РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2018Справа № 910/5365/17

За позовом Корпорації "Енергоресурс-інвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший трубний завод"

про захист ділової репутації та відшкодування моральної шкоди в розмірі 200 000,00

грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача: Дуб О.О., представник за довіреністю № 995 від 10.07.2017 р.;

Від відповідача: Сизоненко С.В., представник за довіреністю № 8 від 11.01.2017 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Корпорація "Енергоресурс-інвест" звернулося до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший трубний завод" про стягнення моральної шкоди в розмірі 200 000,00 грн. та зобов'язання відкликати звернення (скаргу) щодо дискваліфікації пропозиції Корпорації "Енергоресурс-інвест" № UA-2017-02-28-001454-a.b2 від 15.03.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2017 позовну заяву було прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/5365/17, розгляд призначено на 25.04.2017 (суддя Морозов С.М.) .

25.04.2017 відповідачем подано суду відзив на позовну заяву.

У зв'язку з тим, що 25.04.2017 суддею Морозов С.М. було заявлено самовідвід від розгляду справи № 910/5365/17, її було прийнято до свого провадження суддею Мандриченком О.В. за наслідками проведення повторного автоматизованого розподілу справ та призначено до розгляду на 25.05.2017.

25.05.2017 в судовому засіданні було оголошено перерву до 13.06.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2017 року призначено у справі № 910/5365/17 судову лінгвістичну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

До господарського суду від Київському науково-дослідному інституту судових експертиз надійшов супровідний лист № 15067/17-39 від 29.01.2018 року разом з висновком судового експерта та матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2018 року поновлено провадження у справі № 910/5365/17 та вирішено справу № 910/5365/17 розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, підготовче засідання призначено на 22.03.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 року закрито підготовче засідання та призначити справу № 910/5365/17 до судового розгляду по суті на 26.04.2018.

У судових засіданнях 26.04.2018 та 22.05.2018 оголошувалась перерва у справі.

Під час розгляду спору по суті представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 24.05.2018 р. проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених у своєму письмовому відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази

ВСТАНОВИВ

28.02.2017р. Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго» (надалі- замовник) було оприлюднено оголошення № UA-2017-02-28-001454-a про проведення допорогових закупівель товару: ДК 021:2015 (44160000-9) - Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби. Комплектуючі до попередньотеплоізольованих труб ( надалі- «закупівля»).

За результатами аукціону було винесено протокол № 15/03/17-01, згідно якого Корпорації "Енергоресурс-інвест" була визначена переможцем тендеру.

Пунктом 14 Наказу Державного підприємства «Зовнішторгвидав України» від 13.04.2016 за № 35 «Про затвердження Порядку здійснення допорогових закупівель» (надалі - Наказ-№35) передбачено, що у випадку виявлення порушення користувач може звернутися до замовника із вимогою про усунення порушення у процесі проведення закупівлі (далі - вимога) через відповідну електронну форму.

Відповідач 15.03.2017 року звернувся до замовника через електронну форму зі зверненням щодо усунення порушень, які мали місце у процесі проведення закупівлі «Щодо дискваліфікації пропозиції Корпорації «Енергоресурс-інвест» у зв'язку з тим, що дана пропозиція не відповідає умовам Закупівлі, а саме: що наданий позивачем протокол випробувань продукції за №88-43/П-166 від 30.06.2016р. відрізняється та містить іншу інформацію від вже раніше наданого протоколу № 88-43/П-166 у відкритих торгах оголошення № UA-2016-11-22-001486-а.

Відповідно до ч. 7 ст. 28 Закону України «Про публічні закупівлі», Замовник має право звернутись за підтвердженням інформації наданої учасником, до органів державної влади, підприємств,установ,організацій відповідно до їх компетенції.

17.03.2017 року замовником відхилено Вимогу відповідача та перевірено інформацію щодо наданого Позивачем Протоколу №88-43/П-166, про що свідчить лист фізико - механічного інституту ім. Г.В. Карпенка від 16.03.2017р. №88-43л/123 (надалі-лист №88-43л/123 .

11.04.2017 року Комісія з розгляду звернень отримавши Звернення ТОВ «Перший трубний завод» про усунення порушення у процедурі закупівлі ЛМКП «Львівтеплоенерго» вирішила задовольнити Звернення. Рекомендовано Замовнику переглянути рішення щодо визначення переможцем закупівлі Корпорація «Енергоресурс-інвест».

