ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року Справа № 923/196/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ", м.Чорноморськ Одеської області

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Скарабєй", м.Херсон

про стягнення заборгованості в сумі 253 602, 56 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: уповноважений представник ОСОБА_1;

від відповідача: не прибув.

21.03.2018 року до Господарського суду Херсонської області надійшла позовна заява № 04/06-26-671 від 15.03.2018 від Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скарабєй" (відповідач), в якій позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 253 602, 56 грн. за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 339-юр від 02.10.2015, на підставі статей 525, 526, 529, 530, 610 ЦК України, ч.1 ст. 193 ГК України, статей 4, 42, 162, 181 ГПК України.

Ухвалою суду від 22.03.2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалами Господарського суду від 10.04.2018, 26.04.2018, 04.05.2018 підготовчі судові засідання у справі були відкладені, судові засідання проводились в режимі відеоконференції.

Представник відповідача у судове засідання 22.05.2018 не прибув, направив клопотання, в якому просить суд відкласти підготовче судове засідання з посиланням на перебування директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Скарабей" на лікарняному.

Ухвалою від 22.05.2018 р. суд закрив підготовче провадження і призначив справу до судового розгляду по суті на 11.06.2018 р.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 23.04.2018 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.115), запропонований відзив та витребувані докази до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши представника позивача, який прибув в судове засідання, суд

в с т а н о в и в:

21.10.2013 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Скарабєй» (відповідач, орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить державній власності №5/64, за умовами якого орендарю було передано в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення адміністративно-побутової будівлі 5-го терміналу порту, інв..№12705, реєстровий №01125672,2РАЯИЮК1244 площею 142,00 кв.м. за адресою: м.Іллічівськ, с.Бурлача Балка, вул..Північна, 4 (далі -майно), що обліковується на балансі державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» (далі - Балансоутримувач, ДП «МТП «Чорноморську Позивач) (згідно наказу Міністерства інфраструктури України від 16.09.2016 № 319 перейменовано у державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ»).

Відповідно до п. 5.11 вищезазначеного договору, Орендар зобовязаний укласти договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг.

02.10.2015. між ДП «МТП «Чорноморськ» та товариством з обмеженою відповідальністю "Скарабей" укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 339-од (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, Балансоутримувач виконує обслугування та експлуатацію державного нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення адміністративно-побутової будівлі, що знаходиться за адресою: м. Іллічівськ, вул. Північна,4 (5-й термінал державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт") (далі - Приміщення), загальною площею 142,0 кв.м., а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі у цьому приміщенні, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Балансоутримувачем за цим договором.

Згідно п. 2.2.3 Договору Орендар зобов'язується не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, вносити плату на рахунок Балансоутримувача за обслуговування прибудинкової території та утримання Приміщення, згідно з Додатком № 1 (Розрахунок), який є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до умов договору, розмір вищезгаданих витрат та послуг може бути переглянуто Балансоутримувачем в односторонньому порядку. Додаткова угода при цьому не укладається.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору позивачем було надано послуги та виставлялись відповідні рахунки відповідачу.

Проте, в порушення п. 2.2.3 Договору, вищезазначені рахунки сплачено не було у встановлені строки. Таким чином, сума основного боргу становить 99513,22 грн.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 99513,22 грн. є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 6.1 Договору, договір діє протягом строку дії договору оренди нерухомого майна, що належить державній власності № 5/64 від 21.10.2013.

Згідно п. 3 договору про внесення змін до Договору оренди від 21.10.2013 (обліковий номер договору № 80) нерухомого майна, що належить до державної власності, термін дії договору оренди було продовжено до 21.10.2017 включно.

Листом РВ ФДМУ по Одеській області від 27.10.2017 № 11-05-05325 ТОВ «Скарабей» було повідомлено, що термін дії договору оренди продовжено не буде, у звязку з чим необхідно повернути майно Балансоутримувачу згідно Акту приймання- передачі (повернення).

Згідно п. 10.9 Договору оренди, у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається Балансоутримувачу.

Пунктом 10.10 Договору оренди встановлено, що майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання Орендарем та Орендодавцем акта приймання- передавання.

Проте, в порушення вищезазначених пунктів, майно не було повернуто Балансоутримувачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно ч. 2 ст. 785 ЦК України, повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється (ч. 2 ст. 795 ЦК України).

Отже, законодавство у сфері орендних правовідносин пов'язує припинення обов'язків орендаря з фактом поверненням об'єкта договору оренди, тобто з моментом підписання акта приймання-передачі.

Враховуючи викладене, суд погоджується з думкою позивача щодо висновку, що саме по собі закінчення строку дії двостороннього правочину, виконання якого здійснено тільки однією стороною, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін цього правочину та не звільняє другу сторону такого правочину від відповідальності за невиконання нею свого обов'язку, в даному випадку не звільняє орендаря від обов'язку відшкодувати витрати балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю за фактичне користування приміщенням.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобовязання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, встановлених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасні розрахунки в сумі 141193,58 грн. та штраф у розмірі 7% в сумі 6965,93 грн., 1380,66 грн. три відсотки річних та 4549,17 грн. інфляційних.

Відповідно до п.4.5. договору за несвоєчасні розрахунки орендар сплачує пеню у розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, а за прострочення понад 20 днів орендар сплачує штраф у розмірі 7% від розміру заборгованості.

Відповідно до приписів ст..549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання.

