ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2018 р. Справа № Б-25/88-02

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В. О., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Шевель О. В.

за участю секретаря судового засідання Курченко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Мереф'янської міської ради (вх.№527 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.02.2018 (щодо зобов'язання прийняти на зберігання документи) у справі №Б-25/88-02 (постановлену суддею Швидкіним А.О. у приміщенні Господарського суду Харківської області; повний текст складено 02.03.2018)

за заявою ТОВ «Тао-Трейд», м. Харків

до ВАТ «Мереф'янський скляний завод», м. Мерефа Харківської області

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.02.2018 у справі №Б-25/88-02 задоволено скаргу ліквідатора (вх. № 4618 від 09.02.2017 р.), з урахуванням доповнень до скарги (вх. № 12270 від 11.04.2017 р.), зобов'язано Мереф'янську міську раду Харківського району Харківської області прийняти на зберігання документи довгострокового зберігання ВАТ "Мереф'янський скляний завод" () без додаткових умов.

Мереф'янська міська рада з вказаною ухвалою суду не погодилась та звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.02.2018 (щодо зобов'язання прийняти на зберігання документи) скасувати.

Скарга обгрунтована тим, що Мереф'янська міська рада не має в своєї структурі архівного підрозділу, взагалі не є архівною установою, в силу своїх повноважень та призначення не може прийняти на довгострокове зберігання документи банкрута у більш ніж двох тисячах томах.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 19.04.2018 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 21.05.2018.

02.05.2018 від Державної архівної служби України надійшов лист від 26.04.2018 №07/1885 (вх. 3260), в якому служба повідомляє, що підтримує апеляційну скаргу, однак, з посиланням на ст. 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 29 закону України «Про Національний архівний фонд та архівні установи», зазначає, що до створення Мереф'янською міською радою архівної установи для централізованого тимчасового зберігання архівних документів, нагромаджених у процесі документування службових, трудових або інших правовідносин юридичних і фізичних осіб на відповідній території, та інших архівних документів, що не належать до Національного архівного фонду, документи банкрута повинен прийняти архівний відділ Харківської районної державної адміністрації, у зоні комплектування якої він знаходиться.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.05.2018 в судовому засіданні оголошено перерву до 04.06.2018, явку ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Панасюка І.В. визнано обов'язковою.

04.06.2018 від арбітражного керуючого Панасюка І.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. 4193), проте, даний відзив не приймається колегією суддів до уваги, оскільки порушені строки подання відзиву, встановлені судом в ухвалі від 19.04.2018, а по - друге, відсутні докази надсилання відзиву іншим сторонам у справі.

Присутній в судовому засіданні 04.06.2018 представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.02.2018 (про зобов'язання прийняти документи на зберігання) у даній справі та відмовити ліквідатору у задоволенні скарги (вх. № 4618 від 09.02.2017 р.), з урахуванням доповнень до скарги (вх. № 12270 від 11.04.2017 р.), надав відповідні пояснення.

Ліквідатор заперечував проти апеляційної скарги, зазначав про законність та обгрунтованість оскаржуваної ухвали, просив суд залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Представник ПАТ «Укргазвидобування» проти апеляційної скарги Мереф'янської міської ради. заперечувала, вважаючи, що оскаржуваною ухвалою було вирішено питання зберігання документів банкрута.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 ГПК України, а також перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, встановила наступне.

Постановою Господарського суду Харківської області від 05.12.2002 ВАТ "Мереф'янський скляний завод" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Заривайка В.В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.12.2003 задоволено клопотання арбітражного керуючого Заривайка В.В., звільнено його від обов'язків ліквідатора за станом здоров'я та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Трєскунова О.В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.11.2006 звільнено арбітражного керуючого Трєскунова О.В. від виконання обов'язків ліквідатора, призначено ліквідатором ВАТ "Мереф'янський скляний завод" арбітражного керуючого Корольова С.П.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.04.2008 р. задоволено заяву Корольова С.П. та припинено його обов'язки як ліквідатора ВАТ "Мереф'янський скляний завод", призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Шершня Ю.С.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.06.2012, у зв'язку з анулюванням ліцензії арбітражного керуючого, суд усунув Шершня Ю.С. від виконання обов'язків ліквідатора та призначив ліквідатором у справі арбітражного керуючого Макаричева В.В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.04.2016 звільнено Макаричева В.В. від виконання обов'язків ліквідатора банкрута, призначено ліквідатором ВАТ "Мереф'янський скляний завод" арбітражного керуючого Панасюка І.В.

