номер провадження справи 17/153/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2018 Справа № 908/2559/17

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсун В.Л.

при секретарі судового засідання Юсубовій Д.В.

розглянувши матеріали справи № 908/2559/17

за позовною заявою: публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магнієвий комбінат, 69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 18

про стягнення 67 405 591,04 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 13.02.18 № 286

ОСОБА_2, довіреність від 20.04.18 № 314

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність від 16.01.18 № 14

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області звернулось публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго (далі ПАТ Запоріжжяобленерго) з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магнієвий комбінат (надалі ТОВ ЗТМК) 67 394 724/63 грн. заборгованості за договором про постачання електричної енергії від 01.12.12 № 76, з якої: 41 785 639,37 грн. - пені, 4 916 445,40 грн. - 3% річних, 20 692 639,86 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням господарського суду Запорізької області від 18.05.16 у справі № 908/948/16 встановлено обставини існування у ТОВ ЗТМК перед ПАТ Запоріжжяобленерго 284 637 962,93 грн. основного боргу за договором від 01.12.12 № 76, яка утворилась за період з серпня 2015 р. по квітень 2016 р., позовні вимоги про стягнення 284 637 962,93 грн. боргу задоволено. У звязку із порушенням (простроченням) відповідачем виконання зазначеного вище грошового зобов'язання, позивачем заявлено до стягнення з відповідача на підставі п. 4.2.1 договору від 01.12.12 № 76 пеню в сумі 41 785 639.37 грн. (за період з 17.05.17 по 13.12.17), а також 4 916 445,40 грн. - 3% річних (за період з 17.05.17 по 13.12.17) та 20 692 639,86 грн. інфляційних втрат (за період з 01.05.17 по 30.11.17) згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Автоматизованою системою документообігу суду здійснено розподіл справ між суддями та визначено вказану позовну заяву до розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою суду від 14.12.17 порушено провадження у справі № 908/2559/17, справі присвоєно № провадження 17/153/17, судове засідання призначено на 24.01.18.

23.01.18 через відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області ТОВ ЗТМК подано відзив на позовну заяву від 22.01.18 № 25-16/90, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити у задоволені позову повністю. Обґрунтовуючи свою правову позицію відповідач посилається на те, що до врегулювання терміну розстрочки за рішенням суду по справі № 908/948/18 (набрання законної сили рішенням по справі № 908/948/18 щодо розстрочки суми 283 365 634,82 грн.) вимоги позивача про стягнення з ТОВ ЗТМК пені, 3 % річних та інфляційних витрат, які нараховані період розстрочення суми основного боргу, є безпідставними.

Крім того, 23.01.18 відповідач надав до суду клопотання від 22.01.18 № 25/16/91 про зменшення неустойки (пені) на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України та клопотання від 22.01.18 № 25/16/92 про зупинення провадження у справі № 908/2559/17 до набрання законної сили рішення господарського суду Запорізької області від 01.03.17 у справі № 908/948/16 в частині розстрочки виконання судового рішення щодо заборгованості за спожиту активну електричну енергію у розмірі 284 137 962,93 грн., яка виникла за період з серпня 2015 р. по квітень 2016 р.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.17 № 2147-VIII внесено зміни до Господарського процесуальної кодексу України (далі ГПК України), який набрав чинності з 15.12.17.

Згідно з п. 9 Перехідних положень ГПК України, в редакції Закону України від 03.10.17 № 2147VІІІ, чинної з 15.12.17, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Приймаючи до уваги той факт, що з 15.12.17 набрав чинності ГПК України у новій редакції, провадження у цій справі порушено 14.12.17, суд у судовому засіданні 24.01.18 зясувавши думку учасників справи, визначив: здійснювати подальший розгляд справи за правилами загального позовного провадження розпочинаючи зі стадії підготовчого провадження в порядку визначеному чинним ГПК України у новій редакції.

16.02.18 позивач подав до суду відповідь на відзив від 15.02.18 № 001-33/2730 та заперечення проти клопотання про зупинення провадження у справі. Відповідно до змісту вказаних заяв ПАТ Запоріжжяоблерного вважає, що відповідач зловживає процесуальними правами передбаченим ГПК України, затягує розгляд справи та намагається уникнути відповідальності за прострочення грошового зобовязання, що на думку заявника, підтверджує законність заявлених позовних вимог.

Також, 16.02.18 позивач надав до суду заперечення від 15.02.18 № 001-33/2728 проти клопотання про зменшення неустойки, в якому просить суд відмовити в повному обсязі в задоволені клопотання відповідача про зменшення неустойки з підстав критичного фінансового стану ПАТ Запоріжжяоблерного та наявної заборгованості з виплати заробітної плати працівникам, яка систематично зростає.

22.02.18 відповідач надав до суду уточнене клопотання від 22.02.18 № 25-16/300 про зменшення неустойки та уточнене клопотання від 22.01.18 № 25-16/299 про зупинення провадження у справі № 908/2559/17, в якому вказав додатково, що в матеріалах справи № 908/948/18 міститься Висновок експертів за результатами проведення комісійно судово-економічної експертизи, який вказує на безумовну повязаність справ за № 908/2559/17 та за № 908/948/16.

