ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2018м. ДніпроСправа № 904/1392/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Гриценко К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгсервіс", м. Дніпро

про стягнення 19 983 грн. 06 коп. за договором підряду від 18.10.2016 № 20633-00

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №964 від 21.05.2018, представник;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" звернулось до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгсервіс" заборгованість в сумі 19 983 грн. 06 коп., з яких: 18 881 грн. 47 коп. - авансовий платіж, 931 грн. 66 коп. - пеня, 169 грн. 93 коп. - інфляційні втрати, відповідно до умов договору підряду від 18.10.2016 № 20633-00.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем господарських зобов'язань за договором.

Ухвалою господарського суду від 10.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 03.05.2018.

Ухвалою господарського суду від 03.05.2018 закрито підготовче провадження; справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 07.06.2018.

Ухвалою господарського суду від 05.06.2018 розгляд справи призначений на 11.06.2018, у звязку із перебуванням судді Рудь І.А. у відрядженні 07.06.2018.

У призначені судові засідання представник відповідача не зявився та не надав витребувані судом документи.

На адресу суду повернувся конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі від 10.04.2018, що направлялись на адресу відповідача, з відміткою відділення поштового звязку «Повернуто за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості про місцезнаходження юридичної особи містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Господарський суд зазначає, що ухвали суду направлялися відповідачу за адресою, яка значиться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (витяг від 04.04.2018).

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, передбачені наслідки неявки в судове засідання учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, а також повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справи за відсутності такого учасника.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки за вказаних вище підстав, він вважається повідомленим про час та місце судового розгляду справи належним чином.

Відповідно до ст.165 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

18.10.2016 між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго" (замовник) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгсервіс" (підрядник) укладено договір підряду № 20633-00 (далі - договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується відповідно до умов договору, виконати роботи (надалі іменовані «роботи») з капітального ремонту покрівель об'єктів Апостолівського РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» (надалі іменований «Об'єкт»), а замовник приймає та оплачує належним чином виконані роботи (п. 1.1. договору).

Склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначені кошторисною документацією, яка є невід'ємною частиною договору (п. 1.5. договору).

Договірна ціна робіт визначається на основі кошторису, що є невід'ємною частиною договору (Додаток № 2 до договору), і становить 62 938 (шістдесят дві тисячі девятсот тридцять вісім) грн. 23 коп. в тому числі ПДВ 10 489 грн. 70 коп. (п. 2.1. договору).

Розрахунки за цим договором будуть здійснюватися шляхом перерахування авансового платежу, та остаточного розрахунку (п. 2.2. договору).

Авансовий платіж здійснюється протягом 5 робочих днів після підписання цього договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника у розмірі 30 % від суми договору, що складає 18 881 грн. 47 коп. з ПДВ, в тому числі ПДВ 3 146 грн. 91 коп. (п. 2.2.2. договору).

Остаточний розрахунок за виконані за цим договором роботи, замовник здійснить впродовж 5 (пяти) робочих днів з 30 (тридцятого) календарного дня з дати підписання остаточного акту КБ-2 в, форми КБ-3 (п. 2.2.5. договору).

Розмір здійсненого підряднику авансового платежу враховується при здійсненні остаточного розрахунку за цим договором шляхом зменшення суми, що підлягає оплаті підрядникові (п. 2.3. договору).

Підрядник зобов'язаний розпочати виконання робіт згідно з допуском, який надається замовником відповідно до графіку відключення електрообладнання ЗТП, після передачі необхідної проектної документації і копій дозвільної документації за актами приймання-передачі, а також отримання письмової заявки (підтвердження) замовником про початок робіт на об'єкті (п. 3.1. договору).

Строки виконання робіт, початок та закінчення робіт/етапів робіт визначаються календарним графіком виконання робіт, який є невід'ємною частиною договору (Додаток № 3 до договору) (п. 3.2. договору).

