ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 922/3777/13

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я.

учасники справи:

позивач - Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України",

відповідач - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі",

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на постанову Харківського апеляційного господарського суду

від 02.11.2017

у складі колегії суддів: Барбашова С.В. (головуючий), Білецька А.М., Істоміна О.А.

та на ухвалу Господарського суду Харківської області

від 26.09.2017

у складі судді Шарко Л.В.

про розгляд скарги Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області

у справі №922/3777/13

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

про стягнення 10 010 769, 87 грн.

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 21.11.2017 через Харківський апеляційний господарський суд Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою №31/04-4702 від 21.11.2017 на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 02.11.2017 та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.09.2017 у справі №922/3777/13 в порядку статей 107, 109 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в редакції до 15.12.2017.

2. 04.01.2018, на підставі частини 5 статті 31 та підпункту 6 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, справа №922/3777/13 Господарського суду Харківської області передана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

3. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №922/3777/13 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2018.

4. Ухвалою від 12.03.2018 Верховний Суд ухвалив відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та здійснити перегляд постанови Харківського апеляційного господарського суду від 02.11.2017 та ухвали Господарського суду Харківської області від 26.09.2017 у справі №922/3777/13 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

5. На розгляд касаційного суду винесено проблему застосування норм матеріального права - статей 34, 35, 36 Закону України "Про виконавче провадження".

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Короткий зміст вимог скаржника

6. Рішенням Господарського суду Харківської області від 01.10.2013 позовні вимоги задоволено частково, стягнено з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" основний борг в розмірі 8 781 973, 92 грн., 339 182, 62 грн. пені, 3% річних в розмірі 518 374, 98 грн. та інфляційні втрати в розмірі 32 154, 73 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 66 488, 28 грн.; в частині стягнення пені в розмірі 339 182, 62 грн. відмовлено. На виконання зазначеного рішення Господарським судом Харківської області 18.10.2013 видано наказ.

7. Скаржник звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області із заявою №31/10-5509 від 02.12.2013 про порушення виконавчого провадження за наказом суду №922/3777/13 від 18.10.2013 і таке провадження було порушено.

8. 14.07.2017 головним державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу №922/3777/13 від 18.10.2013 Постанова мотивована з посиланням на те, що виконавче провадження підпадає під дію пункту 10 частини 1 статті 34, статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" та підлягає обов'язковому зупиненню, оскільки боржник - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" у даній справі перебуває в Реєстрі теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

9. Скаржник вважав зазначені дії державного виконавця незаконними та такими, що суперечать вимогам частини 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Короткий зміст рішення першої інстанції

10. Суд першої інстанції ухвалою від 26.09.2017 припинив провадження щодо розгляду скарги в частині визнання недійсною постанови від 14.07.2017 про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №41226416 в частині зупинення виконавчого провадження щодо стягнення 66 488, 28 грн. судового збору; в решті скарги відмовив. Рішення суду мотивоване тим, що:

- твердження позивача про те, що норми частини 4 статті 34 та пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають застосуванню з тих підстав, що вони розраховані на зупинення виконавчого провадження про стягнення одночасно пені, 3% річних, інфляційних нарахувань та сум основного боргу за газ є юридично неспроможними;

- суми пені, 3% річних, інфляційні нарахування за своєю природою є складовими заборгованості як такої, а отже, частина 4 статті 34 та пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" підлягає застосуванню і в разі стягнення зазначених сум без одночасного стягнення окремих сум основного боргу за газ (що і має місце наразі);

- провадження за скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії органу державної виконавчої служби в частині визнання недійсною постанови про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №41226416 від 14.07.2017 щодо зупинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області №922/3777/13 від 18.10.2013 про стягнення 66 488, 28 грн. судового збору підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 ГПК України за відсутності спору в цій частині. Решта вимог скарги є необґрунтованою, недоведеною та такою, що не підлягає задоволенню.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

11. Апеляційний суд постановою від 02.11.2017 скаргу позивача залишив без задоволення, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.09.2017 у справі №922/3777/13 без змін з огляду на таке:

- у постанові державного виконавця, з урахуванням внесених виправлень, зазначено в якій частині зупиняється виконавче провадження (в частині примусового стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 01 липня 2016 року), що відповідає вимогам Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії";

- доводи скаржника стосовно неможливості врахування постанови головного державного виконавця від 23.08.2017, якою було виправлено помилку в постанові від 14.07.2017 ВП №41226416, є безпідставними, оскільки зазначена постанова є чинною, в судовому порядку не визнавалась недійсною, а відтак, створює для сторін відповідні правові наслідки;

- з огляду на те, що після прийняття скарги стягувача до розгляду державним виконавцем усунено помилку щодо зупинення виконавчого провадження в частині стягнення судового збору, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що провадження за скаргою на дії органу державної виконавчої служби в частині визнання недійсною постанови про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні від 14.07.2017 про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП №41226416 в частині зупинення виконавчого провадження щодо стягнення 66 488, 28 грн. судового збору підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 ГПК України;

- постанова про зупинення виконавчого провадження від 14.07.2017 з урахуванням постанови про виправлення помилки постановою від 23.08.2017 винесена державним виконавцем у відповідно до приписів Закону України "Про виконавче провадження", а дії державного виконавця є правомірними, тому висновок місцевого господарського суду про відмову в задоволенні вимог скарги стягувача про визнання недійсною постанови від 14.07.2017 ВП №41226416, визнання дій Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області незаконними, а також зобов'язання державного виконавця вжити всіх заходів для фактичного повного виконання рішення суду у даній справі, є обґрунтованим.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ

