ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2018 справа № 908/2538/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1 Ф.(доповідач) ОСОБА_2, ОСОБА_3
При секретарі судового засідання: ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: не зявився ОСОБА_5 представник за довіреністю т№2221/01-14 від 11.01.2018 р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області, м. Мелітополь, Запорізька область,
на рішення господарського суду Запорізької області
ухвалене19.02.2018 (повний текст 26.02.2018) в місті Запоріжжя
по справі№ 908/2538/17 (суддя О. Г. Смірнов)
за позовом до проДочірнього підприємства Газ Мелітополя Публічного акціонерного товариства Мелітопольгаз, м.Мелітополь, Запорізька область, Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області, м. Мелітополь, Запорізька область, стягнення 73 521,08 грн.
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2017 року Дочірнє підприємство Газ Мелітополя Публічного акціонерного товариства Мелітопольгаз, м. Мелітополь, Запорізька область, звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою № 691 від 12.12.2017 до Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області, м. Мелітополь, Запорізька область, про стягнення пені та 3% річних у розмірі 49 827,73 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором № Б008 постачання природного газу від 28.03.2016 року, а саме: порушення умов оплати за спожитий природний газ, внаслідок чого позивачем в порядку ст.ст. 549, 610, 625 Цивільного кодексу України, ст. 231 Господарського кодексу України та умов п. 6.2.1 договору, нараховано, згідно із розрахунками за період з 11.02.2016 року по 14.04.2016 року 46 647,24 грн. пені та 3 180,49 грн. 3% річних.

06.02.2018 позивачем подано уточнену позовну заяву, за змістом якої просить стягнути з відповідача відповідно до наданих розрахунків, за період з 11.02.2016 року по 14.04.2016 року пеню в сумі 68 828,24 грн. та 3% річних в сумі 4 692,84 грн.

06.02.2018 року на адресу господарського суду Запорізької області від позивача, в порядку ст. 46 ГПК України, надійшла уточнена позовна заява №59 від 06.02.2018 року, в якій Дочірнє підприємство Газ Мелітополя Публічного акціонерного товариства Мелітопольгаз просить стягнути з Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області, відповідно до розрахунків, за період 11.02.2016 року по 14.04.2016 року пеню в сумі 68828,24 грн. та три процента річних в сумі 4692,84 грн., всього 73521,08 грн. (том 1, а.с.72-73). Уточнена позовна заява позивача була прийнята до розгляду.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.02.2018 (повний текст 26.02.2018) позовні вимоги Дочірнього підприємства Газ Мелітополя Публічного акціонерного товариства Мелітопольгаз, м. Мелітополь, Запорізька область, до Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області, м. Мелітополь, Запорізька область, задоволено частково. Стягнуто з Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області, м. Мелітополь, Запорізька область, на користь Дочірнього підприємства Газ Мелітополя Публічного акціонерного товариства Мелітопольгаз, м. Мелітополь, Запорізька область, пеню в сумі 59 955, 65 грн. 3% річних в сумі 4 087,90 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 393,75 грн. У задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства Газ Мелітополя Публічного акціонерного товариства Мелітопольгаз, м. Мелітополь, Запорізька область, до Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області, м. Мелітополь, Запорізька область, щодо стягнення пені в сумі 8 872,59 грн. та стягнення 3% річних в сумі 604,94 грн. відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області, м. Мелітополь, Запорізька область, звернулось до суду з апеляційною скаргою № 505/01-14 від 19.03.2018, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 19.02.2018 по справі №908/2538/17 в частині стягнення з Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області, м. Мелітополь, Запорізька область, на користь Дочірнього підприємства Газ Мелітополя Публічного акціонерного товариства Мелітопольгаз, м. Мелітополь, Запорізька область, пені в сумі 59 955,65 грн., 3% річних в сумі 4 087,90 грн. та 1 393,75 грн. судового збору.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції процесуального порядку розгляду позовних вимог, зокрема, на думку скаржника, судом неправомірно було прийнято до розгляду уточнену позовну заяву, якою позивачем фактично збільшено позовні вимоги, оскільки, в порушення вимог ч. 3 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України, ним не сплачено законодавчо встановлений розмір судового збору за подання такої заяви.

