ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
07.06.2018р. Справа № 905/1053/18
Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В.,
розглянувши матеріали справи за позовом Десятого воєнізованого гірничорятувального загону, м. Мирноград Донецької області
до відповідача 1 Першого воєнізованого гірничорятувального загону, м. Торецьк Донецької області
відповідача 2 Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинськ Донецької області, м. Торецьк Донецької області
про визнання права власності (права оперативного управління) та зняття арешту з майна, описаного та арештованого постановою старшого державного виконавця Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 18.04.2018р., -
без виклику представників сторін
Десятий воєнізований гірничорятувальний загін, м. Мирноград Донецької області звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Першого воєнізованого гірничорятувального загону, м. Торецьк Донецької області та Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинськ Донецької області, м. Торецьк Донецької області про визнання права власності (права оперативного управління) та зняття арешту з майна, описаного та арештованого постановою старшого державного виконавця Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 18.04.2018р.
Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.06.2018 р. позовну заяву Десятого воєнізованого гірничорятувального загону, м. Мирноград Донецької області №10/2-620 від 01.06.2018р. залишено без руху. Позивачу встановлено спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом зазначення ціни позову та надання суду доказів доплати судового збору у розмірі 1,5% від ціни позову до 22.06.2018 року.
Разом з позовною заявою позивач надав клопотання про забезпечення позовної заяви №10/2-621 від 01.06.2018р. шляхом зупинення продажу майна, зазначеного в постанові про опис та арешт майна божника від 18.04.2018р. в рамках виконавчого провадження №50689237 та постанові про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 02.05.2018р., складених старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на незаконний опис та арешт майна з метою його реалізації, що знаходиться в оперативному управлінні Десятого воєнізованого гірничорятувального загону, м. Мирноград Донецької області в наслідок передачі цього майна уповноваженим органом управління цим майном Міністерством енергетики та вугільної промисловості, отже невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи не уможливити поновлення порушених прав Позивача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про забезпечення позову підлягає задоволенню повністю, враховуючи наступне.
Положеннями статті 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Забезпечення позову застосовується господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.
Відповідно до частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;
6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;
7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;
8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності;
9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Зі змісту зазначених норм вбачається, що підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення того, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій України» є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України, законами, прав і законних інтересів юридичних осіб. Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову суд зобов'язаний виходити із інтересів позивача і вимог Конституції України щодо обов'язковості виконання рішень суду та вживати всі необхідні дії для забезпечення виконання рішення.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.
Суд приймає до уваги наявну в матеріалах справи копію акту приймання-передачі основних засобів від 11.11.2014р., який підтверджує знаходження арештованого майна на балансі Заявника.
Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 описано та накладено арешт на майно Позивача, в якій зазначено, що описане майно буде передане для реалізації не раніше 02.05.2018р.
Отже, суд дійшов висновку, що у разі реалізації арештованого майна, виконання рішення, у разі задоволення позовних вимог буде ускладненим або неможливим.
Таким чином, суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню вимоги щодо забезпечення позовної заяви шляхом зупинення продажу майна, зазначеного в постанові про опис та арешт майна божника від 18.04.2018р. в рамках виконавчого провадження №50689237 та постанові про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 02.05.2018р., складених старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.
За приписами ч. 6 ст. 140 господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Відповідно до ч. 1 ст. 144 ГПК України, ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Порядок виконання рішень судів, зокрема місце виконання рішення та підвідомчість виконавчих проваджень відділам примусового виконання рішень встановлені статтями 20-21 Закону України «Про виконавче провадження».
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 136, 137, 138-141, ст. 140, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
Заяву Десятого воєнізованого гірничорятувального загону, м. Мирноград Донецької області забезпечення позовної заяви №10/2-621 від 01.06.2018р. шляхом зупинення продажу майна, зазначеного в постанові про опис та арешт майна божника від 18.04.2018р. в рамках виконавчого провадження №50689237 та постанові про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 02.05.2018р., складених старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області задовольнити повністю.
Вжити заходи до забезпечення позову шляхом зупинення продажу майна, зазначеного в постанові про опис та арешт майна божника від 18.04.2018р. в рамках виконавчого провадження №50689237 та постанові про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 02.05.2018р., складених старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, а саме:
Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" протягом трьох років з дня набрання ухвалою законної сили.

Заходи забезпечення позову діють до вирішення господарським судом Донецької області питання про скасування забезпечення позову або до скасування ухвали про забезпечення позову у встановленому законом порядку вищими судовими інстанціями.

Ухвала складена та підписана 07.06.2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в Донецький апеляційний господарський суд в порядку, передбаченому розділом IV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова