Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/203/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

секретар судового засідання: Антонова О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність б/н від 26.10.2017;

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність б/н від 06.03.2018,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Приватного акціонерного товариства "Ушицький комбінат будівельних матеріалів"

про стягнення 20040,00 грн.штрафу

У відповідності до ст.197 ГПК України, судове засідання відбувалось в режимі відеоконференцзв'язку.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 20040,00 грн. штрафу за неправильне зазначення маси вантажу у перевізних документах (згідно накладної №34888057 від 15.092017р.)

Ухвалою суду від 23.03.2018 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання для розгляду справи.

Ухвалою суду від 15.05.2018 суд виправив описку, а саме постановив найменування відповідача в ухвалах суду від 23.03.2018, 19.04.2018, 25.04.2018 та від 14.05.2018 вважати правильним - Приватне акціонерне товариство "Ушицький комбінат будівельних матеріалів".

В судовому засіданні 29.05.2018 представник позивача позовні вимоги підримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Надав усні пояснення по суті спору.

Представник відповідача щодо позову заперечив з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву від 13.04.2018 № 0647, в судовому засіданні надав усні пояснення по справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2017 року із станції Ушиця Південно-Західної залізниці Приватним акціонерним товариством "Ушицький комбінат будівельних матеріалів" (відправник, відповідач), згідно накладної №34888057 відправлено вагон №59032995 із вантажем "щебінь гранітний". Станція призначення - Рясна-2 Львівської залізниці.

По прибутті вагону 16.09.2017 до станції Здолбунів Львівської залізниці (залізниця, позивач), залізницею було проведено контрольне зважування вантажу, за результатами якого встановлено , що маса вантажу у вищезазначеному вагоні складає 68550кг, що не відповідає масі, вказаній відправником у накладній №34888057.

За результатами вказаної перевірки були складено комерційний акт № 350002/111/23 від 17.09.2017, та акти загальної форми № 2349 від 16.09.2018, №534 від 18.09.2018, згідно яких проведеним контрольним зважуванням вантажу на 150 тонних електронно-тензометричних вагах виявлено, що у вагоні №59032995 зазначено у перевізних документах: тара - 21550 кг, маса нетто - 62500кг, в дійсності ж встановлена маса вантажу: брутто - 90100кг, тара - 21550кг, маса нетто - 68550кг, що на 6050кг більше від маси вантажу, визначеної відправником і зазначеної у накладній №34888057 (а.с. 11-12, 107-108).

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України, позивачем був нарахований відповідачу штраф у сумі 20040,00 грн. (п'ятикратний розмір провізної плати - 4008,00 грн) за невірне зазначення маси вантажу, про стягненням якого останній звернувся до суду з відповідною позовною заявою.

Згідно відзиву на позовну заяву (а.с. 38-41), відповідач вважає, що позов не підлягає задоволенню. Зокрема, вказує, що матеріали справи не містять доказів справності ваг позивача та їх відповідності нормативно встановленим технічним вимогам. Крім того, вважає, що комерційний акт № 350002/111/23 від 17.09.2017, яким позивач обґрунтовує нарахування штрафу, не відповідає вимогами постанови Кабінету міністрів України "Про затвердження статуту залізниць України" від 06.04.1998 № 457 та Наказу Міністерства транспорту україни "Правила складання актів (стаття 129 статуту)" від 28.05.2002 № 334, оскільки всупереч п.10 Правил, підписаний лише заступником начальника станції і приймальником поїздів, хоча підпис начальника станції є обов'язковим.

У листі від 11.05.2018, зважаючи на висловлені представником відповідача припущення про те, що перевантаженість вагона могла бути наслідком несправності ваг позивача, останній надав відповідні пояснення (а.с. 95-98) та Технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ). Пояснив, що ваги пройшли повірку, тому є придатними до експлуатації, інших ваг позивач не має. Наголосив, що факт невірного зазначення маси вантажу підтверджено також тим, що надлишок перевантаженого вантажу було вивезено відповідачем, про що зазначено в комерційному акті та акті загальної форми № 534 від 18.09.2018 (а.с.11-12, 107).

Оцінивши в сукупності матеріали справи, з урахуванням пояснень представників сторін, проаналізувавши приписи законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.2 ст.908 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За приписами ст.12 Закону України "Про транспорт", підприємства транспорту мають право вимагати від відправників і одержувачів вантажів виконання вимог цього Закону, кодексів (статутів) окремих видів транспорту та інших нормативних актів України, що регулюють діяльність транспорту.