Також зазначає, що судом не надано належної правової оцінки наявним в матеріалах справи доказам та запереченням відповідача на позовні вимоги, оскільки при прийнятті оскаржуваного рішення місцевим судом застосовано Правила постачання природного газу, затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2016 року № 2496 до правовідносин сторін з 01.01.2016 року, що суперечить приписам ст. 5 Цивільного кодексу України та умовам договору, якими передбачено, що договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріпленням їх підписів печатками сторін.

Тому, зауважує що Господарським судом Запорізької області не враховано визначення умов договору сторонами лише 28.03.2016 року, тобто з моменту його укладення, у звязку з чим сторони не могли знати свої обовязки за договором до вказаної дати.

Крім того, посилається на неможливість своєчасної сплати за природний газ поставлений за період січень-березень 2016 року, оскільки акти прийому-передачі природного газу за вказаний період було складено позивачем та підписано сторонами лише після укладення договору 28.03.2016 у звязку з чим оплата природного газу за вказаний період здійснювалась лише в квітні 2016 року, після наданих позивачем рахунків.

Разом з тим, зазначає, що відповідачем не могло бути здійснено попередню оплату до 28.03.2016 року відповідно до п. 4.2.1, оскільки місячні планові обєми природного газу за період січень-березень 2016 року було визначено лише після укладення договору та викладено в п. 1.3 Договору.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 03.04.2018 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) ОСОБА_1, судді: Попков Д. О., Стойка О. В. (а .с. 3, т. 2).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 10.04.2018, керуючись ст. 262 Господарського процесуального кодексу (у новій редакції), було відкрито апеляційне провадження по справі № 908/2538/17 та зобовязано позивача до 27.04.2018 включно надати суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання скаржнику в порядку ч. 2 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України (а. с. 4, т. 2).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 27.04.2018, керуючись ст.ст. 234, 268, 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області, м. Мелітополь, Запорізька область, призначено на 04.06.2018 о 14:00 год. (а. с. 25, т. 2).

Позивач 26.04.2018 р. (в межах встановленого строку) направив суду відзив № 321 від 25.04.2018 на апеляційну скаргу, який надійшов до Донецького апеляційного господарського суду 03.05.2018. У зазначеному відзиві Дочірнє підприємство Газ Мелітополя Публічного акціонерного товариства Мелітопольгаз, м. Мелітополь, Запорізька область, просить рішення Господарського суду Запорізької області від 19.02.2018 по справі № 908/2538/17 залишити без змін, у задоволенні апеляційної скарги Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області, м. Мелітополь, Запорізька область, відмовити. Судова колегія розглянула відзив на апеляційну скаргу та долучила його до матеріалів справи.

Відповідно до п. 9 розділу ХI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу в новій редакції (набрав чинності з 15.12.2017), справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Указом Президента України №454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» (який набрав чинності 16.01.2018, офіційне опублікування в Офіційному віснику України, 2018, №5) відповідно до пп.6 п.161 розділу XV Перехідні положення Конституції України, ч.3 ст.19, ч.3 ст.26 та п.40 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів було постановлено про ліквідацію, зокрема, Донецького апеляційного господарського суду та утворення Східного апеляційного господарського суду в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові.

Згідно з п.3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті Голос України повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Таким чином, Донецький апеляційний господарський суд продовжує здійснювати свої повноваження до утворення апеляційного суду, який забезпечує здійснення правосуддя у відповідному апеляційному окрузі, та до дня опублікування в газеті Голос Україниповідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Керуючись вказаними приписами, апеляційна скарга у межах даної справи розглянута судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України в редакції, яка набрала чинності від 15.12.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Представник позивача ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз» в судове засідання 04.06.2018 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, своїми правами, передбаченими ст.42 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинної з 15.12.2017 р.) не скористався.

Представник відповідача (скаржника) Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області в судовому засіданні 04.06.2018 р. наполягав на вимовах, викладених в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 19.02.2018 по справі № 908/2538/17 в частині стягнення з Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області, м. Мелітополь, Запорізька область, на користь Дочірнього підприємства Газ Мелітополя Публічного акціонерного товариства Мелітопольгаз, м. Мелітополь, Запорізька область, пені в сумі 59 955,65 грн., 3% річних в сумі 4 087,90 грн. та 1 393,75 грн. судового збору.

