ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/89/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О.М. - головуючий, Мамалуй О.О., Стратієнко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Низенко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги Управління капітального будівництва Одеської міської ради

на постанову Одеського апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Туренко В.Б. - головуючий, Будішевської Л.О., Таран С.В.

від 21.11.2017 року

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеські реставраційні майстерні"

до Управління капітального будівництва Одеської міської ради,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) Одеська міська рада, 2) Одеський міський центр зайнятості,

про стягнення 30641319,30 грн.

за участю представників:

позивача: Завалькевич Є.В.

відповідача: Дементьєва О.В.

третьої особи-1: не з'явився

третьої особи-2: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року до Господарського суду Одеської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеські реставраційні майстерні" з позовом до Управління капітального будівництва Одеської міської ради, в якому з урахуванням поданої 09.08.2017 року заяви про збільшення розміру позовних вимог просить стягнути з відповідача 13071248,00 грн. вартості виконаних підрядних робіт, 15383870,31 грн. інфляційних втрат та 2186301,00 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного між позивачем та відповідачем договору про закупівлю підрядних робіт за державні кошти № 13-11/П від 10.10.2011 року та вимог чинного законодавства не оплатив виконані позивачем, як підрядником, у грудні 2011 року підрядні роботи.

Справа розглядалась господарськими судами неодноразово.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.08.2017 року у позові відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що

- кошти Фонду мають цільове призначення та можуть використовуватись лише для фінансування видатків, пов'язаних з організацією оплачуваних громадських робіт безробітних, фінансування видатків, передбачених проектно-кошторисною документацією, фінансування за рахунок кошів Фонду має здійснюватися лише в розмірі пропорційному частці належної до виплати безробітним особам заробітної плати відносно всієї належної до виплати заробітної плати за виконані роботи;

- з 20.10.2014 року укладений між сторонами договір про закупівлю підрядних робіт за державні кошти № 13-11/П від 10.10.2011 року є розірваним за Угодою про розірвання договору, в якій сторони підтвердили факт виконання підрядних робіт по всім об'єктам на суму 81833532,21 грн., відсутність будь-якої заборгованості за договором та відсутність майнових претензій один до одного;

- виконані в грудні 2011 року роботи є додатковими, їх виконання не було передбачено проектно-кошторисною документацією та не узгоджувалось із замовником, фінансування таких робіт у грудні 2011 року не було заплановано Графіком помісячного перерахування коштів Фонду замовнику, затвердженим наказом Державного центру зайнятості №129 від 23.09.2011 року, зі змінами, внесеними наказом Державного центру зайнятості № 135 від 30.09.2011 року, оплата додаткових робіт договором про закупівлю підрядних робіт за державні кошти № 13-11/П від 10.10.2011 року не передбачена, визначена в договорі та кошторисі ціна є твердою, зміни до договору та/або кошторису щодо зміни договірної ціни не вносились,

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.11.2017 року рішення Господарського суду Одеської області від 08.08.2017 року у справі №916/89/14 скасовано, позов задоволено. Стягнуто з Управління капітального будівництва Одеської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеські реставраційні майстерні" 13071248,00 грн. заборгованості за виконані роботи в розмірі, 15383870,31 грн. інфляційних втрат, 2186301,00 грн. 3% річних та судові витрати.