09.02.2017 арбітражний керуючий Панасюк І.В. звернувся до Господарського суду Харківської області зі скаргою на дії (бездіяльність) Державної архівної служби України (Укрдержархіву), в якій скаржник просив визнати дії Державної архівної служби України незаконними та зобов'язати Укрдержархів прийняти архівні документи ВАТ "Мереф'янський скляний завод" на зберігання без додаткових умов.

Скарга ліквідатора мотивована тим, що банкрут має архівні документи, які підлягають довгостроковому зберіганню, архів підприємства налічує більш ніж дві тисячі томів. Ліквідатор двічі звертався до Державної архівної служби з листами про визначення місця подальшого зберігання архівних документів банкрута, проте, відповіді не отримав, тому вважає бездіяльність Державної архівної служби України незаконною.

11.04.2017 від ліквідатора до Господарського суду Харківської області надійшли доповнення (уточнення) до скарги ліквідатора на дії Державної архівної служби України, в яких він просить залучити до участі у справі Мереф'янську міську раду Харківського району Харківської області та зобов'язати Мереф'янську міську раду Харківського району Харківської області прийняти архівні документи банкрута на зберігання без додаткових умов.

Вказані уточнення мотивовані тим, що підприємство банкрута діяло на території міста Мерефа Харківського району Харківської області. та враховуючи норми статті 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якими передбачено, що до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, централізоване тимчасове зберігання архівних документів, нагромаджених у процесі документування службових, трудових або інших правовідносин юридичних і фізичних осіб на відповідній території, та інших архівних документів, що не належать до Національного архівного фонду.

Ухвалою Господарського суду Харківської області залучено до участі у даній справі Мереф`янську міську раду в межах розгляду скарги ліквідатора.

Як зазначалось, ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.02.2018 задоволено скаргу ліквідатора (вх. № 4618 від 09.02.2017 р.), з урахуванням доповнень до скарги (вх. № 12270 від 11.04.2017 р.), зобов'язано Мереф'янську міську раду Харківського району Харківської області прийняти на зберігання документи довгострокового зберігання ВАТ "Мереф'янський скляний завод" без додаткових умов.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції, з посиланням на абз. 1 ч. 4 ст. 24, ч. 2 ст. 34 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону №784-ХІV від 30.06.1999 р.), п. 10 ч. 1 ст. 38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ч. ч. 1, 3 ст. 4, ч. 1 ст. 29 Закону України "Про Національний архівний фонд та архівні установи", та з урахуванням того, що документи банкрута мають важливе соціальне значення для громадян і Харківського району, і міста Харкова, зазначив, що законодавством України на Мереф'янську міську раду Харківського району Харківської області покладено, у тому числі, владно-управлінські функції по зберіганню архівних документів, та дійшов висновку щодо наявності безумовного обов'язку Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області по прийняттю на зберігання архівних документів, що стосуються трудових правовідносин колишніх працівників ВАТ "Мереф'янський скляний завод".

Суд першої інстанції відхилив посилання Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області щодо відсутності фінансової можливості самостійно створити та утримувати комунальне підприємство та щодо відсутності на території міської ради вільного приміщення для створення трудового архіву, оскільки такі доводи не може бути підставою для невиконання покладених на Мереф'янську міську раду повноважень, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Проте, колегія суддів не погоджується з такими доводами суду першої інстанції, та зазначає наступне.

Згідно з п. 1.1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції після 19.01.2013 р., положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Тобто, наведеними приписами встановлено, що продаж майна у справах про банкрутство, які порушені до 19.01.2013 та ліквідаційна процедура введена до 19.01.2013, здійснюється за новою редакцією Закону про банкрутство (після 19.01.2013).