В матеріалах справи містяться поштові повідомлення про вручення ухвал, які повернулися до Донецького апеляційного господарського суду з відміткою: -вручено за довіреністю повноважному представнику (том 2, а.с.24).

Пункт 2 ч.3 ст.42 Гопсподарського процесуального кодексу України (у новій редакції) зобов'язує сторони зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою.

Пунктом 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) врегульовано, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки явка в судове засідання представників сторін не визнавалась обовязковою судова колегія вважає можливим розглянути справу №908/2538/17 без участі представника позивача.

Відповідно до ст. ст. 222,223 Господарського процесуального кодексу України (в новій редакції) здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол судового засідання.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. А тому, вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з`ясування фактичних обставин справи достатньо доказів, що знаходяться в матеріалах справи № 908/2538/17.

Заслухавши представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 28.03.2016 року між Дочірнім підприємством Газ Мелітополя Публічного акціонерного товариства Мелітопольгаз, м. Мелітополь, Запорізька область (постачальник), та Управлінням освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області, м. Мелітополь, Запорізька область (споживач), був укладений договір №Б008 постачання природного газу.

Пунктом 1. 1. договору сторони погодили , що постачальник зобовязується передати у власність (поставити) споживачу у 2016 році природний газ для використання у якості палива або сировини, а споживач зобовязується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Умовами пунктів 1. 2 та 1. 3 договору, сторони узгодили, що річний плановий обєм постачання газу 470,000 тис. куб м. Місячні планові обєми постачання газу складають: - січень 87,111 тис. куб. м., - лютий 63,866 тис. куб. м., - березень 42,000 тис. куб. м., - квітень 15,000 тис. куб. м., - жовтень 46,000 тис. куб. м., - листопад 100,000 тис. куб. м., - грудень 116,023 тис. куб. м.

Відповідно до п. п. 2.9.1, 2.9.2, 2.9.3, 2.9.4, 2.9.5 та п. 2.9 договору, визначення (звіряння) фактичного обєму поставленого (спожитого) газу між сторонами здійснюється в наступному порядку: - за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобовязаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обєм розподіленого (протранспортованого) газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ; - на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС та/або на підставі даних оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника; - споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобовязується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу; - у випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу споживачем, обєм поставленого (спожитого) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних Оператора ГТС та/або на підставі даних оператора ГРМ; - у випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обгрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем, а обєм спожитого газу встановлюється постачальником відповідно до даних Оператора ГТС та/або на підставі даних оператора ГРМ.

Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу та загального обєму поставленого (спожитого) газу, визначеного згідно з розділом 2 цього договору. Загальна сума договору на 2016 рік становить 3 666 338,40 грн., у т.ч. ПДВ. Сторони домовились, що при зміні курсу долару США та/або курсу Євро ціну газу може бути змінено пропорційно зміні відповідного курсу валюти, згідно п.п. 3.5, 3.6, 3.7 п. 3 договору.

Розділом 4 договору сторони визначили, що оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку:

Пунктом 4.2.1 встановлено, що 100 % місячної вартості запланованого обєму постачання газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини планового обєму постачання газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника. У разі виникнення у споживача заборгованості з оплати вартості газу, сторони за взаємною згодою можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього договору або окремий договір про реструктуризацію заборгованості. Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості або договору про реструктуризацію заборгованості не звільняє споживача від виконання поточних зобовязань за договором.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості постачальник має право грошові кошти, отримані від споживача за газ в поточному розрахованому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення. У разі переплати вартості газу сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати газу на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу. Звіряння розрахунків здійснюється сторонами протягом десяти днів з дати предявлення вимоги про це однієї із сторін на підставі відомостей про фактичну оплату вартості газу споживачем та актів приймання-передачі газу.

Згідно п.п. 5.1.1 пункту 5.1. та підпункту 5.4.2 пункту 5.4 договору визначено, що, постачальник має право отримувати від споживача оплату поставленого газу відповідно до умов розділів 3, 4 договору. В свою чергу, споживач зобовязується своєчасно та в повному обсязі оплачувати постачальнику вартість спожитого газу на умовах, визначених договором.

Умовами п. 6.1 та підпункту 6.2.1 пункту 6.2 договору сторони визначили, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань за договором сторони несуть відповідальність згідно з договором і чинним законодавством України. У разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Строк позовної давності, у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, компенсацій встановлюється тривалістю у 3 (три) роки, відповідно до п. 10.2 договору.

