УХВАЛА

м. Київ

29.05.2018Справа № 910/1312/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Шнайдер К.Б., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

до Київської міської ради

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача -

Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація

про визнання недійсним (незаконним) та скасування рішення

за участю представників:

від позивача: Лазоренко А.О. (довіреність)

від відповідача: Маслянікова В.В. (довіреність)

від третьої особи: Конахін Д.А. (довіреність)

вільні слухачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (відповідач) про визнання у повному обсязі недійсним (незаконним) з моменту прийняття та скасування рішення Київської міської ради № 169/3176 від 5 жовтня 2017 року "Про створення комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад № 13 Шевченківського району міста Києва".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем положень чинного законодавства при прийнятті рішення № 169/3176 від 5 жовтня 2017 року "Про створення комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад № 13 Шевченківського району міста Києва".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2018 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

21.02.2018 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2018 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/1312/18, призначено підготовче засідання у справі на 20.03.2018 та залучено до участі у справі Шевченківську районну в місті Києві державну адміністрацію як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

В судовому засіданні 20.03.2018 на підставі ст. ст. 183, 233 ГПК України оголошено перерву в підготовчому засіданні до 24.04.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 виправлено допущену технічну описку в ухвалі суду від 26.02.2018.

24.04.2014 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов, документи по справі та клопотання про закриття провадження у справі.

В судовому засіданні 24.04.2018 суд відмовив у задоволенні заяви відповідача про залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - народного депутата України ОСОБА_9; заяви ОСОБА_9 про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача; заяви третьої особи про залучення до участі у справі Департаменту освіти і науки, молоді та спору виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та клопотання Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про залучення Департаменту до справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог.

Також в судовому засіданні 24.04.2018 продовжено підготовче провадження у справі № 910/1312/18 на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 22.05.2018, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання та направлено третій особі повідомлення про виклик в судове засідання.

18.05.2018 через відділ діловодства суду від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшло клопотання про заміну позивача у справі №910/1312/18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2018 задоволено клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про заміну позивача у справі №910/1312/18, замінено позивача у справі № 910/1312/18 Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, розгляд підготовчого засідання у справі відкладено на 29.05.2018.

В судове засідання 29.05.2018 з'явились представники учасників справи.

Представник відповідача в судовому засіданні 29.05.2018 підтримав клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на те, що спір, який виник у даній справі між сторонами підлягає розгляду за правилами Кодексу про адміністративне судочинство.

Представник третьої особи підтримав клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні проти клопотання відповідача заперечив.

Розглянувши клопотання відповідача про закриття провадження у справі №910/1312/18, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про закриття провадження у справі підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Перелік спорів, які відносяться до юрисдикції господарського суду, визначені у статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, пунктом 6 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Як встановлено судом, спірним рішенням Київської міської ради № 169/3176 від 5 жовтня 2017 року, у відповідності до пункту 30 частини першої статті 26 та статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статті 18 Закону України "Про столицю України - місто-герой Київ", статей 12, 16 Закону України "Про дошкільну освіту", рішення Київської міської ради від 15 березня 2012 року № 209/7546 "Про делегування повноважень виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації) та районним в місті Києві державним адміністраціям у сфері освіти", з метою забезпечення потреб мешканців Шевченківського району міста Києва в дошкільній освіті, створено комунальний заклад "Дошкільний навчальний заклад № 13 Шевченківського району міста Києва" за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 29 та вирішено передати комунальний заклад "Дошкільний навчальний заклад N 13 Шевченківського району міста Києва" до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації.

Проаналізувавши рішення Київської міської ради № 169/3176 від 5 жовтня 2017 року судом встановлено, що відповідне рішення стосується створення комунального закладу - дошкільного навчального закладу № 13 Шевченківського району міста Києва.

Рішенням відповідача не оспорюється право власності позивача. Так, зі змісту оскаржуваного рішення Київської міської ради не вбачається спору про належне позивачу право власності, оспорюваним рішенням наявність такого права не заперечується та таке рішення не приймалось у зв'язку із здійсненням господарської діяльності відповідачем, що свідчить про відсутність підстав для застосування п. 6 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

Приписи статті 20 Господарського процесуального кодексу України не передбачають можливості оскарження рішення, прийнятого суб'єктом владних повноважень в процесі виконання ним владних управлінських функцій.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, "посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів та рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх штатних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування в Україні регулюється Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Положеннями ч. 1 ст. 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Згідно із п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема щодо створення підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

З вказаних норм слідує, що створення підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади, як і прийняття рішень про передачу окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, належить до виключної компетенції міської ради.

