ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2018 р.Справа № 922/970/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колос" (62313, Харківська обл., Дергачівський р-н, с. Гоптівка, вул. Радянська, 1)
про стягнення 176.712,13грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність від 01.09.2017 б/н;

відповідача - не з'явився.

в порядку статті 197 ГПК України участь представника позивача в судовому засіданні проводилась в режимі відео-конференції

ВСТАНОВИВ:

13.04.2018 позивач ТОВ "Спектр-Агро" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Колос" в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 14.284,65 грн. - 28% річних, пеню в розмірі 30.609,98грн. та індекс інфляції в розмірі 131.817,50грн.

В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за мировою угодою від 16.03.2015, затвердженою ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.03.2015 у справі №922/786/15 та договору поставки на умовах товарного кредиту від 05.02.2014 №22-ХА. В якості правових підстав позову вказує на норми статей 11, 509, 525, 526, 625, 627-629 ЦК України, статті 173, 193, 232 ГК України.

Позивач позов підтримує. Присутній у судовому засіданні 07.06.2018 представник позивача просить суд задовольнити позов повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання 07.06.2018 уповноваженого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Між ТОВ "Спектр-Агро" (Постачальник) та ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Колос" (Покупець) було укладено Договір поставки від 05.02.2014 №22-ХА на умовах товарного кредиту, відповідно до предмету якого Постачальник зобов'язався передати у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення, а Покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його вартість, сплативши за нього визначену Договором грошову суму, а також сплатити відсотки за користування товарним кредитом в сумі, визначеній відповідно до умов Договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем виконано зобов'язання щодо поставки продукції відповідачу за вищевказаним договором. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань щодо оплати отриманого товару, ТОВ "Спектр-Агро" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення суми боргу (т. I, а.с. 29-31), за яким було порушено провадження у справі №922/786/15.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.03.2015 у справі №922/786/15 (т. I, а.с. 25-28) припинено провадження у справі та затверджено мирову угоду, укладену сторонами, наступного змісту, зокрема:

1. Відповідач (Сторона-2) визнає, що його заборгованість перед Позивачем (Сторона-1) за поставлені Товари (основний борг) в момент укладення цієї ОСОБА_2 угоди становить 991.109,10грн., а також визнає правильність нарахування Позивачем (Стороною-1) відсотків за користування товарним кредитом в сумі 8.151,89грн., пені в сумі 90.629,98грн., 28% річних в сумі 94.024,19 грн. та штрафу в сумі 198.221,83грн.

2. Відповідач (Сторона-2) зобов'язується здійснити повну оплату основного боргу в сумі 991.109,10 грн., відсотків за користування товарним кредитом в сумі 8.151,89 гри., пені в сумі 90.629,98грн., 28% річних в сумі 94.024,19грн., штрафу в сумі 198.221,83грн. та відшкодувати судовий збір в розмірі 27.642,74грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позивача (Сторони-1) за наступним графіком погашення заборгованості:

Термін платежу - Сума платежу: до 31.03.2015 - 30.000,00грн.; до 30.04.2015 - 30.000,00грн.; до 31.05.2015 - 30.000,00грн.; до 30.06.2015 - 30.000,00грн.; до 31.07.2015 - 1.289.779,73грн.; Всього: 1.409.779,73грн.

У період з 16.03.2015 по 20.08.2015 відповідачем на виконання взятих на себе зобов'язань, погоджених мировою угодою від 16.03.2015, сплачено на користь позивача 01.04.2015 - 30.000,00грн., 20.05.2015 - 30.000,00грн. та 27.05.2015 - 30.000,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями (т. I, а.с. 55-57).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.08.2015 у справі №922/4511/15 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Колос" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (т. I, а.с. 32-35).

Як зазначає позивач, Під час процедури санації ТОВ ""Сільськогосподарське підприємство "Колос" решта заборгованості по мировій угоді від 16.03.2015 була сплачена в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.02.2018 у справі №922/4511/15 припинено процедуру санації ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Колос". Затверджено надану суду ОСОБА_2 угоду від 15.02.2018, укладену між кредиторами ТОВ "СГП "Колос" в особі голови комітету кредиторів та боржником в особі керуючого санацією ТОВ "СГП "Колос" ОСОБА_2 Припинено дію мораторію, введеного судом Ухвалою про порушення справи про банкрутство від 20.08.2015. Провадження у справі № 922/4511/15 закрито.