Підрядник готує Акти приймання виконаних будівельних робіт (Форма КБ-2в), довідки про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати/ (Форма КБ-3) та опис фактично виконаних робіт та до 25-го числа звітного місяця разом з документами, зазначеними в цьому договору, подає їх на паперових носіях у двух примірниках на розгляд замовника. Підрядник зобов'язаний надавати Акти приймання виконаних будівельних робіт (Форма КБ-2в) на паперовому носії та в електронному вигляді на електронному носії інформації у форматі інформаційного блоку даних (переважно у форматі програмного комплексу «Будівельні технології - Кошторис», розширення «STS», «BDCU»). Підрядник має право представити електронні розрахунки КБ-2в у форматі еквівалентного програмного забезпечення, гарантуючи при цьому можливість повноцінної інтеграції файлів (без втрати даних) в існуюче обчислювальне програмне забезпечення замовника, і що така інтеграція не приведе до додаткових витрат. З технічної точки зору такі електронні розрахунки КБ-2в розглядатимуться замовником як рівнозначні (п. 11.1.2. договору).

Замовник протягом 10 (десяти) робочих днів з дня одержання, зобов'язаний розглянути надані документи, та у разі відсутності зауважень до виконаних робіт та/або до оформлення поданих документів, прийняти виконані належним чином роботи, підписати Акти, приймання виконаних будівельних робіт (Форма КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати/ (Форма №КБ-3) і повернути підряднику 1 (один) примірник підписаних Актів приймання виконаних будівельних робіт (Форма КБ-2в) та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати/ (Форма №КБ-3) (п. 11.1.3. договору).

Замовник має право в односторонньому порядку розірвати договір, надіславши повідомлення підряднику, у разі якщо підрядник за своєї вини не розпочав виконання робіт протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня, коли він повинен згідно з договором розпочати їх виконання (п. 15.2.4. договору).

У разі якщо рішення про розірвання договору приймається відповідно до умов пункту 15.2 договір вважається розірваним на 15 (п'ятнадцятий) календарний день з направлення замовником повідомлення про таке рішення (п. 15.3. договору).

Договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 31 грудня.2016 р., але у всякому разі до завершення всіх розрахунків між сторонами. Дострокове розірвання договору допускається тільки на підставах, передбачених цим договором законом або за згодою обох сторін (п. 17.1. договору).

23.11.2016 сторонами підписано Додаткову угоду № 1/ДС-001/20633-00 до договору (а.с.23), в якій дійшли згоди про внесення змін до договору: «Календарний графік виконання робіт» (Додаток № 3), «План фінансування» (Додаток №4) до договору викласти в новій редакції, які є його невід'ємною частиною (п. 1.1. Додаткової угоди № 1) та пункт 17.1 договору викласти в новій редакції: «17.1. Договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 31 січня 2017, але у всякому разі до завершення всіх розрахунків між сторонами. Дострокове розірвання договору допускається тільки на підставах, передбачених цим договором, законом або за згодою обох сторін» (п. 1.2. Додаткової угоди № 1).

Сторонами підписано та скріплено печатками Додаток № 3 до договору «Календарний графік на виконання робіт з капітального ремонту покрівель» (а.с. 24), відповідно до якого сторонами визначено початок виконання робіт 21.11.2016 та закінчення виконання робіт 15.12.2016.

Сторонами укладено Додаток № 4 до договору «План фінансування» (а.с.25), відповідно до якого вартість робіт становить 62 938 грн. 23 коп., аванс 18 881 грн. 47 коп.

На виконання умов договору 02.11.2016 позивач сплатив відповідачу авансовий платіж у розмірі 18 881 грн. 47 коп., що підтверджується платіжним дорученням № НОМЕР_1 від 02.11.2016 (а.с. 26), відповідно до якого позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 18 881 грн. 47 коп., з призначенням платежу «аванс на к.р. покрівель Апост. РЕМ, зг. дог. № 20633-00 від 18.10.2016р.».

Позивач зазначає, що строк дії договору сплинув 31.07.2017. Однак, в порушення умов п. п. 3.1, 3.2 та Додатку № 3 «Календарний графік на виконання робіт з капітального ремонту покрівель» відповідач до виконання робіт не приступив.

