ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" червня 2018 р. Справа № 903/376/18

Суддя господарського суду Волинської області Шум М.С., розглянувши заяву(вх.01-58/394/18 від 04.06.2018р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі ОСОБА_1" про забезпечення позову до подання позовної заяви

Встановив: 04.06.2018р. до суду надійшла заява ТОВ "Енерджі ОСОБА_1" №586 від 31.05.2018р. про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на грошові кошти Приватного підприємства "Європацукор", які обліковуються на відкритих банківських рахунках або інших кредитно-фінансових установах або рахунках, що будуть відкриті в майбутньому, в т.ч. на р/р 2338 у ПАТ КБ "Приватбанк" в межах розміру позовних вимог на загальну суму 13641621,05 грн..

Заява обґрунтована тим, що 01.08.2017р. між ТОВ "Енерджі ОСОБА_1" та ПП "Європацукор" укладено договір постачання природного газу №Р-65/2017, згідно умов якого позивач поставляє, а відповідач приймає та оплачує природний газ у розмірах, строки та порядку, визначених договором. На виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 63325662,93 грн., який оплачено частково, у зв'язку з чим у відповідача наявна заборгованість в сумі 9196000 грн. Крім того, у зв'язку з простроченням строків оплати природного газу позивачем нараховано 3466088,67. пені, 643720 грн. - 7% штрафу та 335812,38 грн. - 3% річних. Необхідність вжиття заходів забезпечення позивач обґрунтовує наявністю значної заборгованості відповідача, який значний час ухиляється від виконання своїх зобов'язань. Зазначає, що 04.05.2018р. з засобів масової інформації товариству стало відомо, що власником ПП "Європацукор" здійснюються фінансові вливання у його підприємство, що засвідчує факт здійснення активної фінансово-господарської діяльності підприємством-боржником для свої потреб та вказує на відверте нехтування виконанням своїх зобов'язань перед ТОВ "Енерджі ОСОБА_1". Заявнику стало відомо про наявність судового спору за позовом ПП "Європацукор" до ПАТ "Банк "Фінанси та кредит", предметом якого є визнання недійсним договору про мультивалютну кредитну лінію. Проте, господарським судом міста Києва винесено ухвалу №910/2724/17 від 23.01.2018 року про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову. Такі дії можуть свідчити про необхідність подальшого виконання фінансових зобов'язань боржника, зокрема, по договору про мультивалютну кредитну лінію, що в свою чергу свідчить про можливість подальшого невиконання грошових зобов'язань боржника перед ТОВ "Енерджі ОСОБА_1".

Також зазначають, що згідно з інформацією з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (додається), розмір статутного капіталу Боржника складає 0,00 грн.. Одночасно з цим, ціна позову складає 13641621,05 грн.. Отже, статутний капітал підприємства, значно менше заявленої суми боргу до стягнення. Згідно з ст.144 ЦК України, статутний капітал товариства визначає мінімальний розмір майна товариства, що гарантує інтереси його кредиторів. На підставі цього, в результаті аналізу правової природи спірних правовідносин,

Заявник вважає, що статутного капіталу підприємства Боржника у грошовому виразі зовсім недостатньо для гарантування інтересів кредитора (Заявника) у цій справі, а тому, виконання будь-якого майбутнього рішення у справі може бути утрудненим або неможливим. Вказують, що за даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (додається) за Боржником взагалі не зареєстровано будь-якого нерухомого майна на праві власності, що додатково вказує на необхідність застосування заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ПП «ЄВРОПАЦУКОР».

Заявник вважає, що вжиття заходів до забезпечення позову у цьому спорі є необхідною умовою попередження будь-яких дій з боку ПП «ЄВРОПАЦУКОР», що унеможливлять виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог ТОВ «ЕНЕРДЖІ ОСОБА_1».

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України(далі ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, заявник не зазначив, які докази вказують на наявність обставин, з якими пов'язується застосування заходів до забезпечення позову, та у чому саме вбачається неможливість чи утруднення виконання судового рішення в разі задоволення позову, а лише обмежився посиланням на невиконання боржником своїх зобов'язань за договором постачання природного газу №Р-65/2017 від 01.08.2017 року..

Сума 13641621,05 грн.(в тому чисті основна заборгованість, штраф, пеня, 3% річних), яку ТОВ «ЕНЕРДЖІ ОСОБА_1» в майбутньому предявить до стягнення шляхом подання позову, потребує доведення, тому не можна розглядати твердження позивача, як безспірні та такі, що обґрунтовують необхідність забезпечення позову.

Посилання заявника на інтернет статтю щодо боржника не є належним та допустимим доказом в розумінні ст.73 ГПК України.

З наведеного витягу із статті вбачається, що власником ПП "Європацукор" здійснені фінансові вливання у підприємство та ведеться активна фінансово-господарська діяльність, що дозволяє прийти висновку, про наявність обігових коштів(активів), тощо, тому посилання заявника на недостатність розміру статутного капіталу ПП "Європацукор" для гарантування інтересів кредитора (ТОВ «ЕНЕРДЖІ ОСОБА_1»), судом не беруться до уваги.

В заяві не наведено обставин і до нього не додано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ПП "Європацукор" може утруднити або зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

З поданих заявником матеріалів судом встановлено, що останні не містять будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення ПП "Європацукор" дій спрямованих зникнення, зменшитись за кількістю майна(грошових коштів) тощо.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. При цьому обов'язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява ТОВ «ЕНЕРДЖІ ОСОБА_1» про вжиття, визначених ним заходів забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову до його подання.

За таких обставин та з огляду на те, що заявником не доведено, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ТОВ «ЕНЕРДЖІ ОСОБА_1», суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Керуючись, ст.ст.136-140, 234, 235 ГПК України, господарський суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі ОСОБА_1" від 31.05.2018 року №586(вх.01-58/394/18 від 04.06.2018р.) про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 06.06.2018р., та може бути оскаржена до Рівненського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в строки та в порядку визначеному ст.253-259 ГПК України.

Суддя М. С. Шум