Доводи скаржника

12. Касаційна скарга мотивована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийнято внаслідок неповного з'ясування фактичних обставин справи, з порушенням норм статей 5, 6, 18, 34, 35 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки:

- стягнення судового збору не підпадає під дію норм Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії";

- з оскаржуваної постанови не вбачається, що сума судового збору в розмірі 66 488, 28 грн. за наказом суду від 18.10.2013 №922/3777/13 підлягає стягненню, так як цією постановою орган державної виконавчої служби підтверджує зупинення вчинення виконавчих дій за наказом господарського суду на загальну суму заборгованості;

- ні Законом України "Про виконавче провадження", ні іншим нормативно-правовим актом не передбачено часткового зупинення вчинення виконавчих дій в рамках виконання виконавчого провадження, таке зупинення здійснюється в цілому щодо єдиного виконавчого документа.

Доводи інших учасників справи

13. Учасниками справи відзивів на касаційну скаргу не подано.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

14. Закон України "Про виконавче провадження"

Пункт 10 частини 1 статті 34 - виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем).

15. Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії"

Частина 1 статті 5 - реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашена станом на 31 грудня 2016 року.

Частина 1 статті 7 - на реструктуризовану заборгованість за спожитий природний газ станом на 1 липня 2016 року неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу, за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями договору про реструктуризацію заборгованості.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

16. З огляду на те, що відповідно до статті 300 ГПК України в редакції з 15.12.2017, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, колегія суддів Верховного Суду зазначає про неприйнятність доводів скаржника про неналежну оцінку того чи іншого доказу у справі.

А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права

17. Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства. Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статях 4-2, 4-3 ГПК України в редакції до 15.12.2017. Принцип рівності перед законом і судом в процесуальному аспекті означає рівність суб'єктивних процесуальних прав усіх учасників судового процесу незалежно від їх особистих якостей (правового статусу, майнового стану), визначення процесуального становища учасників судочинства тільки процесуальним законодавством і ніяким іншим, визначення процесуального порядку розгляду справ певною процесуальною формою. В матеріальному аспекті принцип рівності повинен розумітися таким чином, що до всіх учасників процесу матеріальний закон має застосовуватися однаково (право є застосуванням рівного масштабу до різних осіб).

Принцип змагальності сторін полягає в тому, що сторони у процесі зобов'язані в процесуальній формі довести свою правоту, за допомогою поданих ними доказів переконати суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень.

18. Суд вважає за необхідне зазначити, що виходячи з положень Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", цей Закон визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, а окремими нормами даного Закону визначено порядок дій та наслідки таких дій для боржника та кредитора. Статтею 7 цього Закону передбачено механізм списання нарахованих на реструктуризовану заборгованість за спожитий природний газ станом на 1 липня 2016 року неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань. Враховуючи зазначене, законодавець також передбачив механізм зупинення вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств до реєстру. Разом з тим, Верховний Суд не погоджується з доводами скаржника, зазначеними у пункті 12 даної постанови, оскільки положення статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" за своєю суттю містять норми прямої дії, відтак, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність порушень в діях державного виконавця, оскільки положеннями статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" прямо передбачено підстави для зупинення виконавчого провадження та не передбачено можливості його зупинення в частині окремих вимог. Крім того, судами надано оцінку наявній в матеріалах справи постанові про виправлення помилки від 23.08.2017, а доводи скаржника фактично зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.

19. В рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007, аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов'язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін. Аналізуючи мотивацію постановлених судами рішень крізь призму статті 6 Конвенції та зазначеної практики ЄСПЛ, Суд зазначає про належне виконання покладеного на суд обов'язку щодо мотивації прийнятих судом апеляційної інстанції рішення, оскільки обґрунтування щодо відхилення доводів скаржника ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права та демонструє справедливий та однаковий підхід до заслуховування доводів сторін у даній справі.

20. Суд, керуючись Рішенням ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", аналізуючи повноту дослідження судами обставин при розгляді даної справи зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов'язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі). Суди зобов'язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Питання чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Аналізуючи через призму зазначених висновків ЄСПЛ повноту дослідження судами обставин даної справи та обґрунтування судових рішень, Суд погоджується з виконанням судом апеляційної інстанції обов'язку щодо обґрунтування своїх висновків та не вбачає порушення норм матеріального та процесуального права, які могли б потягнути наслідки скасування ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційного суду.

А.3. Мотиви прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги

21. Доводи скаржника, зазначені в пункті 12 даної постанови, Суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідач не спростував наявність обставин для зупинення провадження, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій. Також, скаржником не доведено порушення його прав прийнятими судами рішеннями, оскільки списання заборгованості відповідно до частини 1 статті 7 Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", має відбуватися між сторонами договору постачання та без залучення до такої процедури органу державної виконавчої служби.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

22. З огляду на зазначене, відсутність порушень норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних рішень, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги позивача та залишення в силі постанови Харківського апеляційного господарського суду від 02.11.2017 та ухвали Господарського суду Харківської області від 26.09.2017.

В. Судові витрати

23. У зв'язку з відмовою в задоволенні касаційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд слід залишити за скаржником.

На підставі викладеного та керуючись статтями 301, 308, 309, 315 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 02.11.2017 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.09.2017 у справі №922/3777/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.Г. Пєсков

В.Я. Погребняк