Позивач стверджує, що звернувся до відповідача з листом № 50271/1001 від 31.07.2017 (а.с. 29), в якому зазначив, що між сторонами було укладено договір про капітальний ремонт будівель ремонт покрівель ЗТП 158, 191 Апостолівського РЕМ, № 20633-00 від 18.10.2016. Виплачено аванс 01.11.2016 в сумі 18 881,47 грн. Термін закінчення робіт згідно листа 15.05.2017р. Станом на 27.07.2017р. до виконання робіт на об'єктах не приступили. У зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань протягом тривалого часу позивач відповідно до п. 15.2 та п. 15.2.5 договору в односторонньому порядку розриває їх дію, та просить повернути суми виплаченого авансу.

Господарський суд зазначає, що докази направлення на адресу відповідача вказаного листа № 50271/1001 від 31.07.2017 або докази його вручення відповідачу особисто, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, 21.12.2017 позивач направив відповідачу вимогу № 75588/1001 від 20.12.2017 (а.с. 31-32), в якій зазначив, що відповідно до п. 3.1. Договору, строки виконання робіт, початок та закінчення робіт/етапів робіт визначаються календарним графіком виконання робіт, відповідно до якого, початок виконання робіт - 21.11.2016, закінчення -15.12.2016. Станом на 18.12.2017 виконання робіт не розпочато. 28.08.2017 ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» направило на електронну адресу ТОВ «Торгсервіс» лист про повернення авансового платежу (вих. № 50917/1001 від 22.08.2017). Станом на 18.12.2017 аванс повернуто не було. У звязку із чим вимагав у 5-ти денний термін із дня отримання цієї вимоги, повернути сплачений авансовий платіж у розмірі 18 881 грн. 47 коп.

Позивач надав до суду копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 32), відповідно до якого відповідач отримав вказану вимогу № 75588/1001 від 20.12.2017 18.01.2018, про що свідчить відповідна відмітка.

Як зазначає позивач, станом на дату звернення до суду виконання робіт за договором не розпочато, здійснений позивачем авансовий платіж у розмірі 18 881 грн. 47 коп. відповідач не повернув, що і стало причиною звернення до суду.

У п. 13.1.5. договору сторони узгодили, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання підрядником прийнятих зобов'язань за договором у разі здійснення замовником попередньої оплати/авансового платежу, підрядник зобов'язується впродовж 5 (п'яти) банківських днів з дати отримання письмової вимоги від замовника, повернути на поточний рахунок замовника суму грошових коштів, попередньо перерахованих в рахунок оплати робіт за цим договором. За прострочення повернення грошових коштів понад 10 (десять) банківських днів, підрядник зобов'язаний повернути замовнику суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення, а також сплатити пеню у розмірі 2% від несвоєчасно поверненої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку Україну що діяла на момент нарахування пені.

За розрахунком позивача підлягає стягненню з відповідача пеня за загальний період з 19.01.2018 по 16.03.2016 у розмірі 931 грн. 66 коп.

Із посиланням на п. 13.1.5. договору позивач нарахував додатково до суми основного боргу та вимагає стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 169 грн. 93 коп. за загальний період з 19.01.2018 по 16.03.2018.

Доказів повернення відповідачем авансового платежу у розмірі 18 881 грн. 47 коп., сплати нарахованих позивачем пені та інфляційних сторонами до матеріалів справи не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору підряду є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

За договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України).

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта (ч. 2 ст. 875 Цивільного кодексу України).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України).

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України).

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України).

Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 13.1.5. договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання підрядником прийнятих зобов'язань за договором у разі здійснення замовником попередньої оплати/авансового платежу, підрядник зобов'язується впродовж 5 (п'яти) банківських днів з дати отримання письмової вимоги від замовника, повернути на поточний рахунок замовника суму грошових коштів, попередньо перерахованих в рахунок оплати робіт за цим договором.