Пунктом 11.1 встановлено, що договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін та відповідно до п. 3 ст. 631 ЦК України умови цього договору застосовуються до відносин сторін, які виникли між ними з 01.01.2016 року. Цей Договір діє в частині постачання газу до 31.12.2016 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

На виконання умов договору, позивач поставив відповідачу, а останній прийняв природний газ на загальну суму 1552660,47 грн., що підтверджується актами приймання-передачі газу та видатковими накладними, які за січень, лютий та березень місяці 2016 року підписані сторонами без зауважень та заперечень (том 1, а.с.17, 26-28).

Втім, позивач стверджував, що з боку відповідача мало місце несвоєчасне виконання грошових зобовязань, що спричинило звернення з позовом до суду.

Позивач просив суд стягнути з останнього пеню в сумі 68828,24 грн. за період з 11.02.2016 року по 14.04.2016 року згідно наданого розрахунку, передбачену сторонами у п. 6.2.1 договору.

Вищезазначеним пунктом договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати, визначеним розділом 4 договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Також, позивач посилався на ст. 625 ЦК України, та вказував на прострочення грошового зобовязання з боку відповідача, а тому просив суд першої інстанції стягнути з останнього три проценти річних за період з 11.02.2016 року по 14.06.2017 року в сумі 4692,84 грн.

За своєю правовою природою між сторонами укладено договір купівлі-продажу, різновидом якого є договір на постачання продукту, яким є природний газ.

Приписами ст.655 Цивільного кдексу України встановлено, що з договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частина 1 ст. 265 Господарського Кодексу України передбачає, що за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 266 Господарського Кодексу України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Спеціальним законом, що в даному випадку регулює відносини сторін є Закон України Про ринок природного газу.

Частиною 1 ст. 12 Закону України Про ринок природного газу визначено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобовязується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобовязується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач за період з січня 2016 року по березень 2016 року поставив відповідачу газ на загальну суму 1552660,47 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу та видатковими накладними, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (том 1, а.с.17, 26-28). Вказані акти та видаткові накладні підписані сторонами та скріплені печатками підприємств.

Також, позивачем виписані відповідачу рахунки на оплату, зокрема: - рахунок на оплату № 975 від 01.04.2016 року за січень місяць на суму 679528,53 грн. (том 1, а.с.23);

- рахунок на оплату № 1773 від 01.04.2016 року за лютий місяць на суму 486015,14 грн. (том 1, а.с.24);

- рахунок на оплату № 2469 від 11.04.2016 року за березень місяць на суму 387116,80 грн. (том 1, а.с.25).

Відповідач, в свою чергу, здійснив оплату за поставлений природний газ в сумі 1552660,47 грн., що підтверджується наданими до матеріалів справи копіями платіжних доручень (том 1, а.с.32-61).

Однак, на платіжних дорученнях, як свідчать відмітки Мелітопольського управління Державної казначейської служби України Запорізької області, за платіжними дорученнями від 01.04.2016 року здійснено оплату 05.04.2016 року, від 13.04.2016 року здійснено оплату 14.04.2016 року, від 14.05.2016 року здійснено оплату 15.04.2016 року.

Тобто вказані докази, за твердженням позивача свідчать про несвоєчасну оплату з боку відповідача отриманого природного газу у строк, встановлений п. 4.2 Договору.

При цьому відповідач у відзиві на позовну заяву не спростовує факт порушення ним строків оплати за поставлений природний газ, посилаючись на відсутність у січні, лютому та березні 2016 року підписаного сторонами договору, рахунків-фактур та актів наданих послуг (накладних).

Також, матеріали справи містять оригінал акту звірки взаємних розрахунків за період: січень 2016 року квітень 2016 року підписаний відповідальними особами сторін та скріплений печатками. Дослідивши матеріали справи судова колегія зазначає наступне (том 1, а.с.18).

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами п. 2 ч. 2 ст. 13 Закону України Про ринок природного газу передбачений обовязок споживача природного газу, а саме: забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексуУкраїни встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, згідно ч. 1 ст. 78 Господарського процесуального кодексуУкраїни.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексуУкраїни унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У даному випадку, договір №Б008 на постачання природного газу, за яким здійснювалася оплата за спожитий протягом січня-березня 2016 року природний газ, було укладено мід позивачем та відповідачем 28.03.2016 р.

