ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2018 року справа №908/2205/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: судді: при секретарі судового засідання:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю представників сторін:

від позивача: від відповідача:не з'явились; не з'явились;
розглянувши апеляційну скаргу Міського комунального підприємства "Основаніє", м. Запоріжжя
на рішення Господарського суду
від у справі29 листопада 2016 року №908/2205/16 (суддя Смірнов О.Г.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Барселона", м. Запоріжжя
до відповідача: проМіського комунального підприємства "Основаніє", м. Запоріжжя стягнення суми 215148,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 29.11.2016 року у справі №908/2205/16 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Барселона" до Міського комунального підприємства "Основаніє" та стягнуто з Міського комунального підприємства "Основаніє" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Барселона" вартість відновлювального ремонту майна та матеріальної шкоди товару в сумі 212648,00 грн., вартість послуг з визначення матеріальної шкоди в сумі 2500,00 грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 3227,22 грн.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Міське комунальне підприємство "Основаніє" звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 29.11.2016 року у справі №908/2205/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права, зважаючи на наступне:

- матеріальна шкода завдана позивачу в результаті залиття водою вбудованих нежитлових приміщень №150, розташованих за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 24. В той же час, предметом договору №646 від 29.09.2006 року є спільне обслуговування та використання будівлі та прибудинкової території, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 24, нежитлове приміщення №145 першого поверху (літера А13), загальною площею 699,20 кв.м. тобто, в матеріалах справи відсутні докази того, що МКП "Основаніє" мало договірні відносини з ТОВ "Барселона" предметом яких би виступало спільне обслуговування та використання будівлі та прибудинкової території, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 24, приміщення №150;

- позивач не додав до позовної заяви жодних доказів, які підтверджують факт псування товару, а також його початкову вартість та яким чином було вирахувано процент втрати якості товарів від пошкодження водою, а отже неможливо підтвердити вартість матеріальної шкоди, яка була завдана псуванням відповідних товарів;

- у відповідності до п.2.12.1 наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №150 від 10.08.2014 року "Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд" заміна ділянок трубопроводів належить до капітального ремонту житлового будинку, тобто не входить до переліку послуг з утримання житлових будинків та прибудинкової території, які надавалися МКП "Основаніє" мешканцям житлових будинків комунальної власності м. Запоріжжя та не є складовою тарифу на послуги з утримання будинків та прибудинкової території. З огляду на той факт, що складовою тарифу на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій не передбачено проведення капітального ремонту житлового фонду, а саме проведення робіт по заміні ділянок трубопроводів, МКП "Основаніє" не несе відповідальності за даним позовом.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.01.2017 року було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Мартюхіна Н.О., судді Будко Н.В., Агапов О.Л.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 22.02.2017 року у справі №908/2205/16 призначено комплексну судову будівельно-технічну та економічну експертизу, проведення якої доручено експертам Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (69063, м. Запоріжжя, вул. Дзержинського, 13).

На вирішення експертам поставлено наступні питання:

1) які технічні причини залиття в ніч з 12 на 13 лютого 2016 року нежитлового приміщення №150, Літ. А-13, розташованого у місті Запоріжжя по бульвару Центральному, 24, що належить на праві власності ТОВ "Барселона" ?;

2) які пошкодження нежитлового приміщення №150, Літ. А-13, розташованого у місті Запоріжжя по бул. Центральному, 24, що належить на праві власності ТОВ "Барселона", в тому числі його оздоблення та оздоблювальних покриттів, конструкцій, інженерних мереж, виникли внаслідок його залиття в ніч з 12 на 13 лютого 2016 року?;

3) яка вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідне для усунення пошкоджень внаслідок залиття, яке відбулось в ніч з 12 на 13 лютого 2016 року, нежитлового приміщення №150, Літ. А-13, розташованого у місті Запоріжжя по бульвару Центральному, 24, що належить на праві власності ТОВ "Барселона"?;

4) який розмір завданої матеріальної шкоди товару, який знаходився в нежитловому приміщенні №150, Літ. А-13, розташованого у місті Запоріжжя по бульвару Центральному, 24, що належить на праві власності ТОВ "Барселона" внаслідок залиття, яке відбулось в ніч з 12 на 13 лютого 2016 року.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.10.2017р. у звязку із перебуванням судді Будко Н.В. у відпустці, а також звільненням судді Агапова О.Л. з посади, сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Мартюхіна Н.О., судді Геза Т.Д., Сгара Е.В.