Всі інші дії суду здійснюються у відповідності до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції закону до 19.01.2013.

Тому, до правовідносин, що розглядаються в межах скарги ліквідатора на дії/бездіяльність учасника справи про банкрутство, застосовуються положення Закону про банкрутство, в редакції до 19.01.2013 року.

Статтею 25 цього закону передбачено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується в першу чергу згідно зі статтею 31 цього Закону за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство, і є неоплаченими, з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає у встановленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства інформацію для ведення єдиної бази даних щодо підприємств-банкрутів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 вищевказаного закону, після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: показники виявленої ліквідаційної маси (дані її інвентаризації); відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів, інші документи, які свідчать про завершення ліквідаційної процедури.

Відповідно до статті 34 закону про банкрутство, ліквідатор забезпечує належне оформлення, упорядкування та зберігання всіх, в тому числі фінансово-господарських, документів банкрута протягом ліквідаційної процедури.

Після винесення судом ухвали про ліквідацію юридичної особи - банкрута ліквідатор зобов'язаний забезпечити збереженість архівних документів банкрута і, за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері архівної справи і діловодства або уповноваженою ним архівною установою, визначити місце подальшого їх зберігання.

Такі ж норми містяться в Законі про банкрутство в редакції після 19.01.2013 (ст. 48 ч.2, 3).

Отже, законодавцем передбачено певну сукупність дій, яку необхідно вчинити в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом із зазначеним звітом та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури, в тому числі розпорядження документами довготривалого зберігання банкрута.

В ході здійснення ліквідаційної процедури та вчинення відповідних заходів, ліквідатором банкрута, арбітражним керуючим Панасюком І.В. на адресу Державної архівної служби України (Укрдержархів) направлялись запити №28//11-01 від 28.11.2016 та №04/01-01 від 04.01.2017 щодо визначення подальшого зберігання архівних документів ВАТ «Мереф`янський скляний завод» або визначення уповноваженої установи для подальшого зберігання архівних документів банкрута.

Вказані запити направлені на адресу Укрдержархів, про що є відповідні докази (а.с. 12, 13 т. 22) Відповіді від Укрдержархіву ліквідатор не отримав.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що листом від 12.01.2017 за №01.3/112 Укрдержархів уповноважив Державний архів Харківської області вирішити питання щодо місця зберігання документів ВАТ «Мереф`янський скляний завод».

З письмових пояснень представника Державного архіву Харківської області Харківської обласної державної адміністрації, наданих до суду першої інстанції 05.07.2017 року (вх. 21885), вбачається, що за наслідками розгляду листа Укрдержархіву, яким зобов`язано обласний архів з`ясувати причини неприйняття документів до архівної установи та визначити місце зберігання документів підприємства, що ліквідується, обласний архів зазначив, що заперечує щодо прийняття на зберігання документів банкрута, оскільки вони не є джерелом комплектування документами Національного архівного фонду України. До того ж, обласним архівом зазначено, Державним архівом до Мереф`янської міської ради направлено листа щодо необхідності у найкоротші строки створення на території Мереф`янської об`єднаної територіальної громади трудового архіву для передачі на зберігання документів ВАТ «Мереф`янський скляний завод». Крім того, обласним архівом також зазначено, ліквідатором повинно бути проведено упорядкування документів, складення описів справ кадрових питань, які підлягають схваленню на засіданні експертної комісії Архівного відділу Харківської районної державної адміністрації Харківської області.

Із пояснень Мереф`янської міської ради вбачається, що вона заперечує щодо наявності у неї обов`язку створити архівну установу на території міста Мерефи, адже приписи Закону України «Про Національний архівний фонд та архівні установи» передбачають право місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування «створювати архівні установи для централізованого тимчасового зберігання архівних документів, нагромаджених у процесі документування службових, трудових або інших правовідносин юридичних або фізичних осіб», а ні обов`язок.

