ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2018. Справа № 917/95/18

м. Полтава

За позовом Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради, вул. Івана Мазепи, 30, м. Полтава, 36040

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", вул. Володимира Козака, 2а, м. Полтава, 36020

про розірвання договору.

Суддя господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 3 від 03.01.18);

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність № 73 від 15.12.17).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради (далі - позивач/ КП "ЖЕО № 2") звернулося до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (далі - відповідач/ ПАТ "Полтавагаз") про розірвання договору на експлуатацію складових газорозподільної системи багатоквартирних будинків від 10.07.2017. № 10-20/324Е/17. В обґрунтування позову позивач посилається на відхилення відповідачем пропозиції позивача про розірвання договору.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 01.02.2018. вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 22.02.2018.

22.02.2018. суд постановив ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 12.04.2018.

Ухвалою від 12.04.2018. суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 04.05.2018.

В судовому засіданні 04.05.2018. суд розпочав розгляд справи по суті, та оголосив перерву до 31.05.2018.

В судовому засіданні 31.05.2018. представник позивача підтримує позов, представник відповідача заперечує проти задоволення позову.

Відповідач у відзиві позов заперечує, посилаючись на те, що наведені позивачем обставини не є підставами для розірвання договору, а також на те, що розірвання договору, по якому не завершено розрахунки, порушує законні інтереси відповідача.

Суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 1 ст. 240 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2017. між позивачем (замовник за договором) та відповідачем (виконавець за договором) було укладено договір № 10-20/324Е/17 на експлуатацію складових газорозподільної системи (далі - договір; копія договору - а.с. 9-10).

Згідно умов договору замовник оплачує, а виконавець надає послуги (виконує роботи) з експлуатації складових газорозподільної системи, які безпосередньо підключені (приєднані) до газових мереж виконавця, який є оператором газорозподільної системи (Оператор ГРМ), та використовуються для забезпечення розподілу природного газу споживачам, підключеним (приєднаним) до складових газорозподільної системи замовника. Під складовими газорозподільної системи розуміються внутрішньобудинкові газові мережі багатоквартирного будинку за адресою: м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 114 (п. 1, п. 2 розділу І договору).

Згідно із розділом VI договору, він є укладеним і набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до 31.12.2017.

Якщо протягом 1 місяця до закінчення строку дії цього договору жодна зі сторін не заявляє про припинення його дії, цей договір вважається укладеним на такий самий новий строк та на тих самих умовах (пункт 1 розділу VI договору).

Листом від 23.10.2017. № 2334/02 позивач заявив відповідачу намір про розірвання (припинення дії) договору № 10-20/324Е/17 від 10.07.2017. на експлуатацію складових газорозподільної системи по будинку за адресою: м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 114 (а.с. 11) та направив відповідачу додаткову угоду про розірвання (припинення дії) договору. Підставою для розірвання договору позивач зазначив те, що постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.10.2017. у справі № 917/535/17 вважається укладеним договір № 10-20/312Е/17 між КП "ЖЕО № 2" та ПАТ "Полтавагаз" на експлуатацію складових газорозподільної системи усіх багатоквартирних будинків, у тому числі будинку за адресою: м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 114.

Листом від 09.11.2017. № 14.2/2885 відповідач відхилив пропозицію розірвання договору, посилаючись на наявність простроченої заборгованості по ньому у позивача (а.с. 13).

Листом від 20.11.2017. за № 2602/02 КП "ЖЕО № 2" повторно заявив відповідачу намір про розірвання договору (припинення його дії) посилаючись на розділ VI вказаного договору (право сторони на відмову від договору шляхом повідомлення іншій стороні протягом 1 місяця до закінчення строку його дії), а також на те, що за постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.10.2017. у справі № 917/535/17 укладений договір № 10-20/312Е/17 між цими ж сторонами на спірний обєкт та направив відповідачу додаткову угоду про розірвання (припинення дії) договору (а.с. 15).

Відповідач листом від 07.12.2017. № 8.1/3253 відхилив пропозицію розірвання договору, посилаючись на наявність простроченої заборгованості по ньому у позивача (а.с. 16).

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на надіслання відповідачу листів з намірами про розірвання (припинення договору), а також на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.10.2017. у справі № 917/535/17 (а.с. 17-23), згідно якої вважається укладеним договір № 10-20/312Е/17 між КП "ЖЕО№2" та ПАТ "Полтавагаз" на експлуатацію складових газорозподільної системи усіх багатоквартирних будинків, у тому числі і будинку по вул. Небесної Сотні, 114 у м. Полтава.

На думку позивача, правовідносини щодо експлуатації складових газорозподільної системи багатоквартирного будинку за адресою: м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 114 врегульовані іншим договором № 10-20/312Е/17 від 17.10.2017.

Враховуючи викладене, позивач просить суд розірвати договір на експлуатацію складових газорозподільної системи багатоквартирних будинків від 10.07.2017 № 10-20/324Е/17 укладений між Комунальним підприємством "Житлово-експлуатаційна організація №2" Полтавської міської ради та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз".

Відповідач позов заперечує, посилаючись на те, що наведені позивачем обставини не є підставами для розірвання договору. Також відповідач вказує, що розірвання договору на експлуатацію складових газорозподільної системи багатоквартирних будинків від 10.07.2017 № 10-20/324Е/17, по якому існує прострочена заборгованість позивача, порушує законні інтереси ПАТ "Полтавагаз".