На період проведення судової експертизи провадження в даній справі зупинялось.

На адресу Донецького апеляційного господарського суду 23.03.2018 року надійшов висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №104-17 від 05.03.2018 року.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 26.03.2018 року провадження у справі було поновлено, розгляд справи було призначено на 16.05.2018 року.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 16.05.2018 року оголошено перерву у судовому засіданні у справі №908/2205/16 до 23.05.2018 року о 12 год. 15 хв.

Позивач у судове засідання 23.05.2018 року не з'явився, причини неявки не повідомив. В процесі розгляду апеляційної скарги надав письмові пояснення, якими зазначив, що МКП "Основаніє" ознайомлене та згодне з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №104-17 по справі №908/2205/16, вимоги апеляційної скарги підтримує.

Відповідач у судове засідання 23.05.2018 року не з'явився, причини неявки не повідомив. В процесі розгляду апеляційної скарги надав письмові пояснення, якими просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Також зазначив, що висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи повністю підтверджує наявність складу цивільно-правового правопорушення в діях/бездіяльності відповідача.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 року №2147-VIII (який набув чинності 15.12.2017р.) були внесені зміни та викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, п. 9 Перехідних положень якого передбачає, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За таких обставин, зазначена справа розглядається апеляційним судом за правилами, викладеними у ГПК України в редакції, яка набула чинності 15.12.2017 року.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 29.09.2006 року між Комунальним підприємством 2Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове обєднання №1" (далі за текстом - Балансоутримувач), та ТОВ "Барселона" (далі за текстом - Співвласник) був укладений договір №646 про спільне обслуговування та використання будівлі та прибудинкової території, предметом якого є спільне обслуговування та використання будинку та прибудинкової території, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, буд.24, що знаходиться на балансі Балансоутримувача, в якому знаходиться приміщення №145 першого поверху (літера А-13), загальною площею 699,20 кв.м., яке належить на праві власності ТОВ "Барселона" (далі за текстом - Договір).

Пунктом 2.1 Договору визначені обовязки Балансоутримувача, до яких відноситься, зокрема, забезпечення виконання робіт, повязаних з технічним обслуговуванням конструктивних елементів та технічного обладнання, санітарне обслуговування допоміжних приміщень та прибудинкової території (пп. "а"); у випадку пошкодження приміщення у звязку з аварією або несправністю елементів будівлі, які виникли з вини Балансоутримувача, після письмового повідомлення про це Балансоутримувача, та проведення спільного обстеження і погодження видів, обємів та вартості робіт, співвласник має право вимагати від Балансоутримувача вартість ремонту або зарахувати її в майбутні платежі (пп. "д").

В п. 3.1 Договору сторони узгодили, що даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до зміни сторін по договору (тобто у разі продажу або дарування нежилого приміщення, яке знаходиться у власності ТОВ "Барселона").

Рішенням Запорізької міської ради від 27.04.2012 року №5 "Про припинення діяльності підприємств шляхом приєднання" припинено діяльність КП "ВРЕЖО №1" та встановлено, що його повним правонаступником є Комунальне підприємство "Основаніє".

В ніч з 12.02.2016 року на 13.02.2016 року відбулося залиття водою приміщення, яке належить ТОВ "Барселона", у звязку із пошкодженням трубопроводів гарячого та холодного водопостачання, які знаходяться на технічному поверсі будинку за адресою м. Запоріжжя, бул. Центральний, буд.24.

15.02.2016 року відповідачем у складі комісії здійснено обстеження приміщення ТОВ "Барселона", розташованого за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 24, про що складено відповідний акт, яким зафіксовано характер пошкоджень та зроблено висновок про те, що трубопроводи гарячого та холодного водопостачання, які знаходяться на технічному поверсі будинку потребують заміни. 11.03.2016 року проведено повторне обстеження вказаного приміщення та зафіксовано перелік пошкоджень.

04.04.2016 року між ТОВ "Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз "Укртест" та ТОВ "Барселона" укладено договір №115 про надання експертних послуг з оцінки матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття водою інтерєрного салону-магазину "Барселона" розташованого за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 24.

