Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/146/18
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Заступника керівника Надвірнянської місцевої прокуратури,

м-н.Шевченка, 39, м.Надвірна, Івано-Франківська область, 78400,

в інтересах держави, в особі Яблуницької сільської ради,

с.Яблуниця, м.Яремче, Івано-Франківська область, 78592;

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Іроденко Тараса Михайловича,

АДРЕСА_1

про: стягнення збитків в сумі 31 814,00грн.,

за участю:

від прокуратури: Гоголь В.В. - заступник начальника відділу прокуратури Івано-Франківської області, (довіреність №05-1654вих-17 від 14.12.2017р.; посвідчення №033628 від 26.05.15р.);

від позивача: не з"явились;

від відповідача: не з"явились.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Надвірнянської місцевої прокуратури, в інтересах держави, в особі Яблуницької сільської ради, звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Іроденко Тараса Михайловича про стягнення збитків в сумі 31 814,00грн.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 28.02.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

При цьому судом взято до уваги приписи пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в Римі 04.11.1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997р. (набрала чинності для України 11.09.1997р.), якими гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків, зокрема, цивільного характеру. Одночасно реалізація "права на суд" передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., відповідно до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого згідно із ст.32 Конвенції поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Буланов та Купчик проти України" заяви №№ 7714/06, 23654/08 від 09.12.2010р., "Чуйкіна проти України" № 28924/04 від 13.01.2011р.).

Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, вказуючи при цьому на:

- укладення між Яблуницькою сільською радою та ФО-П Іроденко Тарасом Михайловичем Договору оренди землі від 24.11.06р., зареєстрованого в реєстрі за № 5098, згідно умов якого, позивач на підставі рішення 4 сесії V демократичного скликання Яблуницької сільської ради від 22.09.06р. "Про затвердження проекту відведення земельної ділянки та передачу в оренду" надав відповідачу в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку площею 0,0080га, для будівництва та обслуговування автозупинки з торговим відділенням на розвилці Яблуниця-Поляниця;

- декларацію про готовність об"єкта до експлуатації, зареєстровану 24.06.15р. Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, у відповідності до якої, на підставі дозволу на виконання будівельних робіт №509 від 11.08.08р., виданого Інспекцією ДАБК в Івано-Франківській області, ФО-П Іроденко Тарасом Михайловичем закінчено будівництво автозупинки з торговими приміщеннями загальною площею 121,2кв.м., в АДРЕСА_2, кошторисною вартістю 636 279,00грн.;

- ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п.п.3.1., 5.2. - 5.4. Положення про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури сіл Яблуниця та Вороненко, затвердженого рішенням 15 сесії VІ демократичного скликання Яблуницької сільської ради №83-15/2013 від 28.03.13р., за змістом яких замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов"язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту шляхом укладення Договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та сплати до відповідного місцевого бюджету пайового внеску в розмірі 5% загальної кошторисної вартості об"єкта будівництва;

- бездіяльність відповідача, яка полягає в неукладенні договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту та не сплаті пайового внеску в розмірі 5% загальної кошторисної вартості об"єкта будівництва - 636 279,00грн., в сумі 31 814,00грн., на неодноразові звернення позивача №167/02.2-21/20 від 14.06.16р., №250/02.2-21/20 від 29.06.17р.