Щодо посилання позивача на те, що згідно із постановою Харківського апеляційного господарського суду № 917/535/17 від 17.10.2017. вважається укладеним договір № 10-20/312Е/17 між КП "ЖЕО №2" та ПАТ "Полтавагаз" на експлуатацію складових газорозподільної системи усіх багатоквартирних будинків, у тому числі і будинку по вул. Небесної Сотні 114 у м. Полтава, відповідач зазначає, що вказане посилання не заслуговує на увагу, так як позивач має намір розірвати вищевказаний договір також у судовому порядку, що підтверджується відповідною позовною заявою. Окрім того, відповідач стверджує, що договір № 10-20/324Е/17 від 10.07.2017. та договір № 10-20/312Е/17, укладений згідно постанови Харківського апеляційного господарського суду від 17.10.2017., не пов'язані між собою, так, як відносини та роботи по договору №10-20/324Е/17 від 10.07.2017. виникли та відповідно виконані раніше, ніж було укладено договір за рішенням суду.

При вирішенні позову суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 глави 1 розділу III Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015. за № 2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015. за № 1379/27824, власники газової мережі, яка згідно з розділом ІІ цього Кодексу кваліфікується як газорозподільна система (крім газорозподільної системи, що відноситься до державного майна), що не є Операторами ГРМ, та Оператор ГРМ, до мереж якого підключені належні власникам газорозподільні системи (або на території ліцензованої діяльності якого знаходяться споживачі, підключені до цих газорозподільних систем), зобовязані укласти договір про експлуатацію таких газорозподільних систем, або договір господарського відання чи користування з передачею газорозподільних систем на баланс Оператору ГРМ, або оформити передачу належних власникам газорозподільних систем у власність зазначеному Оператору ГРМ (у тому числі шляхом купівлі-продажу).

Для внутрішньобудинкових газових мереж, які є ГРМ, взаємовідносини між їх власником (балансоутримувачем, управителем) і Оператором ГРМ здійснюються виключно на умовах договору на експлуатацію складових газорозподільної системи за формою, визначеною у додатку 3 до цього Кодексу.

Згідно ст. 188 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що згоди сторін на розірвання Договору не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Судом встановлено, що згідно п. 1 розділу VI договору він є укладеним і набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до 31.12.2017. Якщо протягом 1 місяця до закінчення строку дії цього договору жодна зі сторін не заявляє про припинення його дії, цей договір вважається укладеним на такий самий новий строк та на тих самих умовах.

При розгляді справи було з'ясовано, що позивач, звертаючись з листами до відповідача, та посилаючись на розділ VI вищевказаного договору, фактично мав на увазі повідомлення щодо припинення договору та помилково звертався щодо його розірвання.

При цьому, суд вважає, що звернення позивачем до відповідача з листами про розірвання (припинення) договору не протягом 1 місяця до закінчення строку дії цього договору, а раніше, не відміняє самого факту волевиявлення позивача щодо припинення дії спірного договору. До того ж, відповідь на лист позивача щодо розірвання (припинення дії) договору була надана відповідачем 07.12.2017. Це дає підставу вважати, що у передбачений спірним договором місячний період для надання заяви про припинення його дії, відповідач знав про те, що позивач не бажає продовжувати дію договору.

Щодо погодженої сторонами в договорі умови пролонгування договору, то оскільки до закінчення дії договору позивач двічі звертався до відповідача з листами, в яких заявив наміри щодо розірвання (припинення) договору, вказаний договір не може вважатися пролонгованим.

При прийнятті рішення суд враховує принцип свободи договору (ст. 625 ЦК України) та звертає увагу на те, що позивач двічі виявив своє волевиявлення стосовно не бажання подальшого продовження правовідносин за цим договором.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Статтею 652 ЦК України передбачена можливість розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Враховуючи наведені норми, підставою для розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін є або істотне порушення умов договору, або наявність відповідного застереження в договорі чи пряма вказівка закону щодо відповідних підстав для розірвання договору, або істотна зміна обставин, за наявності одночасно чотирьох умов, передбачених пунктами 1-4 ч. 2 ст. 652 ЦК України.

Судом встановлено, що обставини, на які позивач посилається в обґрунтування позову, не стосуються вищенаведених підстав для розірвання договору, також з них не вбачається одночасна наявність чотирьох умов для розірвання спірного Договору, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України та істотних порушень його умов.

Позивач у позовній заяві не посилається на істотне порушення відповідачем умов договору, докази таких порушень в матеріалах справи відсутні.

Саме по собі звернення до відповідача з пропозицією достроково розірвати договір, як і відхилення відповідачем пропозиції достроково розірвати договір, не є підставою для розірвання договору в судовому порядку.

Також судом встановлено, що постанова Харківського апеляційного господарського суду № 917/535/17 від 17.10.2017. згідно якої вважається укладеним договір № 10-20/312Е/17 між КП "ЖЕО №2" та ПАТ "Полтавагаз", на яку позивач посилається в обґрунтування позовної заяви, була скасована постановою Верховного суду України від 02.05.2018., а справа № 917/535/17 передана на новий розгляд до суду першої інстанції. Проте, підтвердження чи спростування обставин щодо того, чи врегульовані правовідносини щодо експлуатації складових газорозподільної системи багатоквартирного будинку за адресою: м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 114 іншим договором не має значення для вирішення даного спору.

Отже, суд погоджується з відповідачем про те, що наведені позивачем обставини не є підставами для розірвання договору.

На заперечення відповідача стосовно того, що спірний договір не може бути припинено, оскільки позивач заборгував відповідачу за послуги надані по даному договору, суд зазначає, що згідно п. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

До того ж, в процесі розгляду справи сторони заявили про відсутність заборгованості за цим договором.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимога позивача про розірвання договору на експлуатацію складових газорозподільної системи багатоквартирних будинків від 10.07.2017. № 10-20/324Е/17 є безпідставною, а отже задоволенню не підлягає.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на позивача у повному обсязі та йому не відшкодовуються .

Керуючись статтями 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 11.06.2018.

Суддя О.С. Семчук