У зв'язку з порушенням умов мирової угоди (щодо сплати платежів за графіком) позивач звернувся до господарського суду з даним позовом про стягнення з відповідача 14.284,65 грн. - 28% річних, пені в розмірі 30.609,98грн. та індексу інфляції в розмірі 131.817,50грн., який не був предметом розгляду у справі №922/786/15.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини першої статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено строк (термін) виконання зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов мирової угоди відповідач визнав перед позивачем заборгованість за поставлені товари на підставі Договору поставки від 05.02.2014 №22-ХА в розмірі 991.109,10грн., відсотків за користування товарним кредитом у сумі 8.151,89грн., пеню в розмірі 90.629,98грн., 28% річних у сумі 94.024,19грн. та штрафу в розмірі 198.221,83грн. зобов'язався в повному обсязі сплатити суму боргу згідно графіку.

Однак відповідачем не виконано взятих на себе зобов'язань та сплачено борг з порушенням узгоджених строків, встановлених у мировій угоді.

Виходячи зі змісту статті 599 ЦК України, статті 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо зобов'язання не виконано або виконано неналежним чином, то воно не припиняється, а навпаки на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов'язки.

В силу частини другої статті 20 ГК України захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Згідно приписів статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до вимог частини другої статті 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.2 договору поставки від 05.02.2014 №22-ХА передбачено, що у випадках порушення умов даного договору постачальник має право притягти покупця до відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті у встановлені договором терміни вартості (ціни товару) та/або відсотків за користування товарним кредитом. За порушення даних умов договору покупець, зокрема сплачує на користь постачальника 28 відсотків річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

У справі №922/786/15 встановлено порушення відповідачем обов'язку своєчасної оплати поставленого товару, проте вимог про стягнення втрат від інфляції грошових коштів у зазначеній справі позивач не заявляв.

Суд перевіривши розрахунок заявлених до стягнення втрат від інфляції в розмірі 131.817,50грн. за період із листопада 2014 року по лютий 2015 року судом перевірено, вважає, що позовні вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач в обґрунтування розрахунку неустойки, викладеного в позовній заяві, посилається на пункт 7.2 договору, яким передбачено, що у випадках порушення умов даного договору постачальник має право притягти покупця до відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті у встановлені договором терміни вартості (ціни) товару та/або відсотків за користування товарним кредитом. За порушення даних умов покупець, зокрема, сплачує за кожен день прострочення на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми боргу за кожний день такого прострочення.

Судом встановлено, що відповідачем не виконано взятих на себе зобов'язань та сплачено борг з порушенням узгоджених строків, встановлених у мировій угоді.

Суд перевіривши розрахунок 28% річних та пені, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання такого зобов'язання, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення 28% річних у сумі 12.696,71грн. та пені в розмірі 27.207,24грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач доказів на спростування щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими він не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права не надав.

Підстав вважати зобов'язання відповідача припиненими у зв'язку з укладенням мирової угоди у справі №922/4511/15 про банкрутство ТОВ "СГП "Колос" також не вбачається.

Частиною четвертої статті 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що у випадках, передбачених пунктами 4-7 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Законом строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними.

З аналізу цих положень вбачається, що у разі затвердження звіту керуючого санацією боржника, затвердження мирової угоди, затвердження звіту ліквідатора або виконання боржником усіх зобов'язань перед кредиторами, вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Законом строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, якщо про це зазначено в ухвалі господарського суду про закриття провадження у справі.

Тобто, вимоги вважаються погашеними у випадку наявності одночасно таких умов:

1) наявність однієї з обставин визначених пунктами 4-7 частини першої статті 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

2) винесення господарським судом ухвали про закриття провадження у справі;

3) зазначення господарським судом у відповідній ухвалі про те, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Законом строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними.

Проте остання умова наразі відсутня - в ухвалі Господарського суду Харківської області від 16.02.2018 у справі №922/4511/15, якою було затверджено мирову угоду від 15.02.2018, не зазначено, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Законом строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними.

Такі обставини унеможливлюють висновок про те, що заявлені позивачем у справі №922/1384/18 вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів вважаються погашеними.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для визнання позовних вимог про стягнення 14.284,65грн. - 28% річних, пені в розмірі 30.609,98грн. та індексу інфляції в розмірі 131.817,50грн. такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв'язку з чим, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2.650,68грн. (176.712,13грн.*1,5%) покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колос" (62313, Харківська обл., Дергачівський р-н, с. Гоптівка, вул. Радянська, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (08702, Київська обл., м. Обухів, вул. Промилсова, буд. 20, ) 28% річних у сумі 12.284,65грн., пеню в розмірі 30.609,98грн., індекс інфляції в розмірі 131.817,50грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2.650,68грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.06.2018 р.

Суддя ОСОБА_3

/справа №922/970/18/