За таких обставин прокурор вважає, що несплата відповідачем суми пайового внеску є протиправною формою поведінки ФО-П Іроденко Т.М., внаслідок якої Яблуницька сільська рада позбавлена права отримати кошти на фінансування програм та заходів направлених на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, що суттєво порушує інтереси органу місцевого самоврядування та завдає значну шкоду державі. У зв"язку з чим прокурор просить суд стягнути з відповідача в судовому порядку збитки в сумі 31 814,00грн., посилаючись при цьому на приписи ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", ст.ст. 1, 2, 19 Закону України "Про містобудування", ст.ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений ухвалою суду від 17.05.18р. Слід зазначити, що матеріали справи містять відповідь на відзив №171/02.2-21/09 від 14.05.18р. (вх№7717/18 від 16.05.18р.), в якому Яблуницька сільська рада позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений ухвалою суду від 17.05.18р. В судових засіданнях 19.04.18р., 17.05.18р., представник відповідача заперечив проти позову, свої заперечення виклав у відзиві на позов б/н від 27.03.18р. (вх№5091/18 від 29.03.18р.). Вказує, що Яблуницька сільська рада не надавала ФО-П Іроденко Т.М. проекту договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, а отже розмір пайової участі, який згідно закону встановлюється виключно в договорі, не узгоджений сторонами і не може бути заявлений до відшкодування. Звертає увагу суду, що у відповідності до наданого Інспекцією ДАБК в Івано-Франківській області дозволу на виконання будівельних робіт №509 від 11.08.08р., ФО-П Іроденко Т.М. здійснив будівництво автозупинки з торговими приміщеннями загальною площею 121,2кв.м., в АДРЕСА_2, проте будівельно - монтажні роботи проводились ФО-П Молдавчук Ю.В. на підставі Договору №9/2008 від 23.07.08р., кошторисною вартістю 336 279,00грн., а відтак представник відповідача вважає, що належна до сплати ФО-П Іроденко Т.М. сума пайового внеску повинна становити 16 813,95грн. - 5% загальної кошторисної вартості об"єкта будівництва. При цьому відповідач 26.03.18р. направив позивачу пропозицію укласти договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села, з розміром пайового внеску - 16 813,95 грн., а після підписання даного договору та набрання ним чинності відповідач здійснить сплату пайової участі в розмірі 16 813,95грн. Таким чином, на думку представника відповідача, наведені обставини вказують про відсутність вини ФО-П Іроденко Т.М. у заподіянні збитків Яблуницькій сільській раді та є підставою для відмови в позові.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши прокурора, всебічно та повно з'ясувавши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі рішення 4 сесії V демократичного скликання Яблуницької сільської ради від 22.09.06р. "Про затвердження проекту відведення земельної ділянки та передачу в оренду" між Яблуницькою сільською радою (Орендодавець/позивач) та ФО-П Іроденко Тарасом Михайловичем (Орендар/відповідача) укладено Договір оренди землі від 24.11.06р., зареєстрований в реєстрі за №5098, згідно умов якого, позивач передав, а відповідач прийняв у строкове, платне володіння і користування терміном на 5 років, земельну ділянку площею 0,0080га, для будівництва та обслуговування автозупинки з торговим відділенням на розвилці Яблуниця-Поляниця (розділи 1-3 Договору).

Рішенням 9 сесії VІ демократичного скликання Яблуницької сільської ради від 30.12.11р. продовжено ФО-П Іроденко Тарасу Михайловичу термін дії Договору оренди землі від 24.11.06р., на 5 років.

Як вбачається з Декларації про готовність об"єкта до експлуатації, зареєстрованої 24.06.15р. в Управлінні державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області (а.с.30-32), ФО-П Іроденко Тарасом Михайловичем, на підставі дозволу на виконання будівельних робіт №509 від 11.08.08р., виданого Інспекцією ДАБК в Івано-Франківській області, закінчено будівництво автозупинки з торговими приміщеннями загальною площею 121,2кв.м., в АДРЕСА_2, кошторисною вартістю 636 279,00грн., дата початку будівництва - 2008р., строк введення об"єкта в експлуатацію ІІ квартал 2015р.

Матеріали справи містять листи №167/02.2-21/20 від 14.06.16р., №250/02.2-21/20 від 29.06.17р. (а.с.79-83), адресовані позивачем відповідачу про укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту та сплату пайового внеску в розмірі 5% загальної кошторисної вартості об"єкта будівництва. Доказів належного реагування відповідачем суду не пред"явлено.

Предметом судового розгляду є вимога позивача про стягнення з відповідача 31 814,00грн. - збитків у вигляді упущеної вигоди, що полягає у невиконанні відповідачем зобов"язання щодо укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту та несплаті пайового внеску в розмірі 5% загальної кошторисної вартості об"єкта будівництва.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

В силу ч.1 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Рішенням 15 сесії VІ демократичного скликання Яблуницької сільської ради №83-15/2013 від 28.03.13р., затверджено Положення про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури сіл Яблуниця та Вороненко.

Положенням визначено порядок та умови залучення коштів для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури сіл Яблуниця та Вороненко з урахуванням функціонального призначення об"єктів будівництва; врегульовано організаційно - правові відносини, пов'язані з оформленням договорів про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села; визначено порядок нарахування та сплати пайових внесків у грошовій формі. Дане Положення поширюється на всіх замовників, які закінчили будівництво, будують чи мають намір щодо забудови земельних ділянок - реконструкції, реконструкції з добудовою та надбудовою. Замовник зобов"язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту (п.п.1.1.,3.1. Положення).

Пунктом 1.2. Положення встановлено, що замовник будівництва зобов"язаний повідомляти виконавчий комітет про будь-які вчинені ним дії щодо забудови земельної ділянки, відповідно до діючого законодавства та звернутися про укладення Договору на пайову участь.

