КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2018 р. Справа№ 910/23026/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Власова Ю.Л.

Андрієнка В.В.

секретар: Ковальчук Р.Ю.

за участю представників: позивач - Шубак О.І.

відповідач-1 - Видюк Д.В.

відповідача-2 - не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт-Альянс"

на рішення Господарського суду м. Києва від 22.03.2018 р. (повне рішення складено 30.03.2018 р.)

у справі № 910/23026/17 (суддя - Шкурдова Л.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт-Альянс"

до 1. Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелітас"

про визнання права та визнання відсутнім права

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Софт-Альянс" (далі - позивач) звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (далі - відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелітас" (далі - відповідач-2) про:

- визнання права Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт-Альянс" вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелітас" сплати суми боргу за кредитним договором № 4М13241И від 16.04.2013 р. у розмірі 117255303,55 грн;

- визнання відсутнім у Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" права вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелітас" сплати суми боргу за кредитним договором № 4М13241И від 16.04.2013 р. у розмірі 117255303,55 грн.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що з метою забезпечення виконання кредитного договору № 4М13241И від 16.04.2013 р. між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Софт-Альянс" був укладений договір поруки № 4М11303И/П від 08.11.2016 р. Товариство з обмеженою відповідальністю, ТОВ "Софт-Альянс", як поручитель, виконав обов'язок боржника перед кредитором за кредитним договором, а саме погасив борг в сумі 117255303,55 грн. Однак відповідачі не визнають факту погашення боргу та факту переходу до ТОВ "Софт-Альянс" права вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 22.03.2018 р. у справі № 910/23026/17 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Софт-Альянс" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі позивач вказує на те, що відповідно до договору поруки № 4М11303И/П від 08.11.2016 р. ним було виконано обов'язок боржника (ТОВ "Мелітас") перед Публічним акціонерним товариства Комерційний банк "Приватбанк", здійснивши погашення заборгованості у сумі 117255303,55 грн за кредитним договором № 4М13241И від 16.04.2013 р., що підтверджується платіжним дорученням № 16 від 09.11.2016 р.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2018 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт-Альянс" передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя), Андрієнко В.В., Власов Ю.Л.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2018 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт-Альянс" на рішення Господарського суду м. Києва від 22.03.2018 р. у справі № 910/23026/17, вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та призначено до розгляду на 17.05.2018 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Київського апеляційного господарського суду № 09.1-08/1256/18 від 17.05.2018 р. у зв`язку з перебуванням судді Власова Ю.Л. у відрядженні призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/23026/17.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2018 р. апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя), Андрієнко В.В., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2018 р. справу № 910/23026/17 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2018 р. було відкладено розгляд справи до 12.06.2018 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Київського апеляційного господарського суду № 09.1-08/1463/18 від 11.06.2018 р. у зв`язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/23026/17.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2018 р. апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Власов Ю.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2018 р. справу № 910/23026/17 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У засідання суду, призначене на 12.06.2018 р., представник відповідача-2 вдруге не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Будь-яких доказів поважності причин відсутності зазначеного представника суду не надано.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаного представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення може призвести до затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

08.11.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Софт-Альянс" (далі - поручитель) та Публічним акціонерним товариства Комерційний банк "Приватбанк" (далі - кредитор) було укладено договір поруки № 4М11303И/П (далі - договір поруки), предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ "Мелітас" (далі - боржник) своїх зобов'язань, зокрема, за: кредитним договором від 16.04.2013 р. № 4М13241И з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно до п. 2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язку боржника за кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору.

Згідно з п. 3 договору поруки поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений.

Як передбачено п. 4 договору поруки, у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники у сумі заборгованості за кредитом та у сумі відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору.

У випадку невиконання боржником п. 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання (п. 5 договору поруки).

Відповідно до п. 6 договору поруки поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмові вимозі кредитора, впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору.

Згідно з п. 8 договору поруки до поручителя, що виконав обов'язки боржника за кредитним договором, переходять всі права кредитора за кредитним договором і договору(ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором за кредитним договором у частині виконаного зобов'язання.

Пунктом 10 договору поруки сторони визначили, що кредитор зобов'язаний у випадку виконання поручителем обов'язку боржника за кредитним договором передати поручителю впродовж 5 (п'яти) робочих днів банку з моменту виконання обов'язків належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитним договором.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до повного виконання зобов'язань за цим договором (п. 11 договору поруки).

Як передбачено п. 17 договору поруки, останній укладено/підписано із використання електронного цифрового підпису (печатки) з посиленим сертифікатом ключа акредитованого центру сертифікації ключів ПАТ КБ "Приватбанк" в порядку, передбаченому Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Законом України "Про електронний цифровий підпис", а також на підставі угоди про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа від 07.07.2016 р.

09.11.2016 р. позивачем було здійснено погашення заборгованості у сумі 117255303,55 грн за кредитним договором № 4М13241И від 16.04.2013 р., що підтверджується платіжним дорученням № 16.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідачі, на думку позивача, не визнають факту погашення заборгованості та переходу до нього прав кредитора.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 556 ЦК України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Таким чином, позивач повинен довести обставини, на які посилається у позові щодо виконання замість боржника зобов'язання за кредитними договорами, погашення всієї заборгованості, зокрема зі сплати кредиту та відсотків.

Як передбачено ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що станом на час звернення позивача з даним позовом заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелітас" за кредитним договором № 4М13241И від 16.04.2013 р. становила саме 117255303,55 грн.

Крім того, позивачем не надано належних доказів того, що за рахунок коштів в сумі 117255303,55 грн було в повному обсязі погашено заборгованість за боржника за кредитним договором.

Так, часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 23.09.2015 р. у справі № 6-466цс15 та від 07.10.2015 р. у справі № 6-932цс15.

Заявлені вимоги позивача є фактично вимогами про встановлення факту та не можуть бути предметом спору і самостійно розглядатись в окремій справі.

Встановлення факту може лише бути елементом оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованості вимог, а тому заявлені позивачем вимоги можуть бути предметом дослідження та доказування в разі виникнення спору за кредитним договором.

Також позивачем не доведено, в чому саме та з яких підстав його права та законні інтереси є порушеними з боку визначених ним відповідачів.

Так, відповідачем-1 не заперечується факт укладення договору поруки № 4М11303И/П від 08.11.2016 р., отримання коштів від позивача в сумі 117255303,55 грн згідно платіжного доручення № 16 від 09.11.2016 р., зарахування вказаних коштів в рахунок погашення заборгованості по поверненню кредиту та сплати відсотків (як це передбачено умовами договору поруки).

Також позивачем не надано доказів того, що відповідачами не визнаються або оспорюються обставини щодо сплати позивачем на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" коштів у розмірі 117255303,55 грн в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелітас" за кредитним договором № 4М13241И від 16.04.2013 р.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача про визнання права Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт-Альянс" вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелітас" сплати суми боргу за кредитним договором № 4М13241И від 16.04.2013 р. у розмірі 117255303,55 грн та визнання відсутнім у Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" права вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелітас" сплати суми боргу за кредитним договором № 4М13241И від 16.04.2013 р. у розмірі 117255303,55 грн, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 22.03.2018 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт-Альянс" задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт-Альянс" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 22.03.2018 р. у справі № 910/23026/17 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Софт-Альянс".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту відповідно до ст. ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 13.06.2018 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді Ю.Л. Власов

В.В. Андрієнко