площею 1,1809га по вул. Отамана Чепіги, 29, для експлуатації станції технічного обслуговування автомобілів.

29.01.2001р. між Одеською міською радою та Спільним підприємством «Ладаекспорт-Південь» укладено договір на право тимчасового користування землею, п.п. 1.1. та 1.2. якого сторони погодили, що Одеська міська рада на підставі ст. 3, 10 Земельного кодексу України та рішення Одеської міської ради №165-ХХІІІ від 29.06.1999р. надає, а землекористувач приймає в тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 11809кв.м. за адресою: м. Одеса, Ленінський район, вул. Отамана Чепіги, 29/1, із земель міста відповідно до плану тимчасового землекористування, що додається. Земельна ділянка загальною площею 11809кв.м. надається у тимчасове користування у тому числі: земельна ділянка площею 6317 кв.м., у тимчасове довгострокове користування строком до 10 років (до 29.06.2009р.) для експлуатації та обслуговування станції технічного обслуговування автомобілів; земельна ділянка площею 0,5492га у тимчасове довгострокове користування строком до 3 років (до 29.06.2002р.) для відстою автомобілів СТО, без права капітального будівництва, але не пізніше початку початку реконструкції вул. ОСОБА_10.

Договір на право тимчасового користування землею від 29.12.2001р. зареєстровано в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 29.12.2001р. за №546.

Пунктом 4.6. договору від 29.12.2001р. сторони передбачили, що за три місяці до закінчення терміну дії цього договору землекористувач зобовязаний узгодити з Міськрадою умови звільнення земельної ділянки або умови пролонгації цього договору (висновок договору на новий термін), при цьому умови надання ділянки на новий термін визначаються міськрадою.

ОСОБА_8 додатку до листа управління Держкомзему у місті ОСОБА_5 №213 від 25.01.2011р. Довідка про нормативну грошову оцінку 1кв.м. земельної ділянки м. Одеса, вул ОСОБА_10, 29/1 складає 1325,54грн., а також вказано документ, що посвідчує право на земельну ділянку відсутній.

Листом-вимогою від 06.08.2014р. №01-13/5733 Департамент комунальної власності ОМР зобовязано ТОВ «Ладаекспорт-Юг» надати: довідки про державну реєстрацію юридичної особи субєкта господарювання; документи, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою; копію реєстрації прав власності на нерухоме майно (договорів купівлі-продажу тощо); копію технічного паспорту на обєкт нерухомості; договору оренди нерухомого майна (якщо є); довідка ЄДРПОУ; довідку про визначення нормативно-грошової оцінки земельної ділянки; копії графічних матеріалів з визначенням місця розташування та розміру земельної ділянки у відділ самоврядного контролю за використанням і охороною земель та дотриманням вимог земельного законодавства за адресою: м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, каб. 102, 103.

11.03.2015р. за вих.№47 генеральним директором ТОВ «Ладаекспорт-Юг» направлено Голові комісії з визначення розміру збитків та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам відповідь на лист від 03.02.2015р. №01-13/877, де вказано, що згідно викладених у листі вимог вимагаються ті ж самі документи , які вже були надані та докази сплати використання земельної ділянки за період з 2011-2014роки, тобто за той період, сплата за який неодноразово була перевірена.

Заступником начальника ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області направлено лист від 03.11.2016р. №9862/9/15-54-17-02 про повідомлення, що ТОВ «Ладаекспорт-Юг», , перебуває на обліку платників земельного податку та використовує земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. От. Чепіги, 29/1; фактично у користуванні підприємства за період з 01.04.2014р. по 01.10.2016р. перебувала земельна ділянка площею 12302,1кв.м. або 1,2302га; згідно податкової декларації з плати за землю на 2014 рік нараховано податок у сумі 206327,73грн. та сплачено податкове зобовязання з 01.04.2014р. по 31.12.2014р. у загальній сумі 188603,41грн., на 2015рік нараховано податок у сумі 245620,06грн. та сплачено на 31.12.2015р. 245678,16грн., на 2016рік нараховано 259425,31грн., а сплачено 105666,99грн.; протягом жовтня поточного року погашено заборгованість перед бюджетом на суму 70000,00грн.