У відповідності до п.4.2. Положення, замовник подає у встановленому порядку заяву про укладення договору на пайову участь (на ім"я сільського голови) та надає виконавцю документи обумовлені п. п. 4.2.1- 4.2.10 Положення.

Договір укладається не пізніше п"ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до введення об"єкта в експлуатацію (п.6.3. Положення).

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до сільського бюджету с. Яблуниця коштів для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами. Розмір пайового внеску замовника будівництва на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села становить: - 5 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами - для нежитлових будівель та споруд (п.п.5.1.,5.2., 5.4. Положення).

У Декларації про готовність об"єкта до експлуатації, зареєстрованої 24.06.2015р. в Управлінні державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, ФО-П Іроденко Т.М., визначено кошторисну вартість об"єкта будівництва - 636 279,00грн., а отже в силу п.5.4. Положення, розмір пайового внеску замовника будівництва на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури становить 31 814,00грн. - 5% загальної кошторисної вартості об"єкта будівництва.

Фактичні обставини справи вказують на те, що відповідач не звертався до позивача з питанням укладення договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с.Яблуниця до 30.03.18р. (позов пред"явлено 26.02.18р.), а саме на Замовника будівництва, яким є відповідач у справі, покладено обов"язок статтею 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та пунктами 1.2., 4.2. Положення, взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с.Яблуниця шляхом укладення договору про пайову участь.

Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення в сукупності: - протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; - наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); - причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника.

В даному випадку неправомірна бездіяльність відповідача полягає в невиконанні обов'язку участі в створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, який кореспондується зі зверненням відповідача до позивача із заявою про укладення договору про пайову участь - є протиправною формою поведінки, внаслідок якої Яблуницька сільська рада позбавлена права отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів, яка охоплюється визначенням упущеної вигоди. При цьому наслідки у виді упущеної вигоди перебувають у безпосередньому причинному зв'язку із наведеною неправомірною бездіяльністю відповідача. Така ж правова позиція викладена у постанові судової палати у господарських справах Верховного суду України від 22.03.17р. у справі №908/312/16.

Зазначеним вище, спростовується посилання відповідача на те, що Яблуницька сільська рада не ініціювала укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту (цей обов"язок покладено законом на відповідача). Твердження відповідача про те, що кошторисна вартість об"єкта будівництва становить 336 279,00грн., а отже сума пайового внеску повинна становити 16 813,95грн., не доведені перед судом та не підтверджені будь-якими доказами (в т. ч. відсутній і Договір №9/2008 від 23.07.08р., на який посилається відповідач обґрунтовуючи кошторисну вартість). Натомість в наявній в матеріалах справи Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, підписаної самим відповідачем, зазначено кошторисну вартість об"єкта будівництва - 636 279,00грн. (доказів коригування не подано). Тому звернення відповідача 26.03.18р. (в процесі розгляду справи) до позивача (отримано останнім 30.03.18р.) з питанням укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту з розміром пайової участі - 16 813,95грн., який документально не підтверджений - не може бути визнано законодавчо обгрунтованим. Позиція позивача з цього приводу відображена у протоколах засідання комісії Яблуницької сільської ради №3, №4 (а.с.84-85, 104-105), у відповідності до яких відповідачу запропоновано укласти угоду на суму пайового внеску - 31 813,95грн.

З огляду на вимоги ч.ч.1,3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч. ч. 1,2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Позивачем доведено та документально підтверджено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог. Заперечення відповідача не відповідають фактичним обставинам справи, вимогам діючого законодавства та спростовуються вищевикладеним.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача збитків в сумі 31 814,00грн., правомірна, обґрунтована, документально підтверджена і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи приписи ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.22, 1166 Цивільного кодексу України, ст. ст. 73-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Іроденко Тараса Михайловича, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Яблуницької сільської ради, с.Яблуниця, м.Яремче, Івано-Франківська область, 78592 (ідентифікаційний код 04354775, р/р 0022, УДКСУ м.Яремче 24170000, код 38006907) 31 814,00грн. (тридцять одну тисячу вісімсот чотирнадцять грн. 00коп.) - збитків.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Іроденко Тараса Михайловича, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь прокуратури Івано-Франківської області, вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76018 (ідентифікаційний код 03530483, р/р 3924, ДКС України м.Київ, код банку 820172) - 1 762, 00грн. (одну тисячу сімсот шістдесят дві грн. 00коп.) - судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.06.18р.

Суддя С.Кобецька