Згідно ст.6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі - Статут залізниць України), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст.23 Статуту залізниць України та п.1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред'явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України №542 від 20.08.2001, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за №798/5989).

Відповідно до п.1.3 Правил оформлення перевізних документів, усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи.

Як вбачається зі ст.37 Статуту залізниць України, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

У відповідності до п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, у графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі.

Відповідно ст.24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Упакування, пакетування, тара повинні відповідати вимогам нормативних документів. Відправник зобов'язаний на вимогу залізниці пред'явити стандарт або технічні умови, сертифікат на відвантажувану продукцію (якщо вона підлягає сертифікації), а також на її тару.

З матеріалів справи вбачається, що перевірку відомостей, зазначених у накладній №59032995, зокрема щодо ваги вантажу, здійснено позивачем на шляху слідування, а саме на станції Здолбунів Львівської залізниці, внаслідок чого складено Комерційний акт №350002/111/23 від 17.09.2017 та акти загальної форми № 2349 від 16.09.2017, № 534 від 18.09.2017.

У Розділі "Д" комерційного акту №350002/111/23 від 17.09.2017 зазначено, що завантаження в вагоні №59032995, щодо якого проведено контрольне зважування, здійснено понад вантажопідйомність на 4550 кг, надлишок вантажу проти документа становить 6050 кг. При повторному переважуванні вагона надлишок вантажу проти документа та вантажопідйомності підтвердився, що загрожує безпеці руху поїздів, згідно ПТЕ р.15 п.15.27. Вагон прибув технічно справний. Вагон затримано, дано оперативне повідомлення. Комісійне зважування проводила Агент комерційний ОСОБА_3, в присутності заступника начальника ст. Здолбунів ОСОБА_4, ВОРХ ОСОБА_5, приймальник поїздів ОСОБА_6 (а.с. 10-зворот, а.с. 11- зворот).

Відповідно до ст.129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Комерційним актом №350002/111/23 від 17.09.2017, який міститься в матеріалах справи, зафіксовано невідповідність маси вантажу у вагоні №59032995.

Комерційним акт є дійсним, докази його оскарження в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п.12 Правил складання актів, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається. При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Як вбачається з матеріалів справи, комерційний акт №350002/111/23 від 17.09.2017 підписаний заступником начальника станції Здолбунів ОСОБА_7 в графі підпису начальника вантажного району стоїть відмітка "відсутній". Згідно пояснень позивача, посада начальника вантажного району на станції Здолбунів відсутня, про що зроблено відмітку в розділі Є комерційного акту.

Згідно п. 10 Правил, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Вказаними Правилами також, не вимагається в обов'язковому порядку підписи інших працівників залізниці або ВОХР та ЛВМ, а також участь вантажовідправника (вантажовласника) у проведенні контрольного зважування.

Враховуючи викладене, вказаний акт підписаний уповноваженими на це посадовими особами, а твердження відповідача щодо складання позивачем акту без дотриманням вимог чинного законодавства є безпідставними.

При цьому відповідачем не надано до справи доказів, які б спростовували надлишок вантажу у вагоні № 59032995, в той час як в матеріалах справи міститься додаток до коменційного акту від 16.06.2017 № 350002/111/23 (продовження розділу "Д"), з якого вбачається, що надлишок вантажу відсів гранітний не поіменований в алфавіті із вагона №59032995 в кількості 6050 кг відвантажено і вивезено із станції силами вантажовідправника, згідно розпорядження відправника № 870 від 18.09.2017 за підписом директора ПАТ "Ушицький комбінат будівельних матеріалів "ОСОБА_8. Доручення № 871 від 118.09.2017 та розписки від майстра навантажувального цеху ОСОБА_9. Після відвантаження лишку вантажу вагон № 59032995 переважувався на статичній 150тн.зал.вазі клеймо 2017, де виявлено: брутто 84050, тара 21550 з документа, нетто 62500, що не перевищує вантажопідйомності даного вагона.