Як вищезазначено, п.11.1 даного договору передбачено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не було належним чином враховано, що умови договору були визначені стронами саме 28.03.2016р. та до вказаної дати сторони не мали змоги знати свої обовязки за договором та належним чином виконувати їх.

До моменту укладення договору постачальником ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз» без належних правових підстав з 01.01.2016 р. здійснювалось постачання природного газу на власний ризик.

З метою встановлення правових підстав поставлених обсягів природного газу та їх сплати за період до дати укладення договору, в договорі №Б008 від 28.03.2016 р. було передбачено, що відповідно до п.3 ст.631 Цивільного кодексу України умови цього договору застосовуються до відносин, які виникли з 01.01.2016 р.

Частиною 1 статті 614 Цивільного кодексу передбачено, що особа, яка порушила зобовязання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

В даному випадку вина з боку споживача Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області , як складова відповідальності відсутня.

Крім того, Управлінням освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області під час розгляду справи в суді першої інстанції було надано відзив на позовну заяву №2221/01-14 від 11.01.2018 р. (том 1, а.с. 21-22) та надано докази, які підтверджують неможливість оплати за природний газ за період січень-березень 2016 року з причин які не залежать від відповідача.

Акти прийому-передачі природного газу за спірний період також було складено позивачем та підписано сторонами лише після укладення договору та містять посилання на договір №Б008 укладений 28.03.2016 р.

Оплата за спожитий природний газ за період січень-березень 2016 р. здійснювалася згідно наданих у квітні 2016 р. позивачем рахунків (рахунок №975 від 01.04.2016 р. на суму 679 528,53 грн. з ПДВ за січень 2016 р.; рахунок №1773 від 01.04.2016 р. на суму 486 015,14 грн. з ПДВ за лютий 2016 р.; рахунок на оплату №2469 від 11.04.2016 р. на суму 387 116,80 грн. з ПДВ за березень 2016 р.

Однак, умовами п.5.2.5 договору №Б008 від 28.03.2016 р. передбачено, що постачальник зобовязаний складати та підписувати акт приймання-передачі природного газу у порядку, визначеному договором.

Пунктами 2.9.2 та 2.9.3 договору встановлено, що на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС та/або на підставі даних оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника. Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобовязується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акту приймання-передачі акту.

Таким чином, у даному випадку, умовами договору було передбачено, що обовязок складання актів прийому-передачі та надання їх для підписання споживачу покладається на постачальника. Акти повинні бути складені протягом трьох робочих днів за розрахунковий період-місяць.

Складання постачальником (позивачем) актів прийому-передачі здійснюється на підставі даних оператора ГТС, яким виступає єдине підприємство ПАТ «Укртрансгаз» або на підставі даних оператора ГРМ.

У даному випадку, оператором ГРМ є підприємство ПАТ «Мелітопольгаз», дочірнім підприємством якого є постачальник ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз».

Як вже зазначалось, пунктом 4.2.1 встановлено, що 100 % місячної вартості запланованого обєму постачання газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання.

Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу, згідно п.3.5 договору здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Однак, судом першої інстанції не було враховано, що місячні планові обєми постачання газу за період січень-березень 2016 року визначено лише 28.03.2016 р., шляхом підписання договору на постачання природного газу та викладені в пункті 1.3 цього договору, що також підтверджується тим, що планові обсяги січня та лютого 2016 року в договорі визначено відповідно до фактичних обсягів постачання газу за цей період. У звязку із чим Управління освіти не мало можливості до 28.03.2016 р. здійснити попередню оплату.

Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області є бюджетною організацією та фінансується за коштів місцевого бюджету. Реєстрація взятих бюджетних зобовязань здійснюється відповідно до наказу Міністерства фінансів Ураїни від 02.03.2016р. №309 «Про затвердження порядку реєстрації та обліку бюджетних зобовязань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 березня 2012 р. за №419/20732.

У додатку до наказу Державної казначейської служби України від 29.04.2013 р. №68 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо переліку підтверджуючих документів для реєстрації бюджетних зобовязань та проведення платежів» (із змінами) передбачено, що реєстрація бюджетних фінансових зобовязань на витрати «Оплата природного газу» здійснюється на підставі: договору, рахунку-фактури, акту наданих послуг/виконаних робіт.

