ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/407/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Матуляк П.Я. , секретар судового засідання Юрчак С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім", вул. Промислова, 4,м. Калуш,Калуський район, Івано-Франківська область,77306

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Меркурій Холдинг Групп" вул. Промислова, 11,м. Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область,77300

про стягнення боргу з відшкодування витрат по орендній платі за землю в сумі 34149грн74к.

за участю:

від позивача: Яковишин З.В., довіреність №40/5-112 від 11.12.17

від відповідача: не з"явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" звернулося до господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Меркурій Холдинг Групп" про стягнення боргу з відшкодування витрат по орендній платі за землю в сумі 34149 грн 74 к.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу майна № А201104348 від 15.12.2011 відповідачем не відшкодовано витрати по орендній платі за землю.

Ухвалою суду від 21.05.18 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті на 05.06.18.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що в порушення п. 6.2. договору купівлі-продажу майна № А201104348 від 15.12.2011 відповідачем не відшкодовано позивачу витрати по орендній платі за землю, у зв"язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем з відшкодування витрат по орендній платі за землю згідно зазначеного договору купівлі-продажу майна за період з 01.09.2016 по 30.11.2017 становить 34149,74грн.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань, а також відзиву на позов суду не подавав.

Ухвала суду від 21.05.18, направлена відповідачу - Приватному акціонерному товариству "Меркурій Холдинг Групп" рекомендованою кореспонденцією за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві, повернулась на адресу суду підприємством зв"язку з відміткою "за зазначеною адресою не проживає", що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням вх. номер 8200/18 від "05" червня 2018 р.

Адреса відповідача, вказана в позовній заяві (77300, Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Промислова, 11) підтверджується спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, сформованим за електронним запитом суду № від 21.05.18. Повідомлення про зміну місцезнаходження Приватного акціонерного товариства "Меркурій Холдинг Групп" чи інші засоби зв"язку відповідача у суду відсутні.

В силу ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов"язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв"язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з приписами частини 1 та пункту 2 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі Смірнова проти України).

При цьому, судом взято до уваги приписи пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в Римі 04.11.1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997р. (набрала чинності для України 11.09.1997р.), якими гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків, зокрема, цивільного характеру. Одночасно, реалізація "права на суд", передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., відповідно до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого, згідно із ст.32 Конвенції, поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах Буланов та Купчик проти України заяви №№ 7714/06, 23654/08 від 09.12.2010р., Чуйкіна проти України № 28924/04 від 13.01.2011р.).

За таких обставин, беручи до уваги приписи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду спору впродовж розумного строку та норми ч.ч.1,3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що відповідач, у відповідності до чинного законодавства, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представника відповідача за матеріалами справи, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши документи і матеріали, подані позивачем, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з"ясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, із врахуванням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, суд встановив наступні

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15.12.2011 між товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" (Продавець) та закритим акціонерним товариством "Меркурій Холдинг Групп" (Приватним акціонерним товариством "Меркурій Холдинг Групп" згідно відомостей із ЄДРЮОФОПГФ, далі за текстом - Покупець) укладено договір купівлі-продажу майна № А201104348 (далі - Договір), предметом якого є майно ТОВ "Карпатнафтохім" згідно додатку № 1, який є невід"ємною та складовою частиною даного Договору. Зазначений договір підписано сторонами та скріплено їх печатками. Термін дії договору - до 31.12.11(п.11.9 договору).

Водночас, додатковою угодою від 10.01.12 до спірного договору сторони внесли зміни у п.11.9 Договору, зазначивши, що термін дії договору в частині виконання зобов"язань по компенсації витрат по платі за землю, передбачених п.6.2 Договору, - до моменту державної реєстрації у відділі Держкомзему у м.Калуші покупцем власного договору на право користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 6.2. Договору з моменту підписання Акту приймання-передачі та до моменту Державної реєстрації в відділі Держкомзему у місті Калуші власного договору на право користування земельною ділянкою, Покупець зобов"язується щомісяця компенсувати Продавцеві витрати по платі за землю (0,15 га.), у розмірі 720,91 грн. без ПДВ, і ПДВ 20 % - 120,15 грн. на підставі виставлених рахунків, в термін не пізніше 3 робочих днів з моменту виставлення рахунків. У разі проведення індексації нормативної грошової оцінки землі, розмір компенсації по витратам по орендній платі за землю збільшується на коефіцієнт індексації.

Як вбачається з позовної заяви, протягом 2011-2014 років відповідач повністю компенсував позивачу витрати по платі за землю, а за період з 01.01.15 по 31.08.16 заборгованість відповідача у розмірі 36010,92грн. стягнуто з відповідача за рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 10.11.16 у справі №909/876/16.

Всупереч умов Договору, за період з 01.09.2016 по 30.11.2017 відповідач не компенсував позивачу витрати по орендній платі за користування земельною ділянкою, на якій знаходиться об"єкт майна відповідача. Докази укладення відповідачем договору оренди землі з Калуською міською радою у суду відсутні.

Щомісячно позивачем на адресу відповідача цінними листами направлялися для підписання акти по компенсації витрат по оплаті за землю та рахунки на оплату (відповідні докази місяться в матеріалах справи), однак зазначена кореспонденція поверталася позивачу.

04.07.17 листом за вих.№731 позивач звернувся до відповідача щодо оформлення за відповідачем права оренди на спірну земельну ділянку, однак зазначений лист залишений відповідачем без належного реагування.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача перед позивачем, за період з 01.09.2016 по 30.11.2017 становить 34149,74грн.

При вирішенні даного спору суд здійснив наступні

ВИСНОВКИ:

Зі змісту ст.11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов'язки виникають зокрема, з Договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами (ст.ст. 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

Спірний договір, укладений між сторонами, є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Нормою ст.530 Цивільного кодексу України, встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається зі змісту Договору, сторони узгодили строки компенсації відповідачем позивачу витрат по платі за землю - щомісячно(п.6.2 Договору), проте відповідачем за спірний період такої компенсації не здійснено.

В силу ч.3ст.254 Цивільного кодексу України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання(ст.614 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено факт невиконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов"язань в частині компенсації позивачу плати за землю.

З огляду на вимоги ч.ч.1,3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч. ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Суд, дослідивши подані позивачем докази, визнав їх належними та достатніми в розумінні статей 76, 79 Господарського процесуального кодексу України, та констатує, що позивачем доведено та документально підтверджено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог.

За наведених обставин та правових норм, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності до ст.129 ГПК України, судовий збір покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 124, 129, 129-1 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 11, 202, 254, 525, 526, 530, 610, 612, 614, 626-629 Цивільного кодексу України, ст.173, 193 господарського кодексу України, ст. ст. 73, 74, 77, 86, 129, 202, 232-233, 237-238, 240, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

задовольнити позов товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" до приватного акціонерного товариства "Меркурій Холдинг Групп" про стягнення коштів в сумі 34149,74 грн.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Меркурій Холдинг Групп"(77300, Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Промислова, 11, ідентифікаційний код 31951512) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім"(77306, Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Промислова, 4,ідентифікаційний код 33129683) 34149,74 (тридцять чотири тисячі сто сорок дев"ять гривень сімдесят чотири копійки) боргу з відшкодування витрат по орендній платі за землю згідно договору купівлі-продажу майна № А201104348 від 15.12.2011 за період з 01.09.2016 по 30.11.2017 та 1762,00( одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.06.2018

Суддя Матуляк П.Я.