27.02.18 позивач подав до суду заяву від 27.02.18 № 007/33/3336 про збільшення розміру позовних вимог по справі № 908/2559/17, за змістом якої позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 67 405 591,04 грн. заборгованості за договором про постачання електричної енергії від 01.12.12 № 76, з якої: 41 785 639,37 грн. пені за період з 17.05.17 по 13.12.17, 4 916 445,40 грн. 3% річних за період з 17.05.17 по 13.12.17 та 20 703 506,27 грн. інфляційних втрат за період з 01.05.17 по 30.11.17.

На підтвердження розрахунку нарахованих до стягнення у заяві від 27.02.18 № 007/33/3336 сум позивач разом із зазначеною заявою надав до суду висновок експерта за результатами проведення економічної експертизи від 23.02.18 № 278.

20.03.18 позивачем подано до суду відповідь на відзив від 20.03.18 № 008-33/4665, в якій ПАТ Запоріжжяоблерного зазначило, що доводи відповідача спрямовані на уникнення відповідальності за прострочення грошового зобовязання, що підтверджує законність заявлених позовних вимог.

06.03.18 відповідач надав до суду відзив від 05.03.18 № 25-16/360 на позовну заяву з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, в якому зазначив що висновок експерта не може слугувати беззаперечним доказом вірності нарахованих до стягнення у заяві про збільшення позовних вимог сум. Крім того, відповідач зазначив, що не погоджується з вірністю інфляційних нарахувань за серпень 2015 р. У звязку з чим надав до відзиву свій контррозрахунок інфляційних нарахувань за серпень 2015 р.

В підготовчих судових засіданнях судом неодноразово оголошувались перерви. Ухвалою від 20.03.18 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 25.04.18. Розгляд справи відкладено на 11.04.18.

В підготовчому судовому засіданні 11.04.18 судом прийнято до розгляду заяву ПАТ Запоріжжяоблерного від 27.02.18 № 007-33/3336 про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до змісту якої позивач просить суд стягнути з ТОВ ЗТМК загальну заборгованість за договором у розмірі 67 405 591,04 грн., з якої: 41 785 639.37 грн. - пені, 4 916 445,40 грн. - 3% річних, 20 703 506,27 грн. - інфляційних втрат.

11.04.18 судом оголошено перерву в підготовчому засіданні на 25.04.18 для надання позивачу часу надіслати на адресу відповідача клопотання за вих. від 27.02.18 № 33-33/3343 з додатками до нього та для надання суду відповідних доказів направлення.

В засіданні 25.04.18 судом відмовлено у задоволенні клопотань ТОВ ЗТМК від 22.01.18 № 25-16/92 та від 22.02.18 № 25-16/299 про зупинення провадження у справі № 908/2559/17, проти яких заперечив представник позивача.

Відмовляючи у задоволенні вказаних клопотань суд виходив з того, що: рішення господарського суду Запорізької області від 01.03.17 у справі № 908/948/16 в частині розстрочки виконання судового рішення оскаржено до суду апеляційної інстанції; ухвалою апеляційного господарського суду Донецької області від 06.12.17 у звязку із надходженням касаційних скарг ТОВ ЗТМК на ухвали апеляційного господарського суду Донецької області від 23.03.17 та від 20.11.17 у справі № 908/948/16 зупинено провадження за апеляційною скаргою ТОВ ЗТМК на рішення місцевого господарського суду від 01.03.17 до повернення матеріалів справи із суду касаційної інстанції; зупинення провадження у справі № 908/2559/17 може призвести до безпідставного затягування розгляду цієї справи на не визначений строк та, як наслідок, порушення права позивача на розумний строк розгляду справи; суд (п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України) не може посилатись на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Ухвалою від 25.04.18 судом закрито підготовче провадження у справі № 908/2559/17 та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.05.18.

Під час розгляду справи по суті судом оголошувались перерви на 24.05.18 та на 25.05.18 відповідно.

Розгляд справи здійснювався з фіксуванням судових засідань за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні 25.05.18, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представників сторін повідомлено, коли буде складено повне рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.12 між відкритим акціонерним товариством Запоріжжяобленерго (постачальником електричної енергії) та державним підприємством Запорізький титано-магнієвий комбінат (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № 76 (далі договір), умовами якого (розділ 1 договору в редакції протоколу врегулювання розбіжностей до договору) визначено, що постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю, зазначеною у додатку 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точки продажу електричної енергії визначаються додатком № 2 «Точки продажу електричної енергії споживачу».

У зв'язку зі зміною організаційно-правової форми Державного підприємства Запорізький титано-магнієвий комбінат у товариство з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магнієвий комбінат, а також у звязку з перейменуванням Постачальника електричної енергії на публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго» сторонами на підставі додаткових угод від 01.01.14 № 5 та від 24.02.17 № 17 внесено відповідні зміни в преамбулу договору від 01.12.12 № 76.

Підпунктом 2.3.4. п. 2.3. договору передбачено обовязок споживача оплачувати постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатка № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» та додатка № 5 «Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії».