Як вже зазначалося вище, відповідно до відомостей, що розміщені на офіційному сайті https://prozorro.gov.ua, за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UА-2017-02-28-001454-а, Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший трубний завод» 15 березня 2017 року подало звернення (скаргу) № UA-2017-02-28-001454-а.b2. У названому зверненні (скарзі) відповідач, зокрема, зазначає, що поданий корпорацією протокол випробування продукції за № 88-43/П-166 від 30.06.2016 року «... є сумнівним та підробленим і не повинен прийматись до уваги Замовником». Далі відповідач додає наступне: Для того, щоб прийняти участь та виграти, Корпорація «Енергоресурс-інвест» не гребає нічим». Більше того. Також у тексті відповідач зазначає, що мали місце «...перекручення істини... шляхом внесення у документ неправдивих відомостей...». У резолютивній частині відповідач просить замовника звернутися до «...відповідних органів з приводу надання Корпорацією «Енергоресурс-інвест» сумнівного (підробленого) протоколу...».

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що вказана вище інформація є недостовірною, викладена у вигляді фактичних тверджень, носить негативний характер, шкодить діловій репутації Корпорації «Енергоресурс-інвест» а, отже, звернення (вимога) повинне бути відкликане із відшкодуванням завданої шкоди.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу (надалі - ГПК України) України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про інформацію", під інформацією закон розуміє будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Статтею 4 Закону України "Про інформацію" встановлено, що суб'єктами інформаційних відносин є: фізичні особи; юридичні особи; об'єднання громадян; суб'єкти владних повноважень, а об'єктом інформаційних відносин є інформація.

Як зазначено у статті 5 Закону України "Про інформацію", кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частиною 1 статті 7 України "Про інформацію" визначено, що право на інформацію охороняється законом.

Згідно частини 2 наведеної статті визначено, що ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Згідно зі ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Статтею 32 Конституції України встановлено, зокрема, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації.

Як зазначено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1), беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Відповідно до приписів статті 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Таким чином, юридична особа так само як і фізична особа має право на спростування недостовірної інформації відповідно до ст. 277 ЦК України та право на недоторканість ділової репутації відповідно до ст. 299 ЦК України.

Згідно зі ст. 201 Цивільного кодексу України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім'я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

В ч. 5 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 року № 1 роз'яснено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

При цьому, згідно з положеннями ст. 277 Цивільного кодексу України і ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права (п. 18 постанови ВСУ № 1).

Крім того, в пункті 15 постанови ВСУ № 1 роз'яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин:

- поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб;

- поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;

- поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;

- поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

З метою об'єктивного вирішення спору, ухвалою господарського суду міста Києва від 13.06.2017 р. у справі № 910/5365/17 було призначено судову лінгвістичну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експертів поставлено наступні запитання:

- Чи є висловлювання, вміщені у зверненні (скарзі) Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший трубний завод" від 15.03.2017 № UA-2017-02-28-001454-a.b2, розміщеному на сайті htts://prozorro.gov.ua (посилання http://prozorro.gov.ua/tender/UA-2017-02-28-001454-a): "….зважаючи на деякі обставини даний протокол є сумнівним та підробленим і не повинен прийматися до уваги Замовником", "Для того, щоб прийняти участь та вигорати, Корпорація "Енергоресерс-інвест" не гребує нічим" фактичним твердженням або оціночним судженням?

- чи міститься в тексті звернення (скарзі) Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший трубний завод" від 15.03.2017 № UA-2017-02-28-001454-a.b2, розміщеній на сайті htts://prozorro.gov.ua (посилання http://prozorro.gov.ua/tender/UA-2017-02-28-001454-a) інформація негативного характеру щодо Корпорації "Енергоресерс-інвест"?

- чи містяться в тексті тексті звернення (скарзі) Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший трубний завод" від 15.03.2017 № UA-2017-02-28-001454-a.b2, розміщеній на сайті htts://prozorro.gov.ua (посилання http://prozorro.gov.ua/tender/UA-2017-02-28-001454-a) висловлювання образливого характеру щодо Корпорації "Енергоресерс-інвест"?