10.04.2017р. Головою комісії з визначення розміру збитків та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам направлено ТОВ «Ладаекспорт-Юг» листа, згідно якого було запропоновано уповноваженому представнику ТОВ «Ладаекспорт-Юг» зявитися на засідання комісії, яке відбудеться 27.04.2017р. о 14 годині у приміщенні Департаменту комунальної власності ОМР (м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, 1-й поверх, каб. 101).

18.04.2017р. за вих.№2479/9/15-54-12-02 державною податковою інспекцією у Суворовському районі м. Одеси головного управління ДФС в Одеській області надана відповідь В.О. директору Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на запит від 09.04.2017р. №01-13/1351вих та повідомлено, що ТОВ «Ладаекспорт-Юг» здійснює нарахування та сплату земельного податку за земельну ділянку, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, 29/1, загальною площею 12302,1кв.м.; сплата земельного податку по підприємству становить: за період з 01.09.2014р. по 31.12.2014р. 66658,52грн.; за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. 245678,16грн.; за період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. 359183,54грн.

ОСОБА_8 комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 27.04.2017р. комісією вирішено: розмір збитків, нанесений ТОВ «Ладаекспорт-Юг» територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради у вигляді неодержаного доходу, який міг би одержати власник земельної ділянки, але не одержав внаслідок її тимчасового зайняття та використання без правовстановлюючих документів складає 2 700 190,57грн. Розрахунок розміру збитків здійснено за період з 01.09.2014р. по 31.12.2016р. Відповідно до довідки про нормативну грошову оцінку 1 кв.м. земельної ділянки від 25.01.2011р. №213, нормативна грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, 29/1, що використовує ТОВ «Ладаекспорт-Юг» складає 1625,54грн. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.10.2016р. №70014132 на підставі свідоцтва про право власності від 05.05.2006р. САА 444831 ТОВ «Ладаекспорт-Юг» належить будівля технічного обслуговування та технічного переозброєння автомобілів за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, 29/1. Відповідно до листа Державної податкової інспекції Суворовського району м. Одеси, площа земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, 29/1, що використовую ТОВ «Ладаекспорт-Юг» складає 1,2302га.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.07.2017р. №281 «Про затвердження актів комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок» вирішено: 1) затвердити акти комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок, згідно з переліком; 2) зобовязати субєктів господарювання сплатити збитки визначені актами у місячний термін після прийняття цього рішення згідно з переліком; 3) доручити юридичному департаменту Одеської міської ради звернутися до суду з позовами про відшкодування збитків до субєктів господарювання у разі несплати ними у місячний термін із дня прийняття цього рішення збитків, визначених актами, затверджених п. 1 цього рішення.

Додатком №1 до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.07.2017р. №281 визначено перелік актів комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок,в пункті 9 якого вказано ТОВ «Ладаекспорт-Юг» - 2 700 190,57грн.

Листом №01-13/3719 від 04.08.2017р. Голова комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам надіслав відповідачу акт комісії з вимогою сплатити нараховану суму збитків у місячний термін з дня прийняття рішення виконавчого комітету ОМР від 27.07.2017р. №281.

ОСОБА_8 інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.11.2017р. №102687703 будівлі технічного обслуговування та технічного переоснащення автомобілів загальною площею 5 194,9 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, 29/1, належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Ладаекспорт-Юг», .

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного:

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "ОСОБА_1 та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Засадами чинного Цивільного кодексу України в редакції від 16.01.2003р. передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. (ст.15 ЦК України від 16.01.2003р.).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Крім способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ч.2 ст.16 ЦК України, суд згідно ч.2 зазначеної статті Кодексу може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У відповідності до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій України" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред'явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 29.01.2001р. між Одеською міською радою та Спільним підприємством «Ладаекспорт-Південь» укладено договір на право тимчасового користування землею, п.п. 1.1. та 1.2. якого сторони погодили, що Одеська міська рада на підставі ст. 3, 10 Земельного кодексу України та рішення Одеської міської ради №165-ХХІІІ від 29.06.1999р. надає, а землекористувач приймає в тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 11809кв.м. за адресою: м. Одеса, Ленінський район, вул. Отамана Чепіги, 29/1, із земель міста відповідно до плану тимчасового землекористування, що додається. Земельна ділянка загальною площею 11809кв.м. надається у тимчасове користування у тому числі: земельна ділянка площею 6317 кв.м., у тимчасове довгострокове користування строком до 10 років (до 29.06.2009р.) для експлуатації та обслуговування станції технічного обслуговування автомобілів; земельна ділянка площею 0,5492га у тимчасове довгострокове користування строком до 3 років (до 29.06.2002р.) для відстою автомобілів СТО, без права капітального будівництва, але не пізніше початку початку реконструкції вул. ОСОБА_10. Пунктом 4.6. договору від 29.12.2001р. сторони передбачили, що за три місяці до закінчення терміну дії цього договору землекористувач зобовязаний узгодити з Міськрадою умови звільнення земельної ділянки або умови пролонгації цього договору (висновок договору на новий термін), при цьому умови надання ділянки на новий термін визначаються міськрадою.