Пунктом 4 додатка № 4 до договору визначено, що Споживач не пізніше 14-00 годин 2-го робочого дня місяця, наступного за розрахунковим, направляє свого представника до Постачальника електричної енергії для подання у двох примірниках, підписаних уповноваженою особою Споживача та скріплених його печаткою:

- Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію за формою Додатка № 5.1.;

- Акта звірки обсягу споживання електроенергії, відпущеної Постачальником електричної енергії за тарифами, диференційованими за періодами часу за формою додатка № 5.5. (у випадку розрахунку за спожиту електричну енергію за тарифами, диференційованими за періодами часу).

Постачальник електричної енергії підписує подані акти та один примірник повертає Споживачу.

У п. 6 додатка № 4 до договору закріплено, що за підсумками розрахункового періоду постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок або платіжну вимогу-доручення для остаточного розрахунку. Сума платежу при остаточному розрахунку визначається, виходячи з тарифів на активну електроенергію та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно даних наданого споживачем Акту про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію, з урахуванням сум платежів, що надійшли від споживача (п. 7. додатку № 4 до договору).

Згідно з п. 10 додатка № 4 до договору, споживач зобовязаний у термін, що не перевищує 5 операційних днів з дня отримання рахунка або платіжної вимоги-доручення, здійснити оплату рахунка або платіжної вимоги-доручення, що направляється йому Постачальником електричної енергії. Датою отримання рахунка або платіжної вимоги-доручення вважається: при направленні рекомендованим листом - дата, зазначена на фінансовому чеку поштового відділення, що підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту - 3 дні, по області - 5 днів, по Україні - 7 днів); у випадку вручення рахунка або платіжної вимоги-доручення уповноваженому представнику споживача під розпис в журналі, дата зазначена у журналі; при направленні нарочним - дата вручення Споживачу.

Пунктом 9.5. договору визначено, що він набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31 грудня 2013 р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії. Умови, а також термін дії договору, можуть бути переглянуті вбудь-який момент за узгодженням сторін.

Розглядаючи справу по суті спору суд виходив з того, що наведений вище договір в установленому законом порядку не розірвано, його дія не припинена. Доказів протилежного учасники по справі суду не надали.

Як свідчать наявні в матеріалах справи № 908/2559/17 докази, у квітні 2016 року ВАТ Запоріжжяобленерго () звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з ТОВ ЗТМК () (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду 18.05.16) 284 637 962,93 грн. основного боргу за спожиту електричну енергію за договором від 01.12.12 № 76 у період з серпня 2015 р. по квітень 2016 р., 1 929 299,34 грн. втрат від інфляції грошових коштів, 1 405 790,55 грн. річних процентів, 10 687 194,26 грн. пені.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.05.16 у справі № 908/948/16 (яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 14.09.16) наведений вище позов ВАТ Запоріжжяобленерго до ТОВ ЗТМК задоволено в частині стягнення 284 637 962,93 грн. основного боргу. В частині стягнення 1 929 299,34 грн. інфляційних, 1 405 790,55 грн. річних та 10 687 194,26 грн. пені провадження у справі припинено. Виконання рішення розстрочено відповідно до графіку, починаючи з травня 2016 р. по серпень 2017 р.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.11.16 рішення господарського суду Запорізької області від 18.05.16 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.09.16 у справі № 908/948/16 в частині задоволення заяви відповідача про надання розстрочки виконання рішення скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 01.03.17 у справі № 908/948/16 змінено назву позивача з відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго () на публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго (). Розстрочено виконання рішення господарського суду Запорізької області від 18.05.16 у справі № 908/948/16 в частині стягнення основної заборгованості за спожиту активну електричну енергію в розмірі 284 637 962,93 грн. на 16 місяців, з оплатою щомісячно рівними частинами в сумі 17 758 622,68 грн., починаючи з квітня 2017 року по липень 2018 року (включно).

Ухвалою від 01.03.17 судом залишено без задоволення заяву ТОВ ЗТМК про розстрочку виконання рішення суду, у звязку з вирішенням даного питання рішенням суду від 01.03.17.

Не погодившись з прийнятим рішенням від 01.03.17 та ухвалою від 01.03.17 по справі № 908/948/16, ТОВ ЗТМК звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з відповідними апеляційними скаргами.

Ухвалами Донецького апеляційного господарського суду від 23.03.17 апеляційні скарги ТОВ ЗТМК прийняті до провадження. 04.04.17 апеляційною інстанцією у справі № 908/948/16 призначено судову економічну експертизу документів про економічну діяльність ПАТ Запоріжжяобленерго та ТОВ ЗТМК, провадження у справі № 908/948/16 зупинено.

