ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2018 м. Київ

Справа № 910/22023/17

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Б'ЮТІ ТРЕЙД ПРОДАКШН";

до державної фіскальної служби України;

про стягнення 26.000,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Б'ЮТІ ТРЕЙД ПРОДАКШН" (далі – позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до державної фіскальної служби України (далі – відповідач) про стягнення 26.000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті неправомірних дій відповідача у вигляді несвоєчасного здійснення реєстрації поданих позивачем у червні 2017 року 13-ти податкових накладних, позивачу завдана шкода в розмірі 26.000,00 грн. яка складається із нарахованих та сплачених товариству з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" штрафних санкцій на підставі укладеного між останнім та позивачем договору поставки від 01.01.2017 № 78884.

Таким чином, позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача 26.000,00 грн. майнової шкоди у зв’язку із неправомірними діями відповідача у вигляді несвоєчасного здійснення реєстрації поданих позивачем у червні 2017 року 13-ти податкових накладних

Ухвалою господарського суду м. Києва від 13.12.2017 № 910/22023/17 вказану позовну заяву повернуто без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.03.2018 ухвалу господарського суду м. Києва від 13.12.2017 скасовано, справу № 910/22023/17 передано до господарського суду м. Києва для розгляду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.04.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/22023/17 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

До господарського суду надійшов відзив відповідача, який залишений судом без розгляду з підстав викладених в ухвалі від 11.06.2018.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як постачальником, та товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" (далі – Товариство), як покупцем, укладено договір поставки від 01.01.2017 № 78884 (далі – Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов’язується в порядку та строки, встановлені Договором передати товар у власність Товариству, у відповідній кількості та якості по узгодженій ціні, а останнє прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених Договором (п. 1.1 Договору).

Пунктом 2.7 Договору, зокрема, визначено, що при передачі товару позивач зобов’язаний направити Товариству на його електронну адресу податкову накладну, зареєстровану в єдиному реєстрі податкових накладних, протягом семи календарних днів з дати її складання. При порушенні позивачем викладених в даному пункті Договору вимог щодо реєстрації та надання Товариству податкової накладної, Товариство має право затримати оплату за поставлений товар до моменту отримання податкової накладної та, крім того, позивач зобов’язаний сплатити Товариству штрафну санкцію в розмірі 1 % від суми поставленого за даними документами товару, але не менше 2.000,00 грн. за кожний випадок такого порушення.

Між Товариством та позивачем був підписаний протокол заліку взаємних вимог від 11.08.2017 № 50981, відповідно до якого були зараховані зустрічні однорідні вимоги сторін, а саме – заборгованість Товариства перед позивачем по оплаті поставленого товару за Договором та заборгованість позивача перед Товариством по оплаті штрафних санкцій відповідно до повідомлення від 27.07.2017 № 23421. Розмір погашених взаємних вимог склав 26.000,00 грн.

За твердженнями позивача, підставою нарахування та сплати останнім штрафних санкцій стало порушення відповідачем строків реєстрації податкових накладних за відвантажені на адресу Товариства товари за Договором, яке обумовлене невірним відображенням в системі електронного адміністрування (СЕА) ПДВ задекларованого позивачем відшкодування суми ПДВ згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за травень 2017, а саме:

- від 13.06.2017 на суму 4.950,72 грн.;

- від 13.06.2017 на суму 5.500,80 грн.;

- від 15.06.2017 на суму 2.750,40 грн.;

- від 15.06.2017 на суму 1.100,16 грн.;

- від 15.06.2017 на суму 1.100,16 грн.;

- від 17.06.2017 на суму 2.750,40 грн.;

- від 17.06.2017 на суму 1.100,16 грн.;

- від 20.06.2017 на суму 2.750,40 грн.;

- від 20.06.2017 на суму 1.100,16 грн.;

- від 20.06.2017 на суму 2.750,40 грн.;

- від 22.06.2017 на суму 2.750,40 грн.;

- від 22.06.2017 на суму 2.750,40 грн..

Положеннями пункту 21.3 статті 21 Податкового кодексу України визначено, що шкода, завдана платнику податків неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи контролюючого органу, відшкодовується за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для фінансування цього органу, незалежно від вини цієї особи.

Таким чино як стверджує позивач, у зв’язку з неправомірними діями відповідача, позивачу завдана шкода в сумі 26.000,00 грн., яка складається з нарахованих та сплачених Товариству штрафних санкцій на підставі Договору, яку позивач просить стягнути з відповідача.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Приписами статті 1173 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Таким чином, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується саме державою в особі уповноваженого органу, а саме - державної казначейської служби України.

В свою чергу, позивачем в поданому до суду позові визначено відповідачем саме державну фіскальну службу України, що в даному випадку за висновками суду є невірним визначенням відповідача у даній справі, що має наслідком відмову в задоволенні позовних вимог.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) розміру збитків;

3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками;

4) вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Проте, правила про застосування до відповідача міри відповідальності у вигляді стягнення збитків судом не застосовуються, оскільки сума, заявлена до стягнення, заявлена позивачем саме у вигляді шкоди, завданої на думку позивача неправомірними діями відповідача.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 233, 236, 238, 250, 252, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя С.В. Балац