КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2018 р. Справа№ 8/512

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

Секретар судового засідання: Шалівський В.О.

За участю представників: відповідно до протоколу судового засідання від 29.05.2018.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецмонтаж"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.03.2018 по розгляду матеріалів скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецмонтаж" на дії та бездіяльність другого Приморського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса

у справі № 8/512 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецмонтаж"

до Акціонерного товариства фірма "Укргазбуд" в особі Управління комплектації № 18

про стягнення 579 431,00 грн.

та за зустрічним позовом Акціонерного товариства фірма "Укргазбуд"в особі Управління комплектації № 18

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецмонтаж"

про визнання договору недійсним та повернення грошових коштів у розмірі 100 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

18.04.2008 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення, в якому у первісному позові відмовив повністю, зустрічний позов задовольнив частково. Зокрема, суд вирішив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецмонтаж" на користь акціонерного товариства фірми "Укргазбуд" 100 000 грн. основного боргу, 1 000 грн. державного мита та 59 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в іншій частині зустрічного позову суд відмовив.

19.06.2008 судом першої інстанції було видано наказ.

На стадії виконання рішення, 24.09.2008суд затвердив мирову угоду від 18.04.2008, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Южспецмонтаж" та Акціонерним товариством фірмою "Укргазбуд".

У березні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Южспецмонтаж" звернулося із скаргою на бездіяльність другого Приморського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса, в якій просило:

- визнати бездіяльність органу виконання рішень незаконною;

- скасувати постанову органу виконання рішень про арешт коштів боржника від 07.08.2008;

- зняти арешт з коштів боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецмонтаж, накладений відповідно до постанови другого Приморського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса про арешт коштів боржника від 07.08.2008.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2018 у справі № 8/512 залишено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецмонтаж" без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції перший Товариство з обмеженою відповідальністю "Южспецмонтаж" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.03.2018, постановити нову ухвалу якою повернути скаргу до Господарського суду міста Києва для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт наголосив, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків, внаслідок неправильного застосування норм процесуального права оскільки про постанову від 07.08.2008 про арешт коштів, скаржник дізнався лише 01.03.2018.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецмонтаж" у справі № 8/512 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Тищенко А.І. та Михальської Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецмонтаж" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.03.2018 у справі № 8/512 залишено без руху до усунення недоліків.

19.04.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецмонтаж" надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано платіжне доручення від 18.04.2018.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товарисва з обмеженою відповідальністю "Южспецмонтаж" та призначено до розгляду на 29.05.2018.

В судовому засіданні 29.05.2018 представник ТОВ "Южспецмонтаж", підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив задовольнити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецмонтаж", скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.03.2018 по справі №8/512 про залишення скарги на бездіяльність другого Приморського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса та постановити нову ухвалу якою повернути скаргу до Господарського суду міста Києва для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

В судове засідання, призначене на 29.05.2018, повноважні представники Акціонерного товариства фірма "Укргазбуд" в особі Управління комплектації № 18 та Другого Приморського відділу ДВС м. Одеса не з'явилися.

Колегією суддів враховано, що відповідно до частини 2 статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, в свою чергу частиною 3 статті 120 ГПК України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до частини 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно із частиною 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з'явилася особа, яку він представляє, або інший її представник.

Неявки в судове засідання учасника справи, якщо з'явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов'язковою.

Колегією суддів, враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвали Київського апеляційного господарського суду були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників Акціонерного товариства фірми "Укргазбуд" в особі управління комплектації № 18 та Другого відділу ДВС Приморського районного управління юстиції м. Одеси, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційних скарг.

Колегією суддів на підставі ч. 7 ст. 270 ГПК України надано учасникові судової справи можливість виступити у судових дебатах, яке учасником справи реалізовано.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Відповідно до статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права.

Згідно із статтею 341 скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.09.2008, на стадії виконання рішення, судом першої інстанції було затверджено мирову угоду від 18.04.2008, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Южспецмонтаж" та Акціонерним товариством фірмою "Укргазбуд".

02.03.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Южспецмонтаж" звернулося із скаргою на бездіяльність другого Приморського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса, в якій просило:

- визнати бездіяльність органу виконання рішень незаконною;

- скасувати постанову органу виконання рішень про арешт коштів боржника від 07.08.2008;

- зняти арешт з коштів боржника - товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецмонтаж, накладений відповідно до постанови другого Приморського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса про арешт коштів боржника від 07.08.2008.

Як вбачається зі змісту скарги на дії Другого відділу ДВС Приморського районного управління юстиції м. Одеси, її подано до суду 01.03.2018, а оскаржувані дії вчинені 07.08.2008, тобто скаржником суттєво пропущено визначений статтею 341ГПК Українистрок оскарження цих дій, про що вірно вказав суд першої інстанції.

В матеріалах справи відсутні будь-які клопотання про поновлення строку для подання скарги на дії органів державної виконавчої служби.

Відповідно до частини 2 статті 118 ГПК України, скарги, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо залишення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецмонтаж" без розгляду.

Доводи, які наведені скаржником в апеляційній скарзі, судовою колегією до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Таким чином, апелянтами не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які вони посилаються в апеляційних скаргах.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду прийнята у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається, а доводи апеляційних скарг ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецмонтаж" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.03.2018 у справі № 8/512 задоволенню не підлягає. Ухвала Господарського суду міста Києва від 03.03.2018 у справі № 8/512 підлягає залишенню без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 136-140, 252, 263, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-285 та Розділом ХІ "Перехідних положень" Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецмонтаж" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.03.2018 у справі № 8/512 залишити без змін.

Матеріали справи № 8/512 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку та в строки, встановлені главою 2 розділу IV ГПК України.

Повний текст складено та підписано 01.06.2018.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська