УХВАЛА

м. Київ

14.05.2018Справа № 5011-43/12756-2012

За скаргою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Женева» арбітражного керуючого Оліфренка О.І.

на дії Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області

За заявою Акціонерного товариства закритого типу "Метра Сервіс"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Женева"

про стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії

в межах справи № 5011-43/12756-2012

За заявою ОСОБА_2

до товариства з обмеженою відповідальністю "Женева"

(ідентифікаційний код 32494233)

про визнання банкрутом

Суддя Яковенко А.В.

при секретарі судового засіданні Кобельчук О.І.

Представники:

від заявника: ОСОБА_4

від відповідача: ліквідатор Олефіренко О.І.

Державний виконавець не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду м. Києва знаходить справа №5011-43/12756-2012 за заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю про банкрутство.

27.09.16 від акціонерного товариства закритого типу "Метра Сервіс" надійшла заява про стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії в межах справи № 5011-43/12756-2012.

02.11.16 від ліквідатора боржника надійшли заперечення на заяву акціонерного товариства закритого типу "Метра Сервіс" про стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії в межах справи № 5011-43/12756-2012.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.11.2016 задоволено заяву акціонерного товариства закритого типу "Метра Сервіс" про стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії в межах справи № 5011-43/12756-2012. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Женева" (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 24, літ. "Б"; ідентифікаційний код 32494233) на користь акціонерного товариства закритого типу "Метра Сервіс" (69002, Запорізька обл., м. Запоріжжя, просп. Леніна, буд. 53; ідентифікаційний код 21478119) 45.000 (сорок п'ять тисяч) грн. 00 коп. штрафу та 8.268 (вісім тисяч двісті шістдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору. Усунуто перешкоди в користуванні акціонерним товариством закритого типу "Метра Сервіс" (69002, Запорізька обл., м. Запоріжжя, просп. Леніна, буд. 53; ідентифікаційний код 21478119) нежилим приміщенням, а саме: магазину "Діадема" загальною площею 170,8 кв. м., який розташований за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, буд. 29, в тому числі, але не обмежуючись наданням можливості безперешкодного доступу (проходу) до приміщення; надання можливості здійснювати господарську діяльність в приміщенні; надання можливості встановлення охорони приміщення; здійснення інших дій, пов'язаних із виконанням договору оренди. Вселено акціонерне товариство закритого типу "Метра Сервіс" (69002, Запорізька обл., м. Запоріжжя, просп. Леніна, буд. 53; ідентифікаційний код 21478119) до нежилого приміщення - магазину "Діадема" загальною площею 170,8 кв. м., який розташований за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, буд. 29.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, ухвалу господарського суду м.Києва від 03.11.2016р. у справі №5011-43/12756-2012 - скасовано і постановлено нове, яким відмовлено АТЗТ "Метра Сервіс" у задоволенні заяви про стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії. В порядку ч.2 ст.101, ст.99, п.1 ч.1 ст.83 ГПК України визнано недійсним Договір відповідального зберігання з правом користування від 20.01.2016р. укладений між ТОВ "Женева" та ТОВ "Ренесанс-Д", а також Договір №08/16 оренди нежилого приміщення від 08.08.2016р. укладений між АТЗТ "Метра Сервіс" та ТОВ "Женева". Застосувано реституцію і зобов'язано ТОВ "Ренесанс-Д" повернути ТОВ "Женева" нежитлове приміщення загальною площею 170, 8 кв.м., що розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 29.

02.02.2017 на виконання вказаної постанови Господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.04.2017 касаційну скаргу Акціонерного товариства закритого типу "Метра Сервіс" залишено без задоволення. Касаційну скаргу кредитора ОСОБА_2 задоволено. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2017 у справі №5011-43/12756-2012 в частині визнання недійсним Договору відповідального зберігання з правом користування від 20.01.2016 укладеного між ТОВ "Женева" та ТОВ "Ренесанс-Д" скасовано. В іншій частині постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2017 у справі №5011-43/12756-2012 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.08.2017 відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні заяви про відвід судді. Задоволено самовідвід судді Паська М.В. у справі №5011-43/12756-2012.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа №5011-43/12756-2012 передана для розгляду судді Яковенко А.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.12.2017 справу №5011-43/12756-2012 прийнято суддею Яковенко А.В. до свого провадження.