Постанова апеляційного господарського суду мотивована тим, що необхідність виконання позивачем в грудні 2011 року додаткових робіт відповідно до умов договору про закупівлю підрядних робіт за державні кошти № 13-11/П від 10.10.2011 року була підтверджена виконавчим комітетом Одеської міської ради в листі, адресованому відповідачу, такі роботи на виконання умов зазначеного договору були виконані позивачем в грудні 2011 року, про що були оформлені акти на додаткові роботи, акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3, на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги та які були підписані відповідачем без заперечень та зауважень щодо обсягу та вартості відображених в них робіт, що, за висновком суду, є підставою для проведення відповідачем розрахунків з позивачем за виконані роботі, оскільки своїми конклюдентними діями з підписання актів виконаних робіт на всю суму без заперечень та зауважень сторонами здійснено фактичну зміну умов договору, і в такому випадку, підрядник вправі розраховувати на оплату вартості прийнятих та узгоджених замовником робіт. Суд також врахував те, що для виконання підрядних робіт у грудні 2011 року були залучені безробітні особи для працевлаштування за вакантними професіями, здійснювалось нарахування та виплата заробітної плати, сплачувались податки. Суд апеляційної інстанції з посиланням на правові позиції Європейського суду з прав людини та Верховного Суду України дійшов висновку про те, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язань. За висновком суду, угода про розірвання договору не уособлює собою прощення боргу в розумінні статті 605 Цивільного кодексу України, а отже не може бути прийнята до уваги як належний та допустимий доказ на підтвердження наявності підстав для припинення зобов'язання боржника.

Крім того, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох відсотків річних, проведений позивачем розрахунок яких є методологічно та арифметично правильним. При цьому, суд зазначив про те, що наявність у договорі застереження щодо оплати робіт за наявності державних коштів на рахунку замовника не звільняє його від відповідальності, встановленої частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки норма частини 1 статті 625 цього Кодексу є імперативною і не передбачає жодних винятків незалежно від причин прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відповідач - Управління капітального будівництва Одеської міської ради подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.11.2017 року, а рішення Господарського суду Одеської області від 08.08.2017 року залишити в силі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема зазначає про те, що судом апеляційної інстанції було порушено статтю 111-12 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинний станом на момент розгляду справи та проігноровані висновки Вищого господарського суду України, викладені в постановах від 14.05.2015 року та від 17.05.2016 року, якими дану справу було передано на новий розгляд, не було застосовано законодавство, яке підлягало застосуванню до спірних правовідносин, зокрема бюджетне законодавство та законодавство про здійснення державних закупівель, та не враховано, що ціна договору є твердою та не може бути зміненою, у разі стягнення з відповідача заявленої у даній справі вартості виконаних підрядних робіт значно перевищить встановлену ціну договору. За твердженням відповідача, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не враховано те, що виконані позивачем в грудні 2011 року є додатковими роботами, які не були передбачені проектно-кошторисною документацією, що не заперечувалось і самим позивачем, а підписання актів приймання виконаних будівельних робіт не є погодженням внесення змін до кошторису та не є підставою для настання обов'язку відповідача здійснити їх оплату, сторони не вносили змін до договору та проектно-кошторисної документації щодо зміни (збільшення) твердої ціни. Як стверджує відповідач, суд апеляційної інстанції помилково застосував до спірних правовідносин положення частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, які не підлягають застосуванню до зобов'язання, яке було виконане та не існує. За твердженням скаржника, виконані в грудні 2011 року підрядні роботи виконувались не позивачем, а іншим підприємством, що не свідчить про те, що відповідач є безпосереднім виконавцем робіт, безробітні особи були залучені до виконання робіт формально, виконували низькокваліфіковані роботи, що є порушенням вимог чинного законодавства та меті укладеного договору № 13-11/П від 10.10.2011 року та виключає обов'язок відповідача здійснити оплату цих робіт.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Баранця О.М., Вронської Г.О., Студенця В.І. від 02.04.2018 року поновлено Управлінню капітального будівництва Одеської міської ради строк на подання касаційної скарги на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.11.2017 року у справі №916/89/14, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Управління капітального будівництва Одеської міської ради на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.11.2017 року у справі №916/89/14, призначено розгляд касаційної скарги на 15.05.2018 року о 10 год. 20 хв. у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №209, надано позивачу строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 08.05.2018 року, зупинено виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 21.11.2017 року у справі №916/89/14 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Баранця О.М., Вронської Г.О., Студенця В.І. від 15.05.2018 року у розгляді касаційної скарги Управління капітального будівництва Одеської міської ради на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 02.04.2018 року у справі №916/89/14 оголошено перерву до 29.05.2018 року о 14 год. 45 хв. у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6, в залі судових засідань № 328.