Відповідно до умов п. 3.1. вказаного договору позивач в повному обсязі оплатив виконані ТОВ "Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз "Укртест" роботи, що підтверджується копією квитанції №130 від 27.07.2016 року на суму 2500,00 грн.

Згідно висновку №115/04.04.2016 від 27.07.2016 року вартість відновлювального ремонту нежилих приміщень №150 у салоні-магазині "Барселона" розташованого в жилому будинку №24 по бульвару Центральному в місті Запоріжжі, після затоплення водою, зафіксованого комісією МКП "Основаніє2 в актах від 15.02.2016 року та 11.03.2016 року, станом на липень 2016 року складає 159875,00 грн.

Висновком №115/1/04.04.2016 від 27.07.2016 року встановлено, що вартість матеріальної шкоди завданої товару, який знаходився в торговому залі салону-магазину "Барселона" розташованого в жилому будинку №24 по бульвару Центральному в місті Запоріжжі зафіксованого комісією МКП "Основаніє" в актах від 15.02.2016 року та 11.03.2016 року, станом на липень 2016 року складає 52773,00 грн.

Зважаючи на вищенаведені обставини, ТОВ "Барселона" звернулось до місцевого господарського суду із позовом до МКП "Основаніє" про стягнення вартості відновлювального ремонту майна та матеріальної шкоди товару в сумі 212648,00 грн. та вартості послуг з визначення матеріальної шкоди в сумі 2500,00 грн.

Як вбачається із позовної заяви ТОВ "Барселона" шкода в розмірі 212648,00 грн. складається з наступного:

- вартість відновлювального ремонту нежилих приміщень в сумі 159875,00 грн.

- вартість матеріальної шкоди завданої товару в сумі 52773,00 грн.

При розгляді вищезазначених позовних вимог, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частинами 1 та 2 ст. 20 Господарського кодексу України, встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно ч. 1 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічний припис містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в ст. 1166 Цивільного кодексу України, а саме: майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

При цьому, для застосування такої міри відповідальності як стягнення шкоди (збитків) необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, шкоди (збитків), причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та шкодою (збитками), вини. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Згідно ст. 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач зобов'язаний: укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Згідно п. 1.6 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008 року, за стан водопровідних мереж, які проходять у технічних підвалах і до яких приєднані внутрішньобудинкові мережі, є відповідальними підприємства та організації, у яких вони перебувають на балансі.

Розділом 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року №76 встановлено, що технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме з договору про спільне обслуговування та використання будівлі та прибудинкової території №646 від 29.09.2006 року та не заперечується відповідачем, МКП "Основаніє" є балансоутримувачем будинку №24 по бул. Центральному в м. Запоріжжі, в тому числі і приміщення №145 першого поверху (літ. А-13), яке належить на праві власності ТОВ "Барселона2.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.04.2016 року у справі №908/380/16 встановлено, що предметом договору №646 від 29.09.2006 року, після перепланування позивачем приміщення 145/літ.А-13/буд. 24 по бул. Центральному, фактично є приміщення №145 та №150. Зазначене рішення не було оскаржено в апеляційному та касаційному порядку та є таким, що набрало законної сили.

Обставини, що були встановлені вищевказаними судовими рішеннями мають преюдиційне значення під час розгляду даної скарги в силу положень ч. 4 ст. 75 ГПК України.

Аналогічні відомості також містяться в свідоцтвах про право власності на нерухоме майно від 09.07.2009 року, витягах про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.07.2009 року, які були видані орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації та рішенні Виконавчого комітету Запорізької міської ради №224/35 від 23.06.2009 року "Про оформлення права власності на приміщення №145 та №150 першого поверху /літ. А-13/ по бул. Центральному, 24 за ТОВ "Барселона".

Таким чином, на теперішній час предметом договору №646 від 29.09.2006 року є спільне обслуговування та використання будинку та прибудинкової території, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, буд. 24, що знаходиться на балансі Балансоутримувача, в якому знаходиться як приміщення №145, так і приміщення №150.

Оскільки власник вищевказаного нежитлового приміщення не змінювався, а відповідачем не надано доказів розірвання договору №646 від 29.09.2006 року, то останній є діючим та таким, що створює відповідні цивільні права та обовязки для його сторін.

При цьому, наведені вище обставини свідчать про безпідставність тверджень відповідача, що останній не має договірних відносин з ТОВ "Барселона" предметом яких би виступало спільне обслуговування та використання будівлі та прибудинкової території, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 24, приміщення №150.