ОСОБА_8 ч. ч. 1, 2, 3 ст. 7 Земельного кодексу України (від 18.12.1990 №561-XII, в редакції від 12.07.2000р., діючій на момент укладення договору від 29.01.2001р. на право тимчасового користування землею) користування землею може бути постійним або тимчасовим. Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку. Тимчасове користування землею може бути короткостроковим - до трьох років і довгостроковим - від трьох до двадцяти п'яти років. У разі виробничої необхідності ці строки може бути продовжено на період, що не перевищує одного строку відповідно короткострокового або довгострокового тимчасового користування.

Статтею 24 Земельного кодексу України (від 18.12.1990 №561-XII, в редакції від 12.07.2000р., діючій на момент укладення договору від 29.01.2001р. на право тимчасового користування землею) передбачено, що право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором. Форма договору і порядок його реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 12, ч. 1 ст. 16, ст. 17 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 №161-XIV, в редакції від 20.12.2001р.) договір оренди землі - це угода сторін про взаємні зобов'язання, відповідно до яких орендодавець за плату передає орендареві у володіння і користування земельну ділянку для господарського використання на обумовлений договором строк. Договір оренди земельної ділянки набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов, підписання його сторонами і державної реєстрації. Термін договору оренди земельної ділянки (у тому числі й до настання певної умови) визначається за погодженням сторін, але не більш як на п'ятдесят років.

Договором від 29.12.2001р., а саме п. 1.2. сторони погодили, що земельна ділянка площею 6317 кв.м. надається у тимчасове довгострокове користування строком до 10 років (до 29.06.2009р.) для експлуатації та обслуговування станції технічного обслуговування автомобілів; земельна ділянка площею 0,5492га - у тимчасове довгострокове користування строком до 3 років (до 29.06.2002р.) для відстою автомобілів СТО, без права капітального будівництва, але не пізніше початку реконструкції вул. ОСОБА_10.

Суд, дослідивши договір на право тимчасового користування землею від 29.12.2001р. зазначає, що пунктом 1.2. сторони встановили термін, на який передаються земельні ділянки, а саме земельна ділянка площею 0,5492га строком до 3 років (до 29.06.2002р.) для відстою автомобілів СТО, без права капітального будівництва, але не пізніше початку реконструкції вул. ОСОБА_10, а тому твердження відповідача стосовно того, що договір від 29.12.2001р. є діючим в частині вказаної земельної ділянки зважаючи на те, що реконструкція вул. ОСОБА_11 ще не розпочата, є помилковим, оскільки якби реконструкцію було розпочато ще до закінчення вказаного терміну, то договір в цій частині припинив би свою дію раніше обумовленого строку.

Відтак, термін дії договору на право тимчасового користування землею від 29.12.2001р. стосовно земельної ділянки площею 5492кв.м. скінчився 29.06.2002р., стосовно земельної ділянки площею 6317кв.м. скінчився 29.06.2009р.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу.

Статтею 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка.

Відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності. Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушення земельного законодавства встановлено, зокрема, Главою 24 Земельного кодексу України.

За приписами ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Так, згідно з п. д) ч. 1 ст. 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів тощо. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284, встановлено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні, зокрема, неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Відшкодуванню підлягають, зокрема, збитки власників землі і землекористувачів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаним доходом є дохід, який міг би одержати власник землі, землекористувач, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття.