Частиною 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що предметом спору в цій справі (№ 908/2559/17) є вимога ПАТ «Запоріжяобленерго» про стягнення з ТОВ «ЗТМК» пені, 3 % річних та інфляційних за прострочення виконання грошового зобовязання за договором від 01.12.12 № 76 в частині оплати спожитої активної електричної енергії за період з серпня 2015 р. по квітень 2016 р. в розмірі 284 637 962,93 грн., суд дійшов висновку про те, що обставини, встановлені в рішенні від 18.05.16 по господарській справі № 908/948/16 при вирішенні спору між тими ж сторонами в частині:

- належного виконання ПАТ Запоріжжяобленерго у період з серпня 2015 р. по квітень 2016 р. зобовязання за договором про постачання електричної енергії від 01.12.12 № 76 по поставці активної електричної енергії ТОВ «ЗТМК» на загальну суму 284 637 962,93 грн.;

- предявлення постачальником електричної енергії (позивачем) ТОВ «ЗТМК» на оплату рахунків;

- невиконання ТОВ «ЗТМК» зобовязання щодо своєчасної оплати отриманої електроенергії в серпні 2015 р. квітні 2016 р.

- наявність станом на дату прийняття рішення від 18.05.16 по справі № 908/948/16 у ТОВ ЗТМК перед постачальником електричної енергії (позивачем) за договором від 01.12.12 № 76 основного боргу в сумі 284 637 962,93 грн., яка утворилась за період з серпня 2015 р. по квітень 2016 р., не потребують доказуванню у цій справі (№ 908/2559/17).

При цьому, з огляду на те, що рішення господарського суду Запорізької області від 01.03.17 у справі № 908/948/16 щодо розстрочення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 18.05.16 у справі № 908/948/16 в частині стягнення основної заборгованості за спожиту активну електричну енергію в розмірі 284 637 962,93 грн. на 16 місяців, з оплатою щомісячно рівними частинами в сумі 17 758 622,68 грн., починаючи з квітня 2017 року по липень 2018 року (включно) не набрало законної сили станом на час прийняття господарським судом рішення по даній справі, у суду відсутні підстави для прийняття його до уваги при вирішенні спору в справі № 908/2559/17.

Поряд із викладеним, судом з наданих до матеріалів справи № 908/2559/17 доказів (платіжних доручень від 01.06.16 № 53248, від 30.06.16 № 54759, від 28.07.16 № 56810, від 29.08.16 № 58802, від 29.09.16 № 60558) встановлено, що відповідач у період з 01.06.16 по 29.09.16 на виконання рішення від 01.03.17 у справі № 908/948/16 сплатив на рахунок ПАТ «Запоріжжяобленерго» борг на загальну суму 500 000,00 грн.

Крім того, з матеріалів цієї справи вбачається, що в рахунок погашення заборгованості за спожиту активну електричну енергію, яка утворилась за договором від 01.12.12 № 76 у період з серпня 2015 р. по квітень 2016 р. позивачем зараховані наступні платежі ТОВ «ЗТМК»: 245 945,73 грн. (платіжне доручення від 28.02.17 № 68503); 52 094,97 грн. (платіжне доручення від 28.02.17 № 68503); 70 800,08 грн. (платіжне доручення від 28.02.17 № 68503); 228 419,51 грн. (платіжне доручення від 30.05.17 № 73590); 175 067,82 грн. (платіжне доручення від 29.09.17 № 80785).

Таким чином станом на час звернення з цим позовом до суду, заборгованість ТОВ ЗТМК за договором від 01.12.12 № 76 за період з серпня 2015 р. по квітень 2016 р. склала суму 283 365 634,82 грн.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України закріплено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ст. ст. 525, 526, 629 ЦК України і ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих кодексів, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Факт прострочення виконання основного (грошового) зобовязання підтверджується матеріалами цієї справи.

У звязку із простроченням відповідачем виконання грошового зобовязання позивачем заявлені вимоги у справі № 908/2559/17 (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 27.02.18 № 007/33/3336), зокрема, про стягнення з ТОВ «ЗТМК» 41 785 639,37 грн. пені та 4 916 445,40 грн. 3 % річних за період з 17.05.17 по 13.12.17, а також 20 703 506,27 грн. інфляційних втрат за період із 01.05.17 по 30.11.17.

На підтвердження вірності наведених вище заявлених до стягнення сум позивачем у справу № 908/2559/17 надано висновок судового експерта ОСОБА_4 від 23.02.18 № 278 за результатами проведеної на замовлення ПАТ «Запоріжжяобленерго» експертизи.

Згідно із наведеним вище висновком судового експерта ОСОБА_4 від 23.02.18 № 278, відповідно до проведеного дослідження наданих документів, розрахунок ПАТ «Запоріжжяобленерго» суми пені, 3% річних за період з 17.05.17 по 13.12.17 та інфляційних втрат за період 01.05.17 по 30.1.17, які були нараховані боржнику ТОВ «ЗТМК» у звязку із порушенням термінів сплати спожитої активної електричної енергії в період серпень 2015 - квітень 2016 р.р. підтверджується на загальну суму 67 405 591,04 грн., в т.ч. пеня на суму 41 785 639,37 грн.; 3 % річних на суму 4 916 445,40 грн.; інфляційні нарахування на суму 20 703 506,27 грн.

