номер провадження справи 15/29/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2018 Справа № 908/479/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі головуючий суддя Горохов І.С.,

при секретарі судового засідання Чернетенко А.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи,

за позовом Державного підприємства Запорізький науково дослідний та проектний інститут землеустрою, 69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14

про визнання незаконними дій відповідача, які полягають у застосуванні штрафних санкцій за перевищення договірної величини електроспоживання в сумі 23 007,77 грн.

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 2527 від 24.11.2017;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність № 56 від 01.01.2018, в попередньому судовому засіданні ОСОБА_4, довіреність № 297 від 28.02.2018.

Суть спору:

До господарського суду Запорізької області звернулося Державного підприємства Запорізький науково дослідний та проектний інститут землеустрою, м. Запоріжжя з позовом до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, м. Запоріжжя про визнання незаконними дій відповідача, які полягають у застосуванні штрафних санкцій за перевищення договірної величини електроспоживання в сумі 23 007,77 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2018, справу № 908/479/18 передано на розгляд судді Горохову І.С.

20.03.2018 на адресу суду надійшла заява позивача про забезпечення позову. Ухвалою суду від 22.03.2018 заяву позивача про забезпечення позову судом задоволено, вжито заходів для забезпечення позову.

02.04.2018 на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 акціонерного товариства Запоріжжяобленерго про скасування заходу забезпечення позову. Ухвалою суду від 03.04.2018 клопотання прийнято до розгляду на 10.04.2018.

Ухвалою суду від 10.04.2018 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 акціонерного товариства Запоріжжяобленерго про скасування заходу забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою суду від 04.04.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито підготовче провадження у справі № 908/479/18, присвоєно справі номер провадження 15/29/18. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 27.04.2018.

Ухвалою суду від 27.04.2018 розгляд справи у підготовчому провадженні відкладався на 15.05.2018.

Ухвалою суду від 15.05.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 908/479/18 до судового розгляду по суті на 31.05.2018.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме програмно апаратного комплексу «Оберіг».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що позивач, звернувся до відпо відача із заявою про коригування договірної величини споживання електричної енергії по договору № 1120 від 28.12.2006. Незважаючи на те, що позивач повністю оплатив за спожиту у січні 2018 електроенергію у т.ч. перевищену договірну величину електроспоживання, відповідач, незаконно вимагає подвійної оплати за перевищення договірної величини електроспожи вання в сумі 23 007,77 грн. В обґрунтування позову посилався на Правила користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України № 910 від 17.10.2005, умови договору № 1120 від 28.12.2006. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача присутній у судовому засіданні 31.05.2018, вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив з підстав зазначених у відзиві № 494/33 від 25.04.2018. В обґрунтування відзиву зазначив, що на його думку заява про коригування договірної величини споживання електричної енергії за січень 2018 подана позивачем з порушенням умов п. 17 додатку № 4 договору щодо оплати додатково заявлених обсягів споживання електричної енергії, та терміну звернення за коригуванням. Враховуючи, що обсяг спожитої електричної енергії у січні 2018 не відповідав узгодженій договірній величині, споживачу було виставлено додаток до основного рахунку за перевищення договірної величини споживання електричної енергії на суму 23 007,77 грн. Просив в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

В судому засіданні 31.05.2018 судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів.

Заслухавши доводи представників позивача та відповідача та дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

28.12.2006 Публічне акціонерне товариство ПАТ «Запоріжжяобленерго» (позивач, постачальник електричної енергії) та Державне підприємство «Запорізький науково дослідний та проектний інститут землеустрою» (відповідач, споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № 1120.

До договору № 1120 були укладені додаткові угоди від 28.12.2006, від 01.10.2007, від 01.01.2011, від 30.10.2013, від 01.04.2015, від 09.03.2017, якими, в тому числі, були внесені зміни.

Розділом 1 договору в редакції додаткової угоди від 28.12.2006 визначено, що постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку 1 до договору «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Згідно з п. 2 договору під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (далі ПКЕЕ), Правилами улаштування електроустановок (ПУЕ) та технічними умовами.