У зв'язку з відпусткою судді Студенця В.І. та запланованою відпусткою судді Вронської Г.О. було проведений повторний автоматизований розподіл справи № 916/89/14. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 23.05.2018 року для розгляду касаційної скарги визначено наступний склад колегії суддів: Баранець О.М. - головуючий, Стратієнко Л.В., Мамалуй О.О.

14.05.2018 року до Касаційного господарського суду від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.11.2017 року залишити без змін, посилаючись на те, що постанова суду апеляційної інстанції є обґрунтованою, постановленою з належним з'ясуванням обставин, що мають значення для вирішення справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання 29.05.2018 року не з'явилися представники третіх осіб, хоча відповідно до вимог статті 120 Господарського процесуального кодексу України були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду касаційної скарги.

Колегія суддів Касаційного господарського суду зазначає, що відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засіданні представників учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду касаційної скарги, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судами, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 08.04.2011 року Президентом України прийнято доручення №1-1/035 щодо забезпечення разом із Фондом загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття організації та проведення оплачуваних громадських робіт з будівництва і реконструкції об'єктів соціально-культурної інфраструктури, передбачених Програмою комплексного соціально-економічного розвитку м. Одеси на 2005-2015 роки.

19.05.2011 року Фондом загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття на виконання Програми комплексного соціально-економічного розвитку міста Одеси на 2005 - 2015 роки, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 1604 від 30.11.2004 року, на виконання доручення Президента України від 08.04.2011 року №1-1/035 прийнято постанову № 267 "Про проведення експерименту з фінансування оплачуваних громадських робіт у м. Одесі", якою затверджено Порядок проведення експерименту з використання коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття на фінансування організації оплачуваних громадських робіт для безробітних у сфері будівництва і реконструкції об'єктів соціально-культурної інфраструктури м. Одеси.

Порядком визначено механізм фінансування Фондом разом з виконавчим комітетом Одеської міської ради робіт з капітального ремонту та реставрації фасадів та покрівель будівель, розташованих в історичній частині м. Одеси та, зокрема, передбачено, що на зазначені цілі залучаються кошти місцевого бюджету у розмірі не менше 25% та кошти Фонду на залишок суми.

Відповідно до пункту 3 Порядку кошти Фонду можуть бути використані на проведення всіх видатків, передбачених проектно-кошторисною документацією з будівництва або реконструкції об'єктів соціально-культурної інфраструктури для організації оплачуваних громадських робіт для безробітних.

Пунктом 6 Порядку визначено, що замовник укладає з Одеським міським центром зайнятості договір на фінансування організації оплачуваних громадських робіт.

Відповідно до пункту 7 Порядку перерахування коштів Фонду Державним центром зайнятості здійснюється згідно з графіком на рахунок Одеського обласного центру зайнятості для подальшого перерахування Одеському міському центру зайнятості.

Одеський міський центр зайнятості, згідно з умовами укладеного договору, перераховує кошти для співфінансування на рахунок замовника, відкритий в органах Державної казначейської служби України за балансовим рахунком 3711 "Інші рахунки клієнтів Державного казначейства" плану рахунків бухгалтерського обліку виконання державного та місцевих бюджетів.

11.07.2011 року на виконання вищезазначених постанов виконавчим комітетом Одеської міської ради прийнято рішення № 494 від 11.07.2011 року "Про заходи з організації оплачуваних робіт для безробітних у сфері будівництва і реконструкції об'єктів соціально-культурної інфраструктури", згідно з яким замовником з організації оплачуваних громадських робіт у сфері будівництва і реконструкції об'єктів соціально-культурної інфраструктури призначено Управління капітального будівництва Одеської міської ради, а також затверджено перелік об'єктів, на яких планується організувати оплачувані громадські роботи.