Вирішуючи справу по суті спору судом враховано, що:

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України). Ці дані, зокрема, встановлюються такими засобами: висновками експертів (ч. 2 вказаної статті);

- згідно з вимогами ч. 3 ст. 98 ГПК України, висновок експерта може бути надано на замовлення учасника справи;

- наданий позивачем у справу висновок експерта від 23.02.18 № 278 відповідає вимогам до висновку експерта, які передбачені ст. 98 ГПК України (письмова форма, попереджено про кримінальну відповідальність та ін.).

За змістом ст.ст. 549, 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобовязання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобовязаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобовязання.

У ч. 1 ст. 230 ГК України зазначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У відповідності з вимогами Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Умовами п. 4.2.1. договору (в редакції протоколу врегулювання розбіжностей до договору) встановлено, що за недотримання термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електроенергію (п. 11 додатка № 4 Порядок розрахунків за активну електричну енергію) та за надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії (п. 5 додатка № 6 Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії), споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню за весь період часу, протягом якого не виконане зобовязання по сплаті, в розмірі 0,5 % від суми платежу за кожний день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати.

Отже, укладеним сторонами договором передбачено більшу тривалість періоду часу за який нараховується пеня, а саме за весь період часу, протягом якого не виконане зобовязання по сплаті.

Відповідач контррозрахунку заявленої до стягнення суми пені не надав. Натомість, вказав про безпідставність нарахування пені за заявлений позивачем період на строк розстрочення рішення по справі № 908/948/16.

Враховуючи те, що рішення по справі № 908/948/16 в частині розстрочки не набрало законної сили, а також те, що положеннями договору сторонами погоджено, що пеня нараховується за весь період часу, протягом якого не виконане зобовязання по сплаті, судом, через необґрунтованість, не прийнято до уваги вказані вище контраргументи відповідача.

Перевіривши за допомогою юридичної інформаційної системи Законодавство розрахунок заявленої до стягнення пені в загальному розмірі 41 785 639,37 грн. за період з 17.05.17 по 13.12.17 (який наданий до заяви про збільшення позовних вимог) по кожному рахунку окремо та з урахуванням здійснених відповідачем оплат боргу, суд дійшов висновку про правомірність заявленої до стягнення позивачем суми пені в розмірі 41 785 639,37 грн., та як наслідок, про задоволення вимог позивача в цій частині.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача (з урахуванням заяви від 27.02.18 № 007/33/3336 про збільшення розміру позовних вимог) 4 916 445,40 грн. 3% річних за період з 17.05.17 по 13.12.17 та 20 703 506,27 грн. інфляційних втрат за період з 01.05.17 по 30.11.17.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.

В рекомендаціях Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ від 03.04.97 № 62-97р зазначено, що сума, внесена в період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць; розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція; при цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція); у застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 № 62-97р.

Таким чином, інфляційні втрати підлягають нарахуванню за місяць та відповідно до положень ст. 625 ЦК України можуть бути стягнуті за весь час прострочення боржником грошового зобов'язання.

Відповідач контррозрахунку заявленої до стягнення суми 3% річних не надав. Щодо наданого позивачем розрахунку індексу інфляції за серпень 2015 р. заперечив надавши до матеріалів справи власний розрахунок згідно з яким індекс інфляції за зобовязаннями серпня 2015 р. за період з 01.05.17 по 30.11.17 складає суму 255 921,14 грн. Поряд із викладеним, також зазначив про безпідставність нарахування 3% річних та індексу інфляції за заявлений позивачем період на строк розстрочення рішення по справі № 908/948/16.

Оскільки рішення господарського суду Запорізької області від 01.03.17 у справі № 908/948/16 (суддя Азізбекян Т.А.) в частині розстрочки не набрало законної сили, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для прийняття вказаних вище доводів відповідача до уваги.

Перевіривши за допомогою юридичної інформаційної пошукової системи Законодавство розрахунок заявлених до стягнення 3% річних та індексу інфляції за спірний період по кожному рахунку окремо, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленої до стягнення суми 3% річних у розмірі 4 916 445,40 грн. та про наявність підстав для задоволення вимог позивача в цій частині.

Щодо заявленої до стягнення суми інфляційних нарахувань, суд вважає за необхідне вказати на вірність розрахунку інфляційних нарахувань за кожним рахунком окремо. При цьому, загальний підсумок здійснених інфляційних нарахувань здійснено з арифметичною помилкою. Так, за підрахунком суду, загальна сума інфляційних нарахувань складає суму 20 703 506,26 грн., а не 20 703 506,27 грн. У звязку із чим, суд задовольняє вимогу позивача про стягнення з відповідача 20 703 506,26 грн. індексу інфляції (інфляційних втрат) за період з 01.05.17 по 30.11.17. В іншій частині вимога позивача про стягнення з відповідача індексу інфляції відхиляється судом через безпідставність.

Відповідачем заявлено клопотання від 22.01.18 № 25/16/91 (з урахуванням клопотання від 22.02.18 № 25-16/300, уточнене) про зменшення суми неустойки (пені).