В силу положень ч. 1, ч. 2 ст. 16 Закону України "Про дошкільну освіту" рішення про утворення, реорганізацію, ліквідацію чи перепрофілювання (зміну типу) закладу дошкільної освіти незалежно від підпорядкування, типів і форми власності приймає його засновник (засновники). Засновником закладу дошкільної освіти може бути орган державної влади від імені держави, відповідна рада від імені територіальної громади (громад), фізична та/або юридична особа (зокрема релігійна організація, статут (положення) якої зареєстровано у встановленому законодавством порядку), рішенням та за рахунок майна яких засновано заклад дошкільної освіти або які в інший спосіб відповідно до законодавства набули прав і обов'язків засновника. Заклади дошкільної освіти утворюються з урахуванням соціально-економічних, національних, культурно-освітніх, духовних і мовних потреб за наявності дітей відповідного віку, необхідної навчально-методичної та матеріально-технічної бази, педагогічних кадрів, а також з дотриманням вимог санітарного законодавства.

Приписами ч. 1 ст. 11 Закону України "Про загальну середню освіту" визначено, що рішення про створення, реорганізацію, ліквідацію чи перепрофілювання (зміну типу) закладу загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типу і форми власності приймає його засновник (засновники). Засновником закладу загальної середньої освіти може бути орган державної влади від імені держави, відповідна рада від імені територіальної громади (громад), фізична та/або юридична особа (зокрема релігійна організація, статут (положення) якої зареєстровано у встановленому законодавством порядку), рішенням та за рахунок майна яких засновано заклад загальної середньої освіти або які в інший спосіб відповідно до законодавства набули прав і обов'язків засновника.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України № 306 від 12.03.2003 "Про затвердження Положення про навчально-виховний комплекс "дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад", "загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад", визначено, що навчально-виховний комплекс створюється за рішенням місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

В силу приписів частини 2 статті 81 Цивільного кодексу України, юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Отже, виходячи з системного аналізу зазначених норм права, орган місцевого самоврядування, уповноважений на пленарних засіданнях ради приймати рішення, зокрема, про створення комунальних установ - навчальних закладів.

Водночас, орган місцевого самоврядування, під час прийняття рішень зобов'язаний діяти від імені та в інтересах конкретної місцевої територіальної громади або окремих категорій її членів, стосовно яких приймається рішення.

Отже, приймаючи оскаржуване рішення № 169/3176 від 5 жовтня 2017 року "Про створення комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад № 13 Шевченківського району міста Києва", Київська міська рада діяла на виконання покладених на неї владних управлінських функцій визначених Законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про загальну середню освіту", "Про дошкільну освіту" та постанови Кабінету Міністрів України № 306 від 12.03.2003.

В силу приписів ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовим спором є спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З огляду на наведене, адміністративним є спір про оскарження рішень особи, які вона вчиняє в якості суб'єкта владних повноважень на виконання владних управлінських функцій.

З урахуванням встановлених вище обставин, спір у даній справі за позовною вимогою про визнання недійсним (незаконним) з моменту прийняття та скасування рішення Київської міської ради № 169/3176 від 5 жовтня 2017 року "Про створення комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад № 13 Шевченківського району міста Києва" не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

У відповідності із п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо, спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Оскільки спір за даною позовною вимогою не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства та належить до адміністративної юрисдикції, суд на виконання приписів ч. 2 ст. 231 ГПК України роз'яснює позивачеві його право звернутися із вказаною позовною вимогою до адміністративного суду.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі №910/1312/18 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Київської міської ради про визнання у повному обсязі недійсним (незаконним) з моменту прийняття та скасування рішення Київської міської ради № 169/3176 від 5 жовтня 2017 року "Про створення комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад №13 Шевченківського району міста Києва".

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

У відповідності до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Суд звертає увагу позивача, що він не позбавлений можливості звернутись до суду із відповідним клопотанням у порядку ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 231, ч.ч. 3-5 ст. 231, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Київської міської ради про закриття провадження у справі №910/1312/18 - задовольнити.

2. Закрити провадження у справі №910/1312/18 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Київської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання недійсним (незаконним) та скасування рішення.

Ухвала набрала законної сили 29.05.2018 та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.06.2018.

Суддя О.В. Гулевець