Крім того, судова колегія апеляційного господарського суду зауважує, що обставини, що склались між сторонами в даній справі є ідентичними обставинам, які були встановлені рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.04.2016 року у справі №908/380/16.

Так, рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.04.2016 року у справі №908/380/16 було встановлено, що 19.09.2015 року відбулося затоплення приміщення №150 в м. Запоріжжя по бул. Центральний, 24, яке належить на праві власності ТОВ "Барселона" у звязку із пошкодженням труб на технічному поверсі будинку. При цьому, МКП "Основаніє" під час розгляду справи, не висловлювало жодних заперечень, що вищевказане приміщення №150 не є предметом договору №646 від 29.09.2006 року, а навпаки визнало позовні вимоги та намагалось укласти із позивачем мирову угоду.

Як вже зазначалось вище, в ніч з 12.02.2016 року на 13.02.2016 року відбулося залиття водою приміщення, яке належить ТОВ "Барселона", у звязку із пошкодженням трубопроводів гарячого та холодного водопостачання, які знаходяться на технічному поверсі будинку за адресою м. Запоріжжя, бул. Центральний, буд. 24 та розташовані над приміщенням, що належать на праві власності ТОВ "Барселона", про що свідчать відповідні акти МКП "Основаніє" від 15.02.2016 року та 11.03.2016 року.

В процесі розгляду апеляційної скарги, ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 22.02.2017 року у справі №908/2205/16 призначено комплексну судову будівельно-технічну та економічну експертизу, проведення якої доручено експертам Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На вирішення експертам поставлено наступні питання:

1) які технічні причини залиття в ніч з 12 на 13 лютого 2016 року нежитлового приміщення №150, Літ. А-13, розташованого у місті Запоріжжя по бульвару Центральному, 24, що належить на праві власності ТОВ "Барселона" ?;

2) які пошкодження нежитлового приміщення №150, Літ. А-13, розташованого у місті Запоріжжя по бул. Центральному, 24, що належить на праві власності ТОВ "Барселона", в тому числі його оздоблення та оздоблювальних покриттів, конструкцій, інженерних мереж, виникли внаслідок його залиття в ніч з 12 на 13 лютого 2016 року?;

3) яка вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідне для усунення пошкоджень внаслідок залиття, яке відбулось в ніч з 12 на 13 лютого 2016 року, нежитлового приміщення №150, Літ. А-13, розташованого у місті Запоріжжя по бульвару Центральному, 24, що належить на праві власності ТОВ "Барселона"?;

4) який розмір завданої матеріальної шкоди товару, який знаходився в нежитловому приміщенні №150, Літ. А-13, розташованого у місті Запоріжжя по бульвару Центральному, 24, що належить на праві власності ТОВ "Барселона" внаслідок залиття, яке відбулось в ніч з 12 на 13 лютого 2016 року.

У висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №104-17 від 05.03.2018 року зазначено наступне:

- по першому питанню, беручи до уваги результати візуально-інструментального огляду обєкта дослідження, співставлення їх з технічною документацією, актами обстеження, висновками комісії яка складала акти обстеження на предмет залиття, експертом встановлено, що технічними причинами залиття в ніч з 12.02.2016 року на 13.02.2016 року є виток рідини із інженерних мереж трубопроводів холодного та гарячого водопостачання та проникнення рідини крізь огороджувальні конструкції будівлі, які розташовані на нижньому технічному поверсі над нежитловим приміщенням №150 літ. "А-13", що знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 24;

- по другому питанню, пошкодження оздоблення, та оздоблювальних покриттів, конструкцій, інженерних мереж, що виникли внаслідок залиття, в ніч з 12.02.2016 року на 13.02.2016 року в нежитловому приміщенні №150 літ. "А-13", що знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 24, експертом приймаються відповідно до опису в Акті обстеження від 15.02.2016 року та акту повторного обстеження від 11.03.2016 року;

- по третьому питанню, вартість ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень внаслідок залиття, яке відбулося в ніч з 12.02.2016 року на 13.02.2016 року в нежитловому приміщенні №150 літ. "А-13", що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 24, складає 153543,00 грн.;

- по четвертому питанню експертиза не була проведена через відсутність у Запорізького відділення Дніпропетровського НДІСЕ експерта з товарознавчих видів досліджень.