10.10.2011 року між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради, як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Одеські реставраційні майстерні", як підрядником, укладено договір про закупівлю підрядних робіт за державні кошти №13-11/П (далі за текстом - договір), відповідно до умов якого підрядник зобов'язався у 2011-2012 роках виконати роботи, зазначені у кошторисній документації, а саме: капітальний ремонт і ремонтно-реставраційні роботи фасадів та покрівель будівель, розташованих у історичній частині м. Одеса, за переліком, наведеним в додатку №4, а замовник зобов'язався прийняти від підрядника завершені роботи та оплатити їх за наявності державних коштів на рахунку замовника.

Відповідно до розділу 3 договору ціну договору встановлено в розмірі 93896523,60 грн. (ПДВ - 15 649420,60 грн.), в тому числі:

- на 2011 рік - 67000000,00 грн. з ПДВ;

- на 2012 рік - 26896523,60 грн. з ПДВ, а також визначено, що ціна договору встановлюється твердою та визначається у Додатку № 1 "Договірна ціна".

Пунктом 4.1. договору передбачено, що розрахунки проводяться шляхом: оплати замовником підряднику виконаних робіт після підписання сторонами акту прийому виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3 або поетапної оплати замовником виконаних робіт. Фінансування робіт на об'єкті здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету та Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування організації оплачуваних громадських робіт у сфері будівництва і реконструкції об'єктів соціально-культурної інфраструктури міста Одеси, згідно з планом фінансування робіт (додаток №3 до договору). Платіжні зобов'язання виникають при наявності відповідного бюджетного призначення (бюджетних асигнувань).

В пункту 5.1. договору встановлено строк виконання робіт на об'єкті: жовтень 2011 - липень 2012 року. Роботи повинні проводитись відповідно до додатку №2 до договору "Календарний графік виконання робіт".

Згідно з пунктом 6.1.1. договору замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи за наявності державних коштів на рахунку замовника.

Серед прав замовника, визначених в пункті 6.2. договору зокрема, передбачено, що замовник має право повернути підряднику акти прийому виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, без здійснення оплати в разі неналежного оформлення документів щодо Порядку здійснення оплати (відсутність печаток, підписів тощо).

Пунктом 11.5.5. договору передбачено, що підписання акту приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

18.10.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Одеські реставраційні майстерні" та Одеським міським центром зайнятості укладено Договір від №23/2011, предметом якого є організація та проведення оплачуваних громадських робіт в межах експерименту, відповідно до Порядку та створення сторонами договору необхідних умов для зайнятості всіх категорій безробітних, які перебувають на обліку в центрах зайнятості України.

18.10.2011 року між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради та Одеським міським центром зайнятості укладено договір про фінансування організації оплачуваних громадських робіт для безробітних у сфері будівництва і реконструкції об'єктів соціально-культурної інфраструктури м. Одеси № П/55-11, відповідно до умов якого Центр зайнятості зобов'язався здійснити фінансування оплачуваних громадський робіт для безробітних у сфері будівництва і реконструкції об'єктів соціально-культурної інфраструктури м. Одеси, що проводяться у відповідності до Порядку. Пунктом 2.2. договору передбачено, що Центр зайнятості перераховує кошти для співфінансування на рахунок замовника, відкритий в органах державної казначейської служби України за балансовим рахунком 3711 "Інші рахунки клієнтів Державного казначейства". (11.11.2013 року зазначений договір було розірвано шляхом підписання Додаткової угоди від 11.11.2013 року)

У 2011 році на підставі платіжних доручень №1790 від 25.10.2011 року, №1827 від 26.10.2011 року, №1834 від 27.10.2011 року, №1844 від 28.10.2011 року, №1926 від 10.11.2011 року, №1951 від 15.11.2011 року Одеський міський центр зайнятості перерахував Управлінню капітального будівництва Одеської міської ради 50000000,00 грн. за громадські роботи для безробітних у сфері будівництва та інфраструктури м. Одеси згідно з договором №П/55-11 від 18.10.2011 року.