В обґрунтування зменшення суми неустойки за рішенням по даній справі відповідач посилається не те, що рішенням господарського суду Запорізької області від 07.06.17 у справі № 908/637/17 з ТОВ «ЗТМК» за невиконання зобовязань за спожиту електричну енергію за період з серпня 2015 р. по квітень 2016 р. за договором № 76 від 01.12.12, яку було стягнуто за рішенням від 01.03.17 у справі № 908/948/16, додатково стягнуто пен., 3 % річних та інфляції в загальному розмірі 163 422 528,17 грн. ТОВ «ЗТМК» вважає розмір таких стягнень неспіврозмірним сумі основного боргу. Крім того, зазначає, що за результатами фінансово-господарської діяльності за 9 місяців 2017 р. відповідач отримав прибуток до оподаткування у розмірі 7 628 тис. грн. Починаючи з 4 кварталу 2017 р. на підприємстві відбулось значне підвищення цін на енергоносії, сировину та матеріали, що реалізується вітчизняними виробниками. Вказане призвело до зростання собівартості виробництва та зниження рентабельності реалізації продукції. Відповідно до прогнозованих розрахунків відповідача за 4 квартал збиток ТОВ «ЗТМК» складе 3 млн. грн. Також відповідач вказує, що чергове підвищення відпускної ціни електроенергії починаючи з 1-го січня 20-18 р. на більш, ніж 9 % призвело до негативних наслідків, які відобразились у збільшення собівартості виробництва титану губчастого через значну питому вагу витрат на електроенергію в витратах на виробництво та незапланованого відтоку обігових коштів для фінансування додаткових витрат на електроенергію. Також ТОВ «ЗТМК» зазначає, що: не в змозі компенсувати підвищення тарифів, що створює додаткове навантаження на можливість подальшого фінансування діяльності підприємства та неможливість в повній мірі та своєчасно сплатити 41 785 639,37 грн. пені; сплата нарахувань суми за рішенням по справі № 908/2559/17 ще більше ускладнить роботу щодо підтримки у належному працездатному стані безперервного, екологічно-небезпечного виробництва та сплату основного боргу 283 365 634,82 грн.

Також відповідач зазначає, що незважаючи на складну фінансову ситуацію підприємство виконує рішення господарського суду по справі № 908/948/16 відповідно до графіку розстрочення до вирішення по суті спору щодо розстрочки.

Позивач повністю заперечив проти клопотань відповідача щодо зменшення неустойки з наступних підстав:

- за результатами проведеної комісійної судової експертизи № 7489/19553/17-45 від 08.11.17 судовими експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз встановлено, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» є неплатоспроможним, що свідчить про неможливість товариства позивача розрахуватись за своїми зобовязаннями;

- згідно з експертним дослідження від 07.08.17 № 252д, за період 2014-2016 р. основні економічні показники (ліквідності, платоспроможності та рентабельності) характеризують фінансовий стан підприємства ознаками критичної неплатоспроможності, фінансової нестабільн6ості та потенційного банкрутства. Велика частка дебіторської заборгованості в загальній структурі активів знижує ліквідність та фінансову стійкість підприємства та підвищує ризик фінансових збитків останнього;

- станом на 07.02.18 у ПАТ «Запоріжжяобленерго» наявний податкових борг в сумі 223,3 млн. грн.; станом на 01.02.18 ПАТ «Запоріжжяобоенерго» має кредиторську заборгованість за роботи, послуги, товарно-матеріальні цінності в розмірі 73,5 млн. грн.;

- заборгованість споживачі за відпущену електроенергію складає за 2017 рік становить 1 303,1 млн. грн.;

- заборгованість ПАТ «Запоріжжяобленерго» по виплаті заробітної плати станом на 07.02.18 склала 204 785 тис. грн.;

- зменшення пені негативно вплине на здійснення розрахунків позивача з іншими субєктами господарювання (ДП «Енергоринок»);

- ПАТ «Запоріжжяобленерго» включено до Переліку обєктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави (згідно розпорядження Кабінету міністрів України від 18.02.13 № 96-р);

- відсутність грошових коштів на поточних рахунках фактично паралізувала ведення господарської діяльності позивачем. Така достатньо складна ситуація утворилась не з вини позивача, а є наслідком дій регулятора в сфері електроенергетики НКРЕКП, що вмотивовано низьким рівнем розрахунків з ДП Енергоринок, у тому числі в наслідок надання судами розстрочки виконання рішень боржниками позивача;

- позивач використовує у своїй діяльності поточні рахунки та рахунки із спеціальним режимом використання. При цьому, використовувати кошти для здійснення платежів не повязаних з оплатою електричної енергії (виплата заробітної плати, сплата податків, сплата судового збору, сплата наданих послуг, тощо) позивач може виключно з поточного рахунку, основним джерелом поповнення якого є надходження коштів за алгоритмом розподілу з рахунків із спеціальним режимом використання, який встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Як свідчать надані відповідачем в обґрунтування клопотання про зменшення неустойки докази (довідки):

- станом на 31.01.18 в бухгалтерському обліку ТОВ «ЗТМК» обліковується дебіторська заборгованість в сумі 422 913 тис. грн., кредиторська заборгованість в сумі 948 265 тис. грн. (бухгалтерська довідка б/н, б/д);

- станом на 01.02.18 сума невідшкодованого ПДВ ТОВ «ЗТМК», задекларована до відшкодування на поточний рахунок складає 46 625 534 грн. (довідка від 21.02.18 № 11/01-045);

- за період травень-грудень 2107 р. ТОВ «ЗТМК» спожито активної електричної енергії за договором від 01.12.12 № 76 з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на загальну суму 390 592 767,78 грн. За вказаний період ТОВ «ЗТМК» здійснена оплата на загальну суму 390 996 255,11 грн., у т.ч. 403 487,33 грн. за серпень 2015 р. (довідка від 21.02.18 № 11-01-044).