Таким чином, технічними причинами залиття приміщення позивача в ніч з 12.02.2016 року на 13.02.2016 року є виток рідини із інженерних мереж трубопроводів холодного та гарячого водопостачання та проникнення рідини крізь огороджувальні конструкції будівлі, які розташовані на нижньому технічному поверсі над нежитловим приміщенням №150 літ. "А-13", що знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 24.

В силу приписів ст. 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" на відповідача було покладено, зокрема обовязок забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі, забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що Балансоутримувач зобовязується забезпечити виконання робіт, повязаних з технічним обслуговуванням конструктивних елементів та технічного обладнання, санітарне обслуговування допоміжних приміщень та прибудинкової території

Також, вищевказаним пунктом Договору встановлено, що у випадку пошкодження приміщення у звязку з аварією або несправністю елементів будівлі, які виникли з вини Балансоутримувача, після письмового повідомлення про це Балансоутримувача, та проведення спільного обстеження і погодження видів, обємів та вартості робіт, співвласник має право вимагати від Балансоутримувача вартість ремонту або зарахувати її в майбутні платежі.

Наведені вище обставини свідчать, що МКП "Основаніє" будучи балансоутримувачем будинку №24 по бул. Центральному в м. Запоріжжі, в якому знаходяться, зокрема, приміщення ТОВ "Барселона" не виконало свої обовязки, передбачені п. 2.1 Договору про спільне обслуговування та використання будівлі та прибудинкової території №646 від 29.09.2006 року, а також ст. 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", що призвело до залиття приміщення позивача та завдання останньому збитків.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №104-17 від 05.03.2018 року, вартість ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень внаслідок залиття, яке відбулося в ніч з 12.02.2016 року на 13.02.2016 року в нежитловому приміщенні №150 літ. "А-13", що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 24, складає 153543,00 грн.

Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що розмір збитків, необхідний для усунення пошкоджень в нежитловому приміщенні №150 літ. "А-132, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 24 в сумі 153543,00 грн. є обґрунтованим, арифметично вірним та таким, що підлягає стягненню на користь позивача.

При цьому, судова колегія апеляційної інстанції зазначає про наявність всіх елементів складу правопорушення із яким діюче законодавство повязує стягнення шкоди (збитків).

Що стосується наявного в матеріалах справи висновку спеціаліста ТОВ "Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз "Укртест" №115/04.04.2016 від 27.07.2016 року, то вказаний документ не може розглядатись як судова експертиза у розумінні статті 1 Закону України "Про судову експертизу", оскільки особа набуває прав та несе обов'язки судового експерта після одержання нею ухвали про призначення експертизи та зазначення у висновку експерта, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Що стосується позовних вимог про стягнення вартості матеріальної шкоди завданої товару в сумі 52 773 грн., то судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як стверджує позивач, в приміщеннях ТОВ "Барселона" на момент залиття останніх в ніч з 12.02.2016 року на 13.02.2016 року знаходився товар, що належить на праві власності ТОВ "Барселона" та внаслідок його залиття вказане майно зазнало матеріальної шкоди.

Як вбачається із актів МКП "Основаніє" від 15.02.2016 року та 11.03.2016 року, останні містять лише опис пошкоджень оздоблення, оздоблювальних покриттів, конструкцій, інженерних мереж, що знаходяться в нежитловому приміщенні ТОВ "Барселона" за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 24.

В той же час, ТОВ "Барселона" не надало жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст. 76 - 77 ГПК України, які б підтверджували фактичне місцезнаходження товару в ніч з 12.02.2016 року на 13.02.2016 року в приміщенні позивача, факт його псування, а також вартість останнього.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, як зазначається в ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

З урахуванням вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Наведені вище обставини унеможливлюють встановлення юридичних фактів, які є підставою для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, що в силу положень ГПК України є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у зазначеній частині через недоведеність.