Господарський суд зазначає, що докази виконання відповідачем робіт за договором в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищевикладене, у позивача відповідно до п. 13.1.5. договору виникло право вимагати повернення раніше сплаченого авансового платежу у розмірі 18 881 грн. 47 коп.

Як вказано вище, позивач направив відповідачу вимогу № 75588/1001 від 20.12.2017 (а.с. 31-32), в якій вимагав у 5-ти денний термін із дня отримання цієї вимоги, повернути сплачений авансовий платіж у розмірі 18 881 грн. 47 коп.

Судом встановлено, що вказана вимога отримана відповідачем 18.01.2018, про що свідчить відповідна відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 32).

Враховуючи вищевикладене, відповідач відповідно до п. 13.1.5. договору повинен був повернути позивачу авансовий платіж у розмірі 18 881 грн. 47 коп. у строк до 25.01.2018 включно (18.01.2018+ 5 банківських днів).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обовязковим до виконання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В порушення взятих на себе зобовязань відповідач роботи не виконав, сплачений позивачем аванс на вимогу останнього не повернув, у звязку із чим позовні вимоги ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго»» в частині стягнення з відповідача суми авансового платежу у розмірі 18.881 грн. 47 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем, судом встановлено, що розрахунок пені проведений неправильно.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку, позивач нараховує пеню на суму заборгованості 18 881 грн. 47 коп. за період з 19.01.2018 по 16.03.2018.

Проте, при визначенні періоду нарахування пені, позивачем не враховані умови п. 13.1.5. договору, та нарахована пеня з дати отримання відповідачем вимоги № 75588/1001 від 20.12.2017, в той час як повернути авансовий платіж останній повинен був до 25.01.2018 включно (18.01.2018+ 5 банківських днів).

Згідно розрахунку пені, виконаного господарським судом, до стягнення з відповідача підлягає пеня у розмірі 843 грн. 20 коп. за період з 26.01.2018 по 16.03.2018. У решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Щодо заявлених до стягнення інфляційних втрат у сумі 169 грн. 93 коп., господарський суд зазначає наступне.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У цьому випадку зобов'язання відповідача щодо повернення авансового внеску не є грошовим зобов'язанням у розумінні вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, а є правовим наслідком порушення умов договору щодо своєчасного виконання підрядних робіт.

Проте, за приписами ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України унормовано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За вказаних обставин, враховуючи, що відповідальність підрядника за неповернення на вимогу замовника авансового внеску у вигляді відшкодування останньому інфляційних втрат узгоджена сторонами у договорі, господарський суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача індексу інфляції обґрунтованими.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку інфляційних втрат порушень умов договору та чинного законодавства судом не встановлено.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобовязання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору підряду та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 18 881 грн. 47 коп. авансового платежу, 843 грн. 20 коп. пені, 169 грн. 93 коп. інфляційних втрат - є обґрунтованими і підлягають задоволенню. В решті позову слід відмовити.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Одночасно, оскільки позивачем подано документи на підтвердження зміни назви з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК "Дніпрообленерго" на Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» та докази на підтвердження державної реєстрації змін в установчих документах, господарський сд вбачає підстави для заміни позивача на його правнаступника, у звязку зі зміною найменування. Представник позивача в судовому засіданні просив суд замінити позивача з урахуванням зміни його найменування.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129,165, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Замінити Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" на Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі», у звязку зі зміною найменування.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгсервіс" (49000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер 32510642) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» (49107, м. Дніпро, вул.. Запорізьке шосе, буд. 22, ідентифікаційний номер 23359034) 18 881 грн. 47 коп. (вісімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят одну грн.. 47 коп.) авансового платежу, 843 грн. 20 коп. (вісімсот сорок три грн.. 20 коп.) пені, 169 грн. 93 коп. (сто шістдесят де'ять грн. 93 коп.) інфляційних втрат, 1 754 грн. 20 коп. (одну тисячу сімсот п'ятдесят чотири грн. 20 коп.) витрат по сплаті судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 13.06.2018