Згідно частини 1 статті 230 ГК України пеня й штраф є господарськими штрафними санкціями, які учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Частиною 4 ст.231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Пункт 6 ст.231 Господарського кодексу України визначає, що штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з частиною другою статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. При цьому, незалежно від способу та бази визначення розміру неустойки договором, вона не може перевищувати той розмір, який встановлено законом, як граничний.

Тобто відповідно до вимог чинного законодавства сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, тому встановлена сторонами у договорі відповідальність за прострочення виконання зобовязання у більшому розмірі не суперечить матеріальному праву України та відповідно не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання угоди недійсною.

За змістом статті 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань№543/96-ВР від 22.11.96. передбачено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу, та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу. Відповідно до п.49 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/211 від 07.04.08р. - положення цього закону не встановлюють обмежень щодо визначення розміру пені, а передбачають обмеження розміру пені, що підлягає стягненню.

Суд за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій системи «Ліга» (з врахуванням Порядку проведення підрахунку заборгованості та штрафних санкцій, затвердженого листом Верховного суду України від 03.04.97р. №62-97р «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ») перевірив розрахунки пені. Пеня має наступний вигляд:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
11261.0916.05.2017 - 25.05.20171013.0000 %0.071 %*80.22
11261.0926.05.2017 - 06.07.20174212.5000 %0.068 %*323.95
11261.0907.07.2017 - 03.08.20172812.5000 %0.068 %*215.97
11261.0904.08.2017 - 14.09.20174212.5000 %0.068 %*323.95
11261.0915.09.2017 - 26.10.20174212.5000 %0.068 %*323.95
11261.0927.10.2017 - 16.11.20172113.5000 %0.074 %*174.93
11061.7016.06.2017 - 06.07.20172112.5000 %0.068 %*159.11
11061.7007.07.2017 - 03.08.20172812.5000 %0.068 %*212.14
11061.7004.08.2017 - 14.09.20174212.5000 %0.068 %*318.21
11061.7015.09.2017 - 26.10.20174212.5000 %0.068 %*318.21
11061.7027.10.2017 - 14.12.20174913.5000 %0.074 %*400.95
11061.7015.12.2017 - 16.12.2017214.5000 %0.079 %*17.58
11030.5416.07.2017 - 03.08.20171912.5000 %0.068 %*143.55
11030.5404.08.2017 - 14.09.20174212.5000 %0.068 %*317.32
11030.5415.09.2017 - 26.10.20174212.5000 %0.068 %*317.32
11030.5427.10.2017 - 14.12.20174913.5000 %0.074 %*399.82
11030.5415.12.2017 - 16.01.20183314.5000 %0.079 %*289.21
11019.5016.08.2017 - 14.09.20173012.5000 %0.068 %*226.43
11019.5015.09.2017 - 26.10.20174212.5000 %0.068 %*317.00
11019.5027.10.2017 - 14.12.20174913.5000 %0.074 %*399.42
11019.5015.12.2017 - 25.01.20184214.5000 %0.079 %*367.72
11019.5026.01.2018 - 16.02.20182216.0000 %0.088 %*212.54
11031.0516.09.2017 - 26.10.20174112.5000 %0.068 %*309.78
11031.0527.10.2017 - 14.12.20174913.5000 %0.074 %*399.84
11031.0515.12.2017 - 25.01.20184214.5000 %0.079 %*368.10
11031.0526.01.2018 - 02.03.20183616.0000 %0.088 %*348.16
11010.6516.10.2017 - 26.10.20171112.5000 %0.068 %*82.96
11010.6527.10.2017 - 14.12.20174913.5000 %0.074 %*399.10
11010.6515.12.2017 - 25.01.20184214.5000 %0.079 %*367.42
11010.6526.01.2018 - 02.03.20183616.0000 %0.088 %*347.51
11197.7616.11.2017 - 14.12.20172913.5000 %0.074 %*240.21
11197.7615.12.2017 - 25.01.20184214.5000 %0.079 %*373.67
11197.7626.01.2018 - 02.03.20183616.0000 %0.088 %*353.42
10980.5016.12.2017 - 25.01.20184114.5000 %0.079 %*357.69
10980.5026.01.2018 - 02.03.20183616.0000 %0.088 %*346.56
10980.4316.01.2018 - 25.01.20181014.5000 %0.079 %*87.24
10980.4326.01.2018 - 02.03.20183616.0000 %0.088 %*346.56

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення пені підлягають задоволенню частково в сумі 10587,71 грн.

Суд перевірив розрахунки штрафу та дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення штрафу підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій системи «Ліга» (з врахуванням Порядку проведення підрахунку заборгованості та штрафних санкцій, затвердженого листом Верховного суду України від 03.04.97р. №62-97р «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ») перевірив розрахунок інфляції та 3% річних та дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, частково відмовляє у задоволенні позовних вимог.

У звязку із частковою відмовою у задоволенні позову судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, п.п. 17.5 п. 17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Скарабєй» (73025, м.Херсон, вул.Горького,29, офіс 1, ) на користь Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» ( 68000, Одеська обл.., м.Чорноморськ, вул..Праці,6, ) основний борг у розмірі 99513,22 грн. пеню у розмірі 10587,71 грн., штраф у розмірі 6965,63 грн., 1380,66 грн. три відсотки річних, 4549,17 грн. індекс інфляції та 1844,95 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 12.06.2018 р.

Суддя В.В.Литвинова