За твердженням позивача, ним протягом грудня 2011 виконані, а замовником - Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради прийняті будівельні роботи на суму 13071248,00 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року (форма КБ-3в), актами приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року (форма КБ-2В), підсумковими відомостями ресурсів та розрахунками загальновиробничих витрат, а також актами на додаткові роботи від 23.12.2011 року на суму 1067149,20 грн., від 23.12.2011 року на суму 1124372,40 грн., від 23.12.2011 року на суму 510632,40грн., від 23.12.2011 року на суму 399684,00 грн., від 23.12.2011 року 1101058,80 грн., від 23.12.2011 року на суму 1827705,60 грн., від 23.12.2011 року на суму 822516,00 грн., від 23.12.2011 року на суму 620984,40 грн., від 23.12.2011 року на суму 1232000,40 грн., від 23.12.2011 року на суму 349378,80 грн.

Однак, Управління капітального будівництва Одеської міської ради не оплатило виконані позивачем в грудні 2011 року підрядні роботи, виділені Фондом кошти у розмірі 13382816,86 грн. не були використані на оплату за виконані роботи, а були повернуті до Державного центру зайнятості, що підтверджується копією платіжного доручення №2359 від 29.12.2011 року.

У зв'язку з невиконанням Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради свого зобов'язання з оплати виконаних позивачем в грудні 2011 року підрядних робіт позивач звернувся до господарського суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача 13071248,00 грн. вартості виконаних підрядних робіт, 15383870,31 грн. інфляційних втрат та 2186301,00 грн. 3 % річних.

Укладений між сторонами у справі договір за своєю правовою природою є договором будівельного підряду, який є підставою для виникнення у його сторін прав та обов'язків, визначених цим договором.

Відповідно до статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтею 882 Цивільного кодексу України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Як встановлено судами в договорі про закупівлю підрядних робіт за державні кошти № 13-11/П від 10.10.2011 року сторони передбачили обов'язок замовника прийняти виконані підрядником роботи за актами прийому виконаних будівельних робіт за типовою формою КБ-2В.

Відповідно до пункту 6.2. договору замовник має право повернути підряднику акти прийому виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, без здійснення оплати в разі неналежного оформлення документів щодо Порядку здійснення оплати (відсутність печаток, підписів тощо).

Згідно з пунктом 11.5.5. договору підписання акту приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно з частинами 1, 3, 4 статті 877 Цивільного кодексу України підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Підрядник, який виявив у ході будівництва не враховані проектною документацією роботи і необхідність у зв'язку з цим проведення додаткових робіт і збільшення кошторису, зобов'язаний повідомити про це замовника. У разі неодержання від замовника в розумний строк відповіді на своє повідомлення підрядник зобов'язаний зупинити відповідні роботи з віднесенням збитків, завданих цим зупиненням, на замовника. Замовник звільняється від відшкодування цих збитків, якщо доведе, що у проведенні додаткових робіт немає необхідності. Якщо підрядник не виконав обов'язку, встановленого частиною третьою цієї статті, він позбавляється права вимагати від замовника плату за виконані додаткові роботи і права на відшкодування завданих цим збитків, якщо не доведе, що його негайні дії були необхідними в інтересах замовника, зокрема у зв'язку з тим, що зупинення роботи могло призвести до знищення або пошкодження об'єкта будівництва.

Як встановлено судом апеляційної інстанції виконавчий комітет Одеської міської ради в листі від 19.09.2011 року, надісланому Управлінню капітального будівництва Одеської міської ради, підтвердив термінову необхідність проведення робіт з виконання капітального ремонту і ремонтно-реставраційних робіт фасадів та покрівель будівель, розташованих у м. Одесі протягом встановленого строку, а також зазначив, що відсутність виконання робіт призведе до намокання фасадів будівель та виникнення аварійно-небезпечних ділянок обвалення штукатурного шару фасадів, у зв'язку з чим необхідно в найкоротший час приступити до виконання робіт з капітального ремонту, реставрації фасадів та будівель, розташованих у м. Одесі та виконати роботи до кінця ІІ кварталу 2012 року.