Що стосується наявного в матеріалах справи висновку ТОВ "Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз "Укртест" №115/1/04.04.2016 від 27.07.2016 року, яким встановлено, що вартість матеріальної шкоди завданої товару, який знаходився в торговому залі салону-магазину "Барселона" розташованого в жилому будинку №24 по бульвару Центральному в місті Запоріжжі зафіксованого комісією МКП "Основаніє" в актах від 15.02.2016 року та 11.03.2016 року, станом на липень 2016 року складає 52773,00 грн., то колегія суддів апеляційного господарського суду не приймає зазначений документ до уваги, зважаючи на наступне:

- як вже зазначалось вище особа набуває прав та несе обов'язки судового експерта після одержання нею ухвали про призначення експертизи та зазначення у висновку експерта, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, що не було дотримано в даному випадку;

- МКП "Основаніє" в актах від 15.02.2016 року та 11.03.2016 року не зафіксувало наявність в приміщенні ТОВ "Барселона" в ніч з 12.02.2016 року на 13.02.2016 року будь-якого товару, факту та характеру його пошкодження, тощо.

Наведені вище обставини також зумовлюють відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення вартості послуг з визначення матеріальної шкоди в сумі 2500,00 грн., які позивач зазнав внаслідок виготовлення висновків спеціалістів ТОВ "Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз "Укртест" №115/04.04.2016, №115/1/04.04.2016 від 27.07.2016 року.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача вартості відновлювального ремонту нежилих приміщень в сумі 153543,00 грн. В решті позовних вимог слід відмовити.

Посилання апелянта, що складовою тарифу на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій не передбачено проведення капітального ремонту житлового фонду, а саме проведення робіт по заміні ділянок трубопроводів, у звязку із чим МКП "Основаніє" не несе відповідальності за даним позовом, не приймаються судовою колегією апеляційного господарського суду, з огляду на приписи, що містяться в п. 2.1 Договору про спільне обслуговування та використання будівлі та прибудинкової території №646 від 29.09.2006 року та ст. 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до яких на відповідача, як балансоутримувача, зокрема, покладено обовязок забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі, а також забезпечення виконання робіт, повязаних з технічним обслуговуванням конструктивних елементів та технічного обладнання, санітарне обслуговування допоміжних приміщень та прибудинкової території.

Інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження та були спростовані вище. Також судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

З огляду на вищевикладене, рішення суду першої інстанції є таким, що прийнято при неповному зясуванню обставин, що мають значення для справи, у звязку із чим апеляційна скарга МКП "Основаніє" підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Запорізької області від 29.11.2016 року у справі №908/2205/16 підлягає скасуванню в частині стягнення вартості відновлювального ремонту майна та матеріальної шкоди товару в сумі 59105 грн., а також вартості послуг з визначення матеріальної шкоди в сумі 2500 грн. із прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в зазначеній частині. В залишковій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви, апеляційної скарги та на проведення судової експертизи покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, матеріали справи свідчать, що МКП "Основаніє" під час звернення із апеляційною скаргою недоплатило судовий збір, у звязку із чим з відповідача на користь Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 41, 24 грн.

Також судова колегія апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач недоплатив судовий збір під час звернення до суду із позовною заявою, у звязку із чим з останнього на користь Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в сумі 37,50 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283, 284 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства "Основаніє" на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.11.2016 року у справі №908/2205/16 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 29.11.2016 року у справі №908/2205/16 скасувати в частині стягнення вартості відновлювального ремонту майна та матеріальної шкоди товару в сумі 59105,00 грн., а також вартості послуг з визначення матеріальної шкоди в сумі 2500,00 грн.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Барселона" до Міського комунального підприємства "Основаніє" про стягнення вартості відновлювального ремонту майна та матеріальної шкоди товару в сумі 212648,00 грн. та вартості послуг з визначення матеріальної шкоди в сумі 2500,00 грн. задовольнити частково.

Відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення вартості відновлювального ремонту майна та матеріальної шкоди товару в сумі 59105,00 грн., а також вартості послуг з визначення матеріальної шкоди в сумі 2500,00 грн.

В залишковій частині рішення Господарського суду Запорізької області від 29.11.2016 року у справі №908/2205/16 залишити без змін.

Стягнути з Міського комунального підприємства "Основаніє" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Барселона" судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2303,15 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Барселона" на користь Міського комунального підприємства "Основаніє" судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1016,48 грн. та витрати на проведення судової експертизи в сумі 1985,13 грн.

Стягнути з Міського комунального підприємства "Основаніє" на користь Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 41,24 грн.

Господарському суду Запорізької області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя: Н.О. Мартюхіна

Судді: Т.Д. Геза

ОСОБА_2

(У судовому засіданні 23.05.2018 року проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 29.05.2018 року).