Крім того, Мереф`янська міська рада зазначає про відсутність у неї коштів, приміщення та кадрів, які необхідні для прийняття архівних документів банкрута на зберігання.

Колегія суддів зазначає, що питання прийняття на зберігання документів вирішувалось колишнім ліквідатором банкрута також і в 2011 році.

Так, постановою Харківського районного суду Харківської області від 25.05.2011 у справі №2-а-898/11, за позовом ВАТ «Мереф`янський скляний завод» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Шершня Ю.С. до Мереф`янської міської ради про зобов`язання вчинити дії, судом відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання відповідача прийняти на зберігання архів ВАТ «Мереф`янський скляний завод», а саме: документацію по ФЗУ з 1947 по 1955 роки, - 50 книг, документацію по заробітній платі - 2400 книг, особові картки працівників - 100 книг, особові справи - 100 книг, табелі обліку робочого часу - 108 книг, кадрові накази - 45 книг.

Вказана постанова залишена без змін, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2011.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до статті 10 вказаного закону, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування,

Серед основних принципів місцевого самоврядування, закріплених у статті 4 цього закону, є колегіальність.

Відповідно до приписів статті 46 вказаного закону, сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

До виключної компетенції міської ради віднесено, зокрема, затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання. Вказані повноваження реалізуються виключно на пленарних засіданнях ради. (ст. 26 закону).

Крім того, статтею 38 закону про місцеве самоврядування, передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження, зокрема, централізоване тимчасове зберігання архівних документів, нагромаджених у процесі документування службових, трудових або інших правовідносин юридичних і фізичних осіб на відповідній території, та інших архівних документів, що не належать до Національного архівного фонду.

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону України «Про Національний архівний фонд та архівні установи», архівна установа сільської, селищної, міської ради здійснює централізоване тимчасове зберігання архівних документів, нагромаджених у процесі документування службових, трудових та інших правовідносин юридичних і фізичних осіб, що не належать до Національного архівного фонду.

Отже, аналіз наведених норм свідчить, що Мереф`янска міська рада зобов`язана забезпечити тимчасове зберігання архівних документів, нагромаджених у процесі документування службових, трудових або інших правовідносин юридичних і фізичних осіб на відповідній території, та інших архівних документів, що не належать до Національного архівного фонду.

Однак, судом не вивчено та матеріалами справи не підтверджена можливість у Мереф`янскої міської ради прийняття на тимчасове зберігання документів банкрута.

Листом від 12.01.2017 №01.3/112 Укрдержархів уповноважив Державний архів Харківської області вирішити питання щодо місяця зберігання документів банкрута.

Проте, на розгляд та погодження експертної комісії архівного відділу Харківської районної державної адміністрації описи справ тривалого (понад 10 років) зберігання, з кадрових питань (особового складу) .акти про вилучення документів, не внесених до Національного архівного фонду, не надходили. Відповідні докази відсутні в матеріалах справи.

Рішення щодо утворення архівного підрозділу виконавчого комітету міської ради та забезпечення його матеріально-технічною базою Мереф`янською міською радою на пленарному засіданні не приймалось, таких доказів в матеріалах справи не має. Також зазначене підтвердив представник Мереф`янської міської ради в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Тому, покладення на Мереф`янську міську раду обов`язку з прийняття на зберігання документів банкрута колегія суддів вважає неправомірним.

Як зазначено у вищезгаданій постанові Харківського районного суду Харківської області від 25.05.2011, документи банкрута зберігаються у приміщенні СП «Скло». Ліквідатор банкрута в судовому засіданні суду апеляційної інстанції у даній справі заявив, що вони знаходять у належному стані, не знищені.

Як встановлено, обов`язок забезпечити збереження архівних документів банкрута та погодити подальше їх зберігання із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері архівної справи і діловодства або уповноваженою ним архівною установою, покладається на ліквідатора.