Як встановлено судом апеляційної інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеські реставраційні майстерні" на виконання умов договору про закупівлю підрядних робіт за державні кошти №13-11/П від 10.10.2011 року виконало підрядні роботи, види, обсяг, вартість та факт виконання яких на загальну суму 13071248,00 грн. засвідчено в актах приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року, складених відповідно до умов договору за формою КБ-2В. Крім того між сторонами договору про закупівлю підрядних робіт за державні кошти №13-11/П від 10.10.2011 року також були складені акти на додаткові роботи від 23.12.2011 року на суму 1067149,20 грн., від 23.12.2011 року на суму 1124372,40 грн., від 23.12.2011 року на суму 510632,40 грн., від 23.12.2011 року на суму 399684,00 грн., від 23.12.2011 року 1101058,80 грн., від 23.12.2011 року на суму 1827705,60 грн., від 23.12.2011 року на суму 822516,00 грн., від 23.12.2011 року на суму 620984,40 грн., від 23.12.2011 року на суму 1232000,40 грн., від 23.12.2011 року на суму 349378,80 грн. Акти на додаткові роботи були відображені у зазначених вище актах приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року за формою КБ-2В (графа 1 розділ V, графа 2 інші супутні витрати Утеплення фасаду будівлі, графа 3 Додаток №1, графа 9 сума). Відповідно до актів позивач виконав, а відповідач прийняв зазначені в актах роботи, акти підписані відповідачем, як замовником, без зауважень та заперечень щодо обсягу, якості та вартості виконаних робіт, акти недійсними не визнавались.

Крім того, між сторонами договору 13-11/П від 10.10.2011 року була складена та підписана довідка про вартість виконаних будівельних робіт року за грудень 2011 року (типова форма КБ-3), в якій сторони погодили між собою вартість виконаних в грудні 2011 року робіт на суму 13071248,00 грн., з них додаткових робіт, наведених в актах на додаткові роботи до актів приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року - на суму 9055482,00 грн.

При цьому, як правильно встановлено судом апеляційної інстанції, виконання позивачем в грудні 2011 року додаткових робіт було необхідним, що підтверджується висновком проведеної у справі судової будівельно-технічної експертизи, в якому зазначено про неможливість якісного виконання будівельних робіт по капітальному ремонту та ремонтно-реставраційним роботам на вказаних об'єктах відповідно до укладеного договору в осінньо-зимовий період без супутніх витрат, а саме: без підтримання необхідного температурного режиму та без утеплення фасадів будівель.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком апеляційного господарського суду про те, що обставини виконання позивачем в грудні 2011 року підрядних робіт відповідно до умов договору про закупівлю підрядних робіт за державні кошти №13-11/П від 10.10.2011 року та обставини прийняття цих робіт відповідачем без зауважень та заперечень є доведеними.

Частиною 4 статті 879 Цивільного кодексу України встановлено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Відповідно до пунктів 98, 99 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду у капітальному будівництві, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №668 від 01.08.2005 року, оплата за виконані роботи проводиться у порядку, визначеному договором підряду. Розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов'язаний оплатити виконані роботи.

Як правильно встановлено судом апеляційної інстанції, порядок здійснення розрахунків між замовником та підрядником визначений в розділі IV укладеного між сторонами у справі договору про закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 10.10.2011 №13-11/П, який передбачає проведення оплати за таких умов:

- після підписання сторонами акту прийому виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3;

- за наявності державних коштів на рахунку замовника;

- за умови надання копій строкових трудових договорів, укладених між підрядником та безробітними особами з урахуванням заявленої підрядником потреби;

- шляхом авансування в розмірі 30% річних планових обсягів фінансування на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів строком на 50 календарних днів;

- подальше перерахування коштів здійснюється замовником протягом 10 банківських днів на підставі актів прийому виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3.

Пунктом 11.5.5. договору передбачено, що підписання акту приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Пунктом 4.4. договору передбачено, що при виявленні в розрахунках за виконані роботи (форми КБ-2В та КБ-3) помилок і порушень діючого Порядку визначення вартості будівництва, загальна вартість виконаних підрядних робіт підлягає уточненню з моменту виявлення вказаних помилок.