Відповідно до п. 2.2.2. договору споживач зобовязується оплачувати постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами Додатків № 4 «Порядок розрахунків» та № 5 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Пунктом 4.2.2. договору сторони передбачили, що за перевищення договірних за розрахунковий період договірної величин споживання електричної енергії споживач сплачує постачальнику електричної енергії вартість різниці фактично спожитої та договірної величини за середньозваженим тарифом, у розмірі передбаченому Законом України «Про електроенергетику».

Закон України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 № 575/97 втратив чинність втратив чинність з 11.06.2017 на підставі Закону України «Про ринок електричної енергії» № 2019-VIII від 13.04.2017, крім:

- визначення термінів "енергогенеруючі компанії", "енергопостачальники", "оптовий ринок електричної енергії України", "учасники оптового ринку електричної енергії України", "граничні показники", "поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптового ринку електричної енергії", "алгоритм оптового ринку електричної енергії", "оптове постачання електричної енергії", "уповноважений банк", передбачених статтею 1, які втрачають чинність з дати початку дії нового ринку електричної енергії;

- статті 9, яка втрачає чинність через 12 місяців з дня набрання чинності цим Законом;

- абзаців першого і другого частини другої статті 12, які втрачають чинність з дати початку дії нового ринку електричної енергії;

- статей 15, 15-1, 17, які втрачають чинність з дати початку дії нового ринку електричної енергії.

Пунктом 5.1 договору в редакції додаткової угоди від 28.12.2006 передбачено, що для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 1 листопада поточного року надає постачальнику електричної енергії відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії за формою додатка №1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», у двох екземплярах, оформлених зі своєї сторони.

Відповідно до додатку 1 до договору, сторонами було узгоджено обсяги постачання електричної енергії споживачу на 2018.

Відповідно до п. 5.5 договору в редакції додаткової угоди від 20.10.2013 споживач, надавши обґрунтування, має право не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду звернутися (письмово) до постачальника електричної енергії за коригуванням договірної величини споживання електричної енергії.

Відповідно до пункту 9.7 договору він набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2006. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Сторонами не надано доказів подання заяви про припинення дії договору або перегляд його умов, а тому, відповідно до пункту 9.7 договору, він є пролонгованим до даного часу.

24.01.2018 позивач здійснив платіж (попередню оплату) за спожиту електричну енергію у січні 2018 за додатковий об'єм (перевищення договірної величини) в сумі 30 381,62 грн., згідно заяви про збільшення ліміту, що підтверджується платіжним дорученням № 366 від 24.01.2018.

25.01.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою № 112 від 24.01.2018 про коригування договірної величини споживання електричної енергії по договору № 1120 від 28.12.2006.

Листом від 30.01.2018 № 55/41-687 відповідач повідомив, що заява позивача, щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії січня 2018 на адресу енергопостачальної компанії надійшла 25.01.2018 за вх. № 1872/41, що є порушенням термінів звернення та не відповідає умовам договору про постачання електричної енергії. На підставі викладеного не мають можливості провести коригування договірної величини та підтверджують раніше узгоджену договірну величину споживання електричної енергії січня місяця 2018 на рівні 27.000 тис. кВт. год.

З урахуванням умов Додатку 4 до договору № 1120 від 28.12.2006 (в редакції додаткової угоди від 28.12.2006 про внесення змін до договору про постачання електричної енергії № 1120 від 28.12.2006) - 16.02.2018 відповідачем виставлено позивачу рахунок № 1120/1п про оплату за перевищення договірної величини електроспоживаня без ПДВ, договір № 1120 від 28 грудня 2006 року на суму 23 007,77 грн. Згідно з п. 6.11 ПКЕЕ кінцевий термін сплати 5 операційних днів з дня отримання рахунку.

Частиною 1 ст. 275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 4.4 «Правил користування електричною енергією», (затвердженими Постановою НКРЕ 31.07.1996 № 28 (у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005. № 910), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 серпня 1996 за № 417/1442) споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.

Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом протягом п'яти робочих днів від дня отримання звернення розглядає заяву споживача, приймає рішення за цим зверненням та не пізніше шостого робочого дня від дня отримання звернення письмово повідомляє споживача про результати розгляду заяви. Пропозиції споживача щодо коригування договірних величин є пріоритетними за умови попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником за регульованим тарифом заяви споживача не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду. Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право відмовити споживачу в коригуванні (збільшенні) договірних величин у разі невиконання споживачем своїх зобов'язань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії.

Датою коригування вважається дата попередньої оплати додатково заявлених обсягів активної електричної енергії.

В той же час, абзацом першим п. 5.5. договору (в редакції додаткової угоди від 30.10.2013) право позивача на звернення з заявою про коригування договірної величини споживання електричної енергії обмежено строком для такого звернення, а саме споживач має право подати відповідну заяву не пізніше ніж за 5 робочих днів до закінчення розрахункового періоду.

Абзацом сьомим п. 5.5. договору (в редакції додаткової угоди від 30.10.2013) передбачено, що постачальник має право відмовити Споживачу в коригуванні договірних величин у разі невиконання Споживачем своїх зобовязань щодо оплати електричної енергії за Договором, у тому числі у разі недотримання ним умов п. 17 Додатку № 4 Договору щодо оплати додатково заявлених обсягів споживання електричної енергії, та терміну звернення за коригуванням.

Відповідно до додатку № 4 до договору № 1120 від 28.12.2006 розрахунковим вважається період з 00 годин першого числа до 24 годин останнього поточного місяця.

Як встановлено приписами п. 4.4 Правил споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії, але не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду.

Матеріали справи містять лист-звернення позивача № 112 від 24.01.2018, відповідно до якого, в звязку з виробничою необхідністю позовом Державне підприємство Запорізький науково дослідний та проектний інститут землеустрою просив електропостачальну організацію провести коригування договірної величини. Отже коригування повинно здійснюватися за січень 2018 року, тобто за 31 календарний день. Даний лист отримано відповідачем 25.01.2018, що підтверджується вхідним номером на листі та не спростовується відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Доказів визнання недійсним п. 5.5 договору № 1120 від 28.12.2006 (в редакції додаткової угоди про внесення змін до договору про постачання електричної енергії від 30.10.2013) з урахуванням невідповідності умовам п. 4.4 Правил користування електричної енергією № 28 від 31.07.1995 сторонами не надано.

Відповідно до умов договору від 28.12.2006 № 1120 про постачання електричної енергії та Правил користування електричною енергією умовами, у разі дотримання яких споживачу буде проведено коригування обсягів договірної величини споживання електричної енергії, є: виконання умов договору про постачання електричної енергії в частині оплати коштів за спожиту електроенергію, в тому числі своєчасної та повної сплати планового платежу; попередньої оплати додатково заявлених обсягів споживання електричної енергії; надання заяви про коригування договірної величини споживання електричної енергії: за умовами договору (не пізніше ніж за 5 робочих днів до закінчення розрахункового періоду), за умовами п. 4.4 Правил користування електричною енергією (протягом розрахункового періоду).

У позивача на день звернення до відповідача з заявою про коригування обсягів договірної величини споживання електричної енергії заборгованість щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії від 28.12.2006 № 1120 була відсутня.

24.01.2018 позивач здійснив платіж (попередню оплату) за спожиту електричну енергію у січні 2018 за додатковий об'єм (перевищення договірної величини) в сумі 30 381,62 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 366 від 24.01.2018.

Щодо додержання строків для подання відповідної заяви про коригування договірної величини споживання електричної енергії суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Додаткову угоду про внесення змін до договору про постачання електричної енергії № 1120 від 28.12.2006 датовану 30.10.2013, якою викладено в новій редакції п. 5.5 договору отримано позивачем 21.02.2018, про що містить напис на додатковій угоді як позивача так і відповідача «Отримав ОСОБА_5 21.02.2018». Проти цього відповідач не заперечив, зазначивши, що позивач підписав вказану додаткову угоду, скріпив печаткою та таким чином погодився з її умовами.