Згідно наявного у матеріалах справи висновку експертів № 15067/17-39 від 29 січня 2018 р. було встановлено наступне:

1. Висловлювання «...зважаючи на деякі обставини даний протокол є СУМНІВНИМ та ПІДРОБЛЕНИМ і не повинен прийматися до уваги Замовником» та «Для того, щоб прийняти участь та виграти, Корпорація «Енергоресурс-Інвест» не гребає нічим.», які містяться в тексті скарги (звернення) від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший трубний завод" від 15.03.2017 № UA-2017-02-28-001454-а.b2, розміщеній на сайті htts://prozorro.gov.ua (посилання http://prozorro.gov.ua/tender/UA-2017-02- 28-001454-а), викладені у формі оціночних суджень, а не фактичних тверджень.

2. У фрагментах тексту скарги (звернення) від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший трубний завод" від 15.03.2017 № UA- 201 7-02-28-001454-а.Ь2, розміщеній на сайті htts://prozorro.gov.ua (посилання http://prozorro.gov.ua/tender/UA-2017-02- 28-001454-а), наведених у пункті 2 дослідницької частини висновку, міститься інформація негативного характеру щодо корпорації «Енергоресурс-Інвест» та її діяльності.

3. Зміст висловлювань, наявних у фрагментах тексту скарги (звернення) від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший трубний завод" від 15.03.2017 № UA-2017-02-28-001454-а.b2, розміщеній на сайті htts://prozorro.gov.ua (посилання http://prozorro.gov.ua/tender/UA-2017-02-28-001454-а), наведених у пункті 3 дослідницької частини висновку, є принизливим (образливим) стосовно корпорації «Енергоресурс-Інвест» та зумовлює її негативну соціальну оцінку, а отже негативний вплив на її ділову репутацію.

Формою вираження ознак приниження ділової репутації корпорації «Енергоресурс-Інвест» є використання адресантом стосовно цієї корпорації та її діяльності лексем і сполучень лексем, що у загальному контексті висловлювань набувають вираженого негативного забарвлення («сумнівний» та «підробний», «не гребає»).

Проаналізувавши висновок експертів № 15067/17-39 від 29 січня 2018 р. суд дійшов висновку про його обґрунтованість та узгодженість із іншими матеріалами справи та чинним законодавством України. Отже, складений за допомогою застосування спеціальних знань висновок експертів № 15067/17-39 від 29 січня 2018 р. є належним і допустимим доказом у справі і заслуговує на увагу господарського суду у якості важливого доказу по справі у сукупності із іншими зібраними у справі доказами.

Відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Разом з тим, відповідно до ч. 1,2 ст. 30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири).

Відтак, на підставі наведеного вище, суд вважає, що поширена інформація в скарзі (зверненні) Товариством з обмеженою відповідальністю "Перший трубний завод" від 15.03.2017 № UA-2017-02-28-001454-а.b2, а саме висловлювання «...зважаючи на деякі обставини даний протокол є СУМНІВНИМ та ПІДРОБЛЕНИМ і не повинен прийматися до уваги Замовником» та «Для того, щоб прийняти участь та виграти, Корпорація «Енергоресурс-Інвест» не гребає нічим.», є оціночними судженнями, які не містять фактичних даних, а отже є такими, що не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Відповідно до п. 4 Постанови ВСУ № 1 чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту.

Пунктом 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» встановлено, що відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У свою чергу, частина перша статті 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Доказів, що наведена у спірній скарзі (зверненні) інформація принижує гідність, честь чи ділову репутацію позивача, чи порушують інші його особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, суду надано не було, тоді як відповідно до ст. 74 ГПК України саме на позивача покладено обов'язок доведення, як на особу, яка посилається на певну обставину.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4 (надалі - Постанова Пленуму ВСУ № 4), роз'яснено:

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Вимагаючи стягнення з відповідача моральної шкоди позивач не підтвердив жодними доказами факт завдання шкоди своїм немайновим правам та не обґрунтував розрахунку розміру моральної шкоди.

Оскільки, матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували заподіяння позивачу втрат немайнового характеру, зокрема, моральних, приниження його ділової репутації в результаті неправомірних дій відповідачів, як і не містять доказів на підтвердження розміру моральної шкоди.

З урахуванням наведеного, господарський суд міста Києва вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 200 000,00 грн. та зобов'язання відкликати звернення (скаргу) щодо дискваліфікації пропозиції Корпорації "Енергоресурс-інвест" № UA-2017-02-28-001454-a.b2 від 15.03.2017відмовити повністю.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Враховуючи зібрані докази по справі, пояснення представників сторін та керуючись статтями 129, 232, 236-241 ГПК України

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 04.06.2018 р.