Як правильно встановлено судом апеляційної інстанції та було зазначено вище, акти та довідки за грудень 2011 року за формами Кб-2В та КБ-3 були підписані відповідачем без зауважень та заперечень щодо обсягу та вартості відображених в них робіт, виконання таких робіт було погоджено замовником, у зв'язку з чим апеляційний господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що акти та довідка створюють певні правові наслідки щодо обов'язку відповідача провести розрахунки з підрядником, а також свідчать про те, що сторони своїми конклюдентними діями з підписання актів виконаних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт на всю суму без заперечень та зауважень здійснили фактичну зміну умов договору, і в такому випадку, підрядник вправі розраховувати на оплату вартості прийнятих та узгоджених замовником робіт. З огляду на викладене колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача в касаційній скарзі на те, що підписання актів приймання виконаних будівельних робіт не є погодженням внесення змін до кошторису та не є підставою для настання обов'язку відповідача здійснити їх оплату.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на те, що додаткові роботи, які були виконані позивачем в грудні 2011 року, не були передбачені проектно-кошторисною документацією, оскільки такі роботи були прийняті замовником без зауважень та заперечень, а необхідність їх здійснення в інтересах замовника підтверджена висновком проведеної у справі судової будівельно-технічної експертизи.

Крім того, судом встановлено, що Одеський центр зайнятості направив на громадські роботи 120 безробітних осіб для працевлаштування за вакантними професіями, з якими позивач уклав строкові трудові договори на участь у оплачуваних громадських роботах, копії яких містяться в матеріалах справи, зокрема, в жовтні 2011 року кількість таких працівників складала 68 осіб, в листопаді - 87 осіб, у грудні - 50 осіб та в січні - 17 осіб. В бухгалтерській довідці Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеські реставраційні майстерні" зазначено про те, що безробітні були офіціально працевлаштовані, їм нараховувалась заробітна плата та були у повному обсязі нараховані та перераховані податки. За період з жовтня 2011 року по січень 2012 року виплачено заробітну плату у загальному розмірі 160030,82 грн. та перераховано Єдиного соціального внеску в сумі 75230,50 грн., тобто загальна сума, яка була використана позивачем на оплату праці безробітних працівників склала 235261,32 грн.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на те, що основні роботи за договором № 13-11/П від 10.10.2011 року виконувались не позивачем, а іншим підприємством, а безробітні особи були залучені до виконання низькокваліфікованих робіт лише формально, що виключає обов'язок відповідача здійснити оплату цих робіт, оскільки виконання ремонтно-реставраційних робіт вимагає наявності відповідної кваліфікації робітників, у зв'язку з чим пунктом 6.4.4. договору передбачено право підрядника залучати до виконання договору третіх осіб (субпідрядників), а пунктом 11.3. договору передбачена можливість залучення до виконання спеціальних робіт субпідрядних організацій, які мають ліцензію на виконання робіт.

З огляду на зазначені вище встановлені судом обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про доведеність позивачем належними та допустимими доказами факту зайнятості безробітного населення у виконанні підрядних робіт за укладеним між сторонами договором № 13-11/П від 10.10.2011 року. При цьому, як обґрунтовано зазначено судом, визначений в пункті 4.2. договору обов'язок підрядника надати копії строкових трудових договорів з безробітними особами для здійснення розрахунку здійснюється виходячи із заявленої підрядником потреби та не обмежений будь-яким граничним показником.

Враховуючи те, що підрядні роботи, виконання яких було відображене в актах за грудень 2011 року, були виконані позивачем та прийняті відповідачем, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що відповідач, підписавши такі акти, фактично визнав обсяг та вартість цих робіт, а відтак - зобов'язаний був їх оплатити після підписання актів виконаних робіт.