Вказаним спростовуються твердження відповідача щодо несправності ваг позивача. До того ж, суд вважає за доцільне звернути увагу, що крім іншого, доказом необґрунтованості таких тверджень відповідача є та обставина, що при зважуванні решти вагонів, вказаних у накладній № 34888057 (а.с.12- зворотний бік) у складі поїзда, від якого при виявленні невідповідностей було відчеплено вагон № 59032995, не встановлено розбіжностей їх фактичної маси по відношенню до зазначеної відправником.

Згідно зі ст.122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

У відповідності до ст.118 Статуту залізниць України, за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Провізна плата згідно залізничної накладної №34888057 від 15.09.2017 (а.с.12- зворот) за вагон №59032995 становить 4008,00,00грн. За вказаного, позивачем нараховано 20040,00 грн. штрафу за неправильне зазначення у залізничній накладній маси вантажу. З наведеного позивачем у позовній заяві розрахунку штрафу вбачається, що розмір останнього здійснено з дотриманням вимог законодавства.

Стосовно тверджень відповідача про те, що вагонні ваги позивача можуть бути несправними, також слід зазначити наступне.

Наказом Мінінфраструктури від 31.07.2012 №442 Про затвердження Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України (зареєстровано в Міністерстві юстиції 11,10.2012 за №1716/22028) визначено порядок експлуатації, повірки та реєстрації ЗВВТ на залізничному транспорті.

Пунктом 4.1 вказаного наказу передбачено, що на ЗВВТ за результатами зважування, згідно з якими оформляються перевізні документи під час перевезень залізничним транспортом, поширюється метрологічний нагляд. ЗВВТ підлягають повірці або державній метрологічній атестації.

Повірка чи державна метрологічна атестація ЗВВТ проводиться у порядку, встановленому ДСТУ 2708:2006 "Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення" та ДСТУ 3215-95 "Державна система забезпечення єдності вимірювань. Метрологічна атестація засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення".

Використання ЗВВТ, які не пройшли повірку або державну метрологічну атестацію, забороняється.

Результати повірки або державної метрологічної атестації державні повірники записують також у технічному паспорті ЗВВТ.

Повірка та обслуговування ЗВВТ повинні проводитися відповідно до інтервалів, наведених в додатку 3 до цієї Інструкції (п.5.33. Інструкції).

Так в додатку 3 до Інструкції вказано, що періодична повірка ЗВВТ проводиться у період строку служби, встановленого експлуатаційною документацією виробника 12 міс, після закінчення строку служби, встановленого експлуатаційною документацією виробника, а також для вагонних ваг після модернізації - 6 міс.

Огляд-перевірка ЗВВТ проводиться у період строку служби, встановленого експлуатаційною документацією виробника 6 міс, після закінчення строку служби, встановленого експлуатаційною документацією виробника, а також для вагонних ваг після модернізації - 3 міс.

Згідно п. 6 технічного паспорту ЗВВТ позивача, строк експлуатації, встановлений виробником для вагонної ваги PC-150 12 років (п. 6 технічного паспорту ЗВВТ).

Міжповірочний інтервал ЗВВТ 6 місяців, інтервал між оглядами - перевірками 3 місяці (п.11, 12 технічного паспорту ЗВВТ).

Пунктом 4.2. Наказу, визначено, що позитивні результати повірки або державної метрологічної атестації ЗВВТ засвідчують відбитком повірочного тавра в місцях, передбачених експлуатаційною документацією або свідоцтвом про державну метрологічну атестацію.

Відповідно до технічного паспорта ваг ст. Здолбунів, вагонні ваги № РС-150Ц 13В пройшли відповідну державну повірку 22.05.2017, про що свідчить відбиток повірочного тавра державного повірника, яким засвідчено запис про те, що дані вагонні ваги є придатними до експлуатації.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами статтей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належить змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, тобто кожна сторона спору повинна довести ті обставини, на які посилається, відповідними доказами.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 20040,00грн. штрафу є правомірною, обґрунтованою та документально підтвердженою, тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати у справі покладаються на позивача в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Ушицький комбінат будівельних матеріалів" (11563, Житомирська обл., Коростенський р-н, с.Гулянка, вул.Молодіжна, буд. 8 , код. )

на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (79000, м. Львів, вул. Гоголя, буд. 1, ):

- 20040,00 грн штрафу за неправильне зазначення маси вантажу;

- 1762, 00грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 08.06.18

Суддя Вельмакіна Т.М.

1-у справу;

2-3 - сторонам (рек. з пов.).