Позивачем до матеріалів справи в підтвердження скрутного фінансового стану долучено наступні докази:

- довідку від 07.02.18 № 003-09/41 щодо заборгованості ПАТ «Запоріжжяобленерго» по заробітній платі станом на 07.02.18 в розмірі 204 785 тис. грн.;

- довідку від 07.02.18 № 003-09/42 про наявність станом на 07.02.18 податкового боргу ПАТ «Запоріжжяобленерго» в сумі 223,3 млн. грн.;

- довідки від 07.02.18 № 003-09/43 та від 21.03.18 № 003-47/77 щодо наявності у ПАТ «Запоріжжяобленерго» станом на 31.01.18 загальної заборгованості перед ДП «Енергоринок» за куповану е/енергію в розмірі 1 078,4 млн. грн., в т.ч. за реструктуризовану заборгованість 940,8 млн. грн. та куповану у січні 2018 р. 137,6 млн. грн. та відповідно станом на 28.02.18 загальної заборгованості перед ДП «Енергоринок» за куповану е/енергію в розмірі 1047,9 млн. грн., в т.ч. за реструктуризовану заборгованість 910,3 млн. грн. та куповану у січні 2018 р. 137,6 млн. грн.;

- довідку від 07.02.18 № 003-09/40 та від 21.03.18 № 003-09/82 про наявність у ПАТ «Запоріжжяобленерго» кредиторської заборгованість в загальному розмірі 73,5 млн. грн. та в розмірі 76,3 млн. грн..;

- довідки про залишки грошових коштів на поточних рахунках ПАТ «Запоріжжяобленерго»;

- довідку від 13.02.18 № 003-08/57 щодо мінімально необхідних платежів ПАТ «Запоріжжяобленерго» в межах, передбачених затвердженою. Структурою тарифів з 01.02.18, як складають суму 86 749 тис. грн.. з ПДВ на місяць;

- довідки від 13.02.18 № 003-08/56 та від 21.03.18 № 003-08/79 щодо дефіциту обігових коштів ПАТ «Запоріжжяобленерго»;

- довідку від 13.02.18 № 003-08/55 та від 21.03.18 № 003-080 про нормативи відрахувань для ПАТ «Запоріжжяобленерго» з 2016 р. по 2018 р.;

- копію Висновку експертного дослідження від 07.08.17 № 252д щодо фінансового стану ПАТ «Запоріжжяобленерго» за період 2014-2016 р.;

- копію Висновку експертів за результатом проведення комісійної судово-економічної експертизи від 08.11.17 № 7489/19553/17-45;

- копію звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2017 рік (форма № 2) ПАТ «Запоріжжяобленерго» згідно з яким збиток за звітний період склав 14 107 тис. грн.

Згідно з Висновком експертів за результатом проведення комісійної судово-економічної експертизи від 08.11.17 № 7489/19553/17-45 (Висновок наданий на виконання ухвали від 04.04.17 щодо проведення судово-економічної експертизи у справі № 908/948/16 призначеної Донецьким апеляційним господарським судом за позовом ПАТ «Запоріжжяобленерго» до ТОВ «ЗТМК» про стягнення заборгованості):

- по ТОВ «ЗТМК»: фінансові результати діяльності ТОВ «ЗТМК» у 2016 р. (поквартально) свідчать про збиткову діяльність підприємства та вказують на неможливість ТОВ «ЗТМК» розрахуватись за своїми зобовязаннями. При цьому, визначити економічні показники діяльності ТОВ у 2016 р., зокрема, ліквідності (платоспроможності), не видається за можливе, у звязку з відсутністю Балансу підприємства за 2016 р.; фінансовий стан ТОВ «ЗТМК» у 2016 р. характеризується погіршенням показників фінансово-господарської діяльності підприємства в порівняні з показниками за 2015 р. в цілому та зокрема, в порівняні показників за аналогічні періоди 9 міс. 2015 р. та 9 міс. 2016 р., а також наявністю збитку від операційної діяльності; з розрахунків ТОВ «ЗТМК» вбачається, що електрична енергія займає значну частку у формуванні собівартості продукції підприємства, що виробляється, та , відповідно, її підвищення відграє значну роль у збільшенні ціни на готову продукцію або залучення додаткових резервів для стримування конкурентної ціни на ринку;