Однак, виконані позивачем в грудні 2011 року підрядні роботи не були оплачені відповідачем. При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що виділені Фондом кошти у розмірі 13382816,86 грн. не були використані на оплату за виконані роботи, а були повернуті до Державного центру зайнятості, що підтверджується копією платіжного доручення №2359 від 29.12.2011 року. Тобто станом на дату прийняття підрядних робіт, виконаних в грудні 2011 року, грошові кошти в сумі 13382816,86 грн. обліковувались на рахунку відповідача. Відповідач в листі № 1411/01 від 29.12.2011 року, надісланому Одеському міському центру зайнятості, (т.11, а.с. 4, 5) підтвердив обставини помилкового повернення зазначеної суми грошових коштів Фонду та просив розглянути можливість повернення грошових коштів щодо фінансування організації оплачуваних громадських робіт для безробітних у м. Одесі на об'єкті "Капітальний ремонт та ремонтно-реставраційні роботи фасадів та покрівель будинків, розташованих у історичній частині м. Одеси" на зазначену суму.

Крім того, як встановлено судом апеляційної інстанції, в листі Одеського міського голови №03-285 від 25.10.2012 року міський голова просив директора Державного центру зайнятості - керівника виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття розглянути питання стосовно виділення коштів на погашення заборгованості в обсязі 13071248,00 грн. перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Одеські реставраційні майстерні". Також у листі підтверджено, що у 2011 році в межах експерименту проводились оплачувані громадські роботи на об'єкті "Капітальний ремонт та ремонтно-реставраційні роботи фасадів та покрівель будинків, розташованих у історичній частині м. Одеса". Роботи виконувались на 20 будівлях. Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеські реставраційні майстерні" свої договірне зобов'язання виконало належним чином, а саме: протягом 2011 року були виконані роботи на підставі належним чином оформлених актів виконаних робіт та довідок вартості виконаних робіт. Однак в порушення умов договору та вимог чинного законодавства України, замовником не сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю "Одеські реставраційні майстерні" за виконані роботи у грудні 2011 року на суму 13071248,00 грн.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи встановлений судом апеляційної інстанції факт виконання позивачем підрядних робіт за договором № 13-11/П від 10.10.2011 року на суму 13071248,00 грн., які не були оплачені відповідачем, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного господарського суду про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за виконані підрядні роботи в сумі 13071248,00 грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання останнім договірних зобов'язань щодо оплати виконаних позивачем робіт. При цьому, як правильно зазначено судом, відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язань, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 15.05.2012 року у справі №11/446.

Судом апеляційної інстанції також правильно встановлено, що укладена між сторонами угода від 20.10.2014 року про розірвання договору № 13-11/П, також не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язань, оскільки відповідно до частини 3 статті 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання припиняється з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, розірвання договору не звільняє відповідача від обов'язку виконати вже існуюче зобов'язання з оплати виконаних позивачем підрядних робіт. Крім того, як правильно зазначено судом апеляційної інстанції, умови угоди не передбачають прощення боргу в розумінні статті 605 Цивільного кодексу України, а отже угода не може бути прийнята до уваги як належний та допустимий доказ на підтвердження наявності підстав для припинення зобов'язання боржника.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного господарського суду про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох відсотків річних заявлені обґрунтовано, оскільки факт порушення відповідачем зобов'язання з оплати виконаних позивачем підрядних робіт, яке є грошовим з огляду на характер зобов'язання, є доведеним та мало місце прострочення його виконання відповідачем, у зв'язку з чим апеляційний господарський суд, встановивши за результатами перевірки розрахунків позивача те, що заявлені до стягнення суми інфляційних втрат та трьох відсотків річних визначені методологічно та арифметично правильно, правомірно задовольнив позовні вимоги в цій частині в заявленому позивачем до стягнення розмірі.

Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Матеріали справи свідчать про те, що оскаржувана постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням норм матеріального та з правильним застосуванням норм процесуального права, а твердження скаржника про порушення і неправильне їх застосування апеляційним господарським судом під час прийняття оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту відсутні.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку, що постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд - ,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Управління капітального будівництва Одеської міської ради залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.11.2017 року у справі № 916/89/14 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді Л. Стратієнко

О. Мамалуй