В даному випадку суд зазначає, що позивач не міг бути належним чином ознайомлений зі змістом Додаткової угоди від 30.10.2013, оскільки фактично її отримав 21.02.2018, тобто після звернення до відповідача з заявою про коригування договірної величини споживання електричної енергії.

Згідно з п. 4.4 Правил користування електричною енергією, пропозиція споживача щодо коригування договірних величин є пріоритетним за умови попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником за регульованим тарифом заяви споживача не пізніше ніж за пять робочих днів до закінчення розрахункового періоду. Тобто, подання заяви пізніше ніж за пять робочих днів до закінчення розрахункового періоду впливає лише на пріоритетність розгляду заяви, за умови попередньої оплати додатково заявлених обсягів електричної енергії.

Пунктом 4.4 Правил користування електричної енергії передбачено лише єдину умову за наявності якої постачальник електричної енергії має право відмовити споживачу в коригуванні (збільшенні) договірних величин, це невиконання споживачем своїх зобовязань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії.

Доказів невиконання споживачем своїх зобовязань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії, ПАТ «Запоріжжяобленерго» не надано.

Датою коригування вважається дата попередньої оплати додатково заявлених обсягів активної електричної енергії, п. 4.4 Правил користування електричною енергією.

З урахуванням умов п. 4.4 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 № 28 суд вважає, що споживач скористався наданим йому правом на коригування електричної енергії в установлені Порядком строки, оскільки звернувся до постачальника саме за пять календарних днів до закінчення розрахункового періоду.

Встановлення відповідачем обмежень на строк для звернення з заявою про коригування договірної величини споживання електричної енергії, суд вважає безпідставним та таким, що суперечить п. 4.4 Правил користування електричною енергією.

В обґрунтування правомірності нарахування позивачу подвійної оплати за перевищення договірної величини споживання електричної енергії за розрахунковий період відповідач посилається на п. 6.17 Правил користування електричною енергією, який передбачає, що у разі перевищення договірної величини споживання електричної енергії за розрахунковий період споживачем, який розраховується за тарифами, диференційованими за періодами часу, або якщо відповідно до договору для споживача протягом розрахункового періоду змінювався тариф, він за обсягом перевищення сплачує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії підвищену згідно з законом вартість різниці між фактично спожитим та договірним обсягами електричної енергії за середньозваженим тарифом.

Середньозважений тариф розраховується як частка від ділення всієї нарахованої за розрахунковий період суми оплати за електричну енергію на обсяг всієї електричної енергії, спожитої за цей період.

Таке посилання суд вважає безпідставним, оскільки Закон України «Про електроенергетику» втратив чинність з 11.06.2017 на підставі Закону України «Про ринок електричної енергії» № 2019-VIII від 13.04.2017, крім:

- визначення термінів "енергогенеруючі компанії", "енергопостачальники", "оптовий ринок електричної енергії України", "учасники оптового ринку електричної енергії України", "граничні показники", "поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптового ринку електричної енергії", "алгоритм оптового ринку електричної енергії", "оптове постачання електричної енергії", "уповноважений банк", передбачених статтею 1, які втрачають чинність з дати початку дії нового ринку електричної енергії;

- статті 9, яка втрачає чинність через 12 місяців з дня набрання чинності цим Законом;

- абзаців першого і другого частини другої статті 12, які втрачають чинність з дати початку дії нового ринку електричної енергії;

- статей 15, 15-1, 17, які втрачають чинність з дати початку дії нового ринку електричної енергії.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши усі обставини справи у їх сукупності та дослідивши надані сторонами по справі документальні докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Доводи відповідача спростовуються наведеними доказами, долученими до матеріалів справи та наведеними обставинами з урахуванням вимог законодавства України.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати незаконними дії ОСОБА_1 акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя які по лягають у застосуванні до Державного підприємства «Запорізькій інститут науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», м. Запоріжжя штрафних санкцій за перевищення договірної величини електроспоживання в сумі 23 007,77 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14; ідентифікаційний код 00130926) на користь Державного підприємства «Запорізький науково дослідний та проектний інститут землеустрою» (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50; ідентифікаційний код 00698986) судовий збір у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 08 червня 2018 року.

Суддя І. С. Горохов