- по ВАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО»: основні економічні показники визначення фінансового стану ВАТ «Запоріяжжоблен6ерго» у 2016 р. (поквартально) свідчать про прибуткову діяльність підприємства протягом ІІ-ІІІ кварталів 2016 р., при цьому на початок та кінець 2016 р. вказують про неможливість ВАТ «Запоріжжяобленерго» розрахуватись за своїми зобовязаннями; З наданих на дослідження документів ВАТ «Запоріжжяобленерго» 2016 р. вбачається, що підприємство у 2016 р. є неплатоспроможним, що свідчить про неможливість останнього розраховуватись за своїми зобовязаннями;

Відповідно до Висновку експертного дослідження від 07.08.17 № 252д виконаного судовим експертом ОСОБА_4 на підставі письмового звернення ПАТ «Запоріяжжобленерго» від 11.07.17 в результаті проведеного аналізу фінансового стану ПАТ «Запоріжжяобленерго» за період 2014-2016 р. встановлено, що станом на 31.12.16 основні економічні показники (ліквідності, платоспроможності та рентабельності) характеризують фінансовий стан підприємства ознаками критичної неплатоспроможності, фінансової нестабільності та потенційного банкрутства. Велика частка дебіторської заборгованості в загальній структурі активів знижує ліквідність і фінансову стійкість підприємства та підвищує ризик фінансових збитків підприємства.

Розглянувши в рамках справи № 908/2559/17 клопотання відповідача щодо зменшення неустойки, проаналізувавши доводи сторін та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Частинами 1-2 ст. 233 ГК України визначено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (ч.1). Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій (ч.2).

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому, відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Зі змісту наведених норм вбачається, що у вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема з розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

Таким чином, при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

Загальними засадами цивільного законодавства (згідно зі ст. 3 ЦК України) є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

Господарський суд об'єктивно оцінює, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в т.ч. вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання).

Згідно з положеннями ст.ст. 7, 13 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності.

З урахуванням викладеного, враховуючи фінансовий стан та інтереси обох сторін, довготривале невиконання відповідачем основного зобовязання, а також те, що ТОВ «ЗТМК» не довів суду в установленому чинним ГПК України порядку того факту, що належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд дійшов висновку про відмову у задоволені клопотання ТОВ «ЗТМК» (з урахуванням уточненого клопотання) про зменшення неустойки.

При цьому, відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання судом прийнято до уваги твердження позивача щодо неплатоспроможності, фінансової нестабільності та загрозу банкрутства ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Відповідно ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи (ч. 1). До витрат повязаних з розглядом справи належать витрати … на проведення експертизи (п. 2 ч. 3 ст. 123).

В силу вимог ч. 3 ст. 98 ГПК України, висновок експерта може бути надано на замовлення учасника справи.

Згідно з ч. 4 ст. 127 ГПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та ін. доказів.

З огляду на наведене вище у тексті цього рішення, а також враховуючи положення п. 3 ч. ч. 4, 5 ст. 129 ГПК України, а також те, що позивачем понесені витрати в сумі 12 300 грн. на оплату послуг судового експерта (підтверджується рахунком від 15.01.18 № 1201/01 та платіжним дорученням від 19.01.18 № 64928 на суму 12 300 грн.) за проведення економічного дослідження розрахунку ПАТ «Запоріжжяобленерго» по пені, 3 % річних та інфляційних втрат, які були нараховані ТОВ «ЗТМК» у звязку із порушенням термінів сплати спожитої активної електричної енергії в період з серпня 2015 р. по квітень 2016 р., за результатом розгляду справи суд дійшов висновку про покладення зазначених вище витрат на відповідача.

При цьому, з підстав наведених вище, судом, через необґрунтованість, відхиляються твердження представника відповідача про безпідставність заявлення до стягнення позивачем суми 12 300 грн. на оплату послуг судового експерта.

Крім того, оскільки вказане позивачем в клопотанні від 11.04.18 № 007-33/5976 не стосується предмету доказування у справі № 908/2559/17, судом не прийнято до уваги та, як наслідок, не надавалась оцінка протоколу тимчасового доступу до речей і документів ПАТ «Запоріжжяобленерго» детективу Національного бюро першого підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України від 05.01.16 з додатком (опис вилучених документів (речей), як доказу у вказаній справі господарського суду.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у розмірі 240 000 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 42, 46, 73, 74, 76, 77, 80, 86, 98, 101, 104, 123, 127, 129, 236, 237, 238, 240 та Розділом ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магнієвий комбінат (69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 18, ) на користь публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, ) 41 785 639 (сорок один мільйон сімсот вісімдесят пять тисяч шістсот тридцять девять) грн. 37 коп. пені, 4 916 445 (чотири мільйони девятсот шістнадцять тисяч чотириста сорок пять) грн. 40 коп. 3 % річних, 20 703 506 (двадцять мільйонів сімсот три тисячі пятсот шість) грн. 26 коп. інфляційних втрат, 12 300 (дванадцять тисяч триста) грн. 00 коп. витрат на проведення експертизи та 240 000 (двісті сорок тисяч) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та пп. 17.5. п. 1 Розділу XI ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ГПК України.

Повне рішення складено 04.06.18.

Суддя В.Л. Корсун