У разі здійснення попередньої оплати на підставі: договору, рахунку.

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області не мало можливості здійснити оплату за природний газ, у тому числі попередню оплату, без наявності підписаного договору, підтверджуючих та платіжних документів.

Частиною ч.4 ст.612 Цивільного кодексу України встановлено, що прострочення боржнику не настає, якщо зобовязання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобовязання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обовязку, відповідно до ч.1 ст. 613 Цивільного кодексу України.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено факту порушення з боку відповідача строків оплати, згідно п.4.2 договору поставленого природного газу. А тому, суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Стосовно вимоги відповідача щодо порушення судом процесуального порядку розгляду позовних вимог суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

06.02.2018 року на адресу господарського суду Донецької області від позивача, в порядку ст. 46 ГПК України, надійшла уточнена позовна заява № 59 від 06.02.2018 року, в якій останній просив стягнути з Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області пеню в сумі 68828,24 грн. та три процента річних в сумі 4692,84 грн. Тобто, позивачем було збільшено позовні вимоги, у звязку із чим загальна ціна позову становить - 73 521,08 грн. Згідно з рішенням господарського суду Запорізької області уточнена позовна заява позивача була прийнята до розгляду.

Частиною 3 статті 163 Господарського процесуального кодексуУкраїни встановлено, у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить, сплатити до звернення в суд із відповідною заявою.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні уточненої позовної заяви у січні 2018 року не було сплачено встановлений розмір судового збору.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що у даному випадку було порушено норми процесуального права.

За результатами прийнятого рішення суд першої інстанції не зазначив та не стягнув з позивача на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 355,40 грн. за заяву про збільшення позовних вимог.

Враховуючи наведене та допущену місцевим судом неповноту встановлення обставин справи, яка призвела до помилкових висновків та порушення норм матеріального та процесуального права, на підставі ст.277 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 15.12.2017р.) судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку про часткове скасування рішення господарського суду Запорізької області від 19.02.2018 р. у справі №908/2538/17 з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині Дочірнього підприємства "Газ Мелітополя" Публічного акціонерного товариства "Мелітопольгаз" до Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області про стягнення пені в сумі 59955,65 грн., 3% річних в сумі 4087,90 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 1393,75 грн.

Витрати по сплаті судового збору розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній з 15.12.2017 р.).

Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України (в новій редакції від 15.12.2017р.), Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області, м. Мелітополь, Запорізька область, на рішення господарського суду Запорізької області від 19.02.2018 (повний текст 26.02.2018) по справі № 908/2538/17 задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 19.02.2018 (повний текст 26.02.2018) по справі № 908/2538/17 скасувати частково в частині стягнення з Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області на користь Дочірнього підприємства "Газ Мелітополя" Публічного акціонерного товариства "Мелітопольгаз" пені в сумі 59955,65 грн., три проценти річних в сумі 4087,90 грн., витрат по сплаті судового збору в сумі 1393,75 грн.

Прийняти в цій частині нове рішення, у зв'язку із чим викласти резолютивну частину рішення господарського суду Запорізької області від 19.02.2018 р. (повний текст 26.02.2018р.) в наступній редакції:

"У задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства "Газ Мелітополя" Публічного акціонерного товариства "Мелітопольгаз" до Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області про стягнення пені в сумі 59955,65 грн., 3% річних в сумі 4087,90 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 1393,75 грн. відмовити повністю".

Стягнути з Дочірнього підприємства "Газ Мелітополя" Публічного акціонерного товариства "Мелітопольгаз" (, 72313, Запорізька область, м. Мелітополь, проспект 50-річчя Перемоги, 17) на користь Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області (, 72313, м. Мелітополь, Запорізька область, вул. Осипенко, 96) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2400,00 грн.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ на примусове виконання цієї постанови, оформивши його у відповідності до вимог ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного суду через Донецький апеляційний господарський суд (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України) протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 04.06.2018 р. оголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови складено та підписано 07.06. 2018р.

Головуючий суддя: Л. Ф. Чернота

Судді: Д. О. Попков

ОСОБА_3

Надруковано примірників 4: 1 позивачу;1 відповідачу ;1 у справу; 1 ГСЗО;