В листі від 26.04.2018 №07/1885 Державна архівна служба України повідомляє суд, що до створення Мереф'янською міською радою архівної установи для централізованого тимчасового зберігання архівних документів, нагромаджених у процесі документування службових, трудових або інших правовідносин юридичних і фізичних осіб на відповідній території, та інших архівних документів, що не належать до Національного архівного фонду, документи банкрута повинен прийняти архівний відділ Харківської районної державної адміністрації, у зоні комплектування якої він знаходиться.

Ліквідатором в судовому засіданні також зазначено, що він не звертався до архівного відділу Харківської районної державної адміністрації з вимогою прийняти на зберігання документи банкрута, таких доказів в матеріалах справи не має.

З матеріалів справи вбачається, що в день прийняття оскаржуваної ухвали, ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.02.2018 у даній справі затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута.

Ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних дій по виявленню активів та пасивів боржника, зокрема, виявлення ліквідатором кредиторів та дотримання їх процесуальних прав під час розгляду їх грошових вимог, доведення неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів, доведення неможливості задоволення визначених ліквідатором вимог кредиторів з наслідками його ліквідації).

Вказана ухвала на час апеляційного провадження не оскаржена, та набула чинності.

Наразі склалася ситуація, коли при завершенні ліквідаційної процедури з боку ліквідатора залишилось не вирішеним питання щодо передання до архівної установи документів банкрута, які мають суспільне та соціальне значення для територіальної громади Харківського району, та які необхідні, зокрема, для підтвердження трудових відносин працівників банкрута.

Колегія суддів зауважує, що зазначене стало підставою прийняття Харківським апеляційним господарським судом окремої ухвали у відношенні арбітражного керуючого Панасюка І.В., як ліквідатора ВАТ «Мереф`янський скляний завод».

Колегія суддів зазначає, що з метою вирішення даного питання ліквідатору необхідно вчинити всі необхідні заходи для поновлення провадження у даній справі про банкрутство та вчинити дії передбачені приписами чинного законодавства щодо забезпечення збереження архівних документів банкрута та погодження подальшого їх зберігання із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері архівної справи і діловодства або уповноваженою ним архівною установою, зокрема, який визначений Державною архівною службою України.

Відповідно до статті 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Право на судовий захист або доступ до суду кореспондує положення ст. 4 та 5 Господарського процесуального кодексу України, яке є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, відповідно до якої права і свободи людини і громадянина захищаються судом, та ч. 2 ст. 124 Конституції України, відповідно до якої юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

В розумінні ст. 13 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

З огляду на те, що збереження вказаних документів має суспільне значення для територіальної громади Харківського району та міста Харкова, а також важливе соціальне значення для колишніх працівників, вирішальним у даних правовідносинах є забезпечення дотримання вимог закону та вчинення ліквідатором всіх необхідних дій щодо забезпечення збереження документів банкрута у встановленому законом порядку.

У відповідності до приписів статті 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, враховуючи, судом першої інстанції неправильно зроблено висновок про наявність у Мереф`янської міської ради обов`язку прийняти на зберігання документи банкрута, ухвала Господарського суду Харківської області від 27.02.2018 у справі №Б-25/88-02 (щодо прийняття на зберігання документи) підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, про відмову ліквідатору у задоволенні скарги. Відповідно, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 269 - 271, ст. 275, п.3 ч. 1 ст. 277, ст. 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Мереф'янської міської ради задовольнити.

Скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.02.2018 у справі №Б-25/88-02 (щодо зобов`язання прийняти документи на зберігання).

Прийняти нове рішення.

Відмовити ліквідатору ВАТ «Мереф`янський скляний завод», арбітражному керуючому Панасюку І.В. у задоволенні скарги (вх. № 4618 від 09.02.2017 р.), з урахуванням доповнень до скарги (вх. № 12270 від 11.04.2017 р.), якою зобов'язано Мереф'янську міську раду Харківського району Харківської області прийняти на зберігання документи довгострокового зберігання ВАТ "Мереф'янський скляний завод" () без додаткових умов.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у відповідності до статей 286- 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 07.06.18

Головуючий суддя Фоміна В. О.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Шевель О. В.