За приписами ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зазначена норма кореспондується і з положеннями ст. 224 Господарського кодексу України, якою передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Між тим, судом встановлено, що на спірних земельних ділянках знаходиться нерухоме майно будівлі технічного обслуговування та технічного переоснащення автомобілів, які належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Ладаекспорт-Юг» та останнє користується спірними земельними ділянками без правовстановлюючих документів, орендної плати за користування землею чи будь-яких інших платежів не вносить, заходів щодо оформлення землекористування не здійснює, що позбавило раду як власника землі права отримувати від цих земельних ділянок дохід у вигляді орендної плати.

Використання відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів та розмір завданих збитків таким використання підтверджується ОСОБА_8 комісії по визначенню збитків власникам землі та землекористувачам від 27.04.2017року, відповідно до якого розмір збитків, нанесених Товариством з обмеженою відповідальністю «Ладаекспорт-Юг» міському бюджету за користування земельною ділянкою (м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, 29/1, площею 1,2302га) без правоустановчих документів та не внесення плати за користування землею за період з 01.09.2014 року по 31.12.2016 року становить 2 700 190,57грн.

Водночас, аналіз наведених норм матеріального права та п. 4.6. договору від 29.12.2001р. дає підстави для висновку, що саме на землекористувача покладається обов'язок вчинення необхідного комплексу дій з виготовлення та погодження проектної документації присвоєння кадастрового номеру (який є істотною умовою договору оренди землі) та укладення договору оренди землі на новий строк. Невиконання такого обов'язку є підставою для стягнення з землекористувача збитків у вигляді упущеної вигоди (неодержаної орендної плати за землю), завданих внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Крім того, відповідно до п. 1.1., 2.2., 2.3. Додатку №2 до Рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №564 від 11.08.2011р. «Про створення комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» - Положення про комісію з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, комісія з визначення розміру та відшкодування збитків власникам та землекористувачам створена відповідно до частини 6 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статей 156, 157 Земельного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 р. № 284 «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам». Метою діяльності комісії є визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у звязку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. ОСОБА_9 розглядає листи, заяви та звернення громадян, органів державної влади, органів внутрішніх справ, прокуратури, суду, підприємств, установ та організацій всіх форм власності з питань, віднесених до її компетенції. Формою роботи ОСОБА_9 є засідання, що проводяться по мірі надходження матеріалів, визначених у п. 2.2 цього Положення, однак не менше, ніж один раз на місяць.

З викладеного вище вбачається, що комісія з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам повинна була проводити засідання не рідше ніж один раз на місяць. Відтак, суд відзначає, що розмір заподіяних збитків позивачем правомірно визначено відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993року №284, який з урахуванням приписів ст. ст. 256, 257 Цивільного кодексу України підлягає задоволенню в межах трирічного строку позовної давності за період 07.12.2014року за користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, 29/1 у розмірі 2 434 096,23грн.

ОСОБА_8 ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи надані позивачем докази в сукупності, враховуючи наявні в матеріалах справи докази та керуючись приписами вищенаведених нормативних актів, суд вважає позовні вимоги Одеської міської ради обґрунтованими та частково доведеними, зважаючи на що суд частково задовольняє позовні вимоги Одеської міської ради, внаслідок чого стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю Ладаекспорт-Юг підлягає 2 434 096,23грн. збитків.

ОСОБА_8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 36 511,44грн. відшкодовується позивачу за рахунок відповідача пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог.

Керуючись ст. 129,ст. ст. 232, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Одеської міської ради задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Ладаекспорт-Юг (65003, м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, буд. 29/1, ) на користь Одеської міської ради (65004, м. Одеса, площа Думська, будинок 1, ; банк ГУДКСУ в Одеській області, рахунок №9002, МФО 828011, код 38016923, одержувач УДКСУ у м. Одесі, Одеської області, КБК 24060300 інші надходження, призначення платежу відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам) збитки в розмірі 2 434 096 (два мільйони чотириста тридцять чотири тисячі девяносто шість) грн. 23 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Ладаекспорт-Юг (65003, м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, буд. 29/1, ) на користь Одеської міської ради (65004, м. Одеса, площа Думська, будинок 1, ; розрахунковий рахунок 26302537, МФО 828011, код 38016923, одержувач ГУДКСУ у м. Одесі, Одеської області) витрати про сплаті судового збору за подання позову у розмірі 36 511 (тридцять шість тисяч пятсот одинадцять) грн. 44 коп.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 01 червня 2018 р.

Суддя С.Г. Власова