Судом встановлено, що на адресу суду надійшли наступні документи:

-скарга ліквідатора на бездіяльність державного виконавця та зобов'язання вчинити дії;

- заява ОСОБА_2 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.12.2017 призначено розгляд скарги ліквідатора на бездіяльність державного виконавця та зобов'язання вчинити дії; заяви ОСОБА_2 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у судовому засіданні 17.01.2018.

Судове засідання, призначене на 17.01.2018, не відбулось у зв'язку з направленням матеріалів справи до Київського апеляційного господарського суду .

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2018 відмовлено ТОВ "Бета Семінал" в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Бета Семінал" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 15.01.2013 у справі №5011-43/12756-2012. Матеріали справи повернуто до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2108 призначено розгляд скарги ліквідатора на бездіяльність державного виконавця та зобов'язання вчинити дії; заяви ОСОБА_2 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у судовому засіданні на 05.03.2018.

Судове засідання, призначене на 26.03.2018, не відбулось, у зв'язку з перебуванням судді А.В. Яковенко на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.03.2018 призначено розгляд скарги ліквідатора на бездіяльність державного виконавця та зобов'язання вчинити дії; заяви ОСОБА_2 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у судовому засіданні на 18.04.2018.

17.04.2018 до Господарського суду м. Києва надійшли заперечення ліквідатора на скаргу ОСОБА_2 на дії/бездіяльність ліквідатора.

17.04.2018 від ТОВ "Бета Семінал" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2018 відкладено розгляд скарга ліквідатора на бездіяльність державного виконавця та зобов'язання вчинити дії та заяви ОСОБА_2 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню на 14.05.2018.

В судовому засідання 14.05.2018 розглядалася скарги ліквідатора на бездіяльність державного виконавця та зобов'язання вчинити.

Ліквідатор просив задовольнити, подану скаргу з підстав наведених в самій скарзі.

Представник ОСОБА_2 покладається на розсуд суду стосовно заявленої скарги.

Державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в судове засідання 14.05.2018 не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал Господарського суду міста Києва від 23.02.2018, 05.03.2018, 30.03.2018, 18.04.20178 не виконав.

Розглянувши скаргу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, господарський суд міста Києва встановив наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 19 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

Частиною 1 п. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Постановою від 09.08.2017 р. державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області було відкрито виконавче провадження ВП№54409571 з виконання наказу господарського суду міста Києва від 02.02.2017 р. №5011-43/12756-2012.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Таким чином, необхідними умовами для повернення виконавчого документу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" є відсутність майна у боржника (на яке може бути накладено стягнення за законодавством) та безрезультатність розшуку такого майна.

З матеріалів справи вбачається, що з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем не було вчинено ніяких дій щодо виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02.02.2017 у справі №5011-43/12756-2012

Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

З моменту відкриття виконавчого провадження ВП№54409571 (09.08.2017) строк для вчинення виконавчих дій, передбачений ч. 2 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження", сплив.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду, а згідно частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

При цьому, будь-яких виключень або делегування регулювання даних правовідносин іншим нормам законодавства Конституція України не містить.

До того ж, наведені приписи ст. 124 та 129 Конституції України були розглянуті Конституційним Судом України, який у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012р. вказав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу №5-рп/2013 Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 р. зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З наведених приписів Конституції України та рішень Конституційного Суду України вбачається декларування законодавцем безумовного права кожного, на чию користь ухвалено судове рішення, на його виконання.

Відтак суд приходить до висновку, що всупереч приписам Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області не було належним чином вжито необхідних заходів щодо своєчасного і повного виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2017 у справі № 5011-43/12756-2012.

Пунктом 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012 р. встановлено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на викладене, доводи скаржника щодо бездіяльності Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області є правомірними.

Вимога ліквідатора про зобов'язання Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області здійснити дії з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва №5011-43/12756-2012 від 02.02.2017 задоволенню не підлягає, оскільки скаржником не конкретизовано які саме дії орган державної виконавчої служби має вчинити.

Більш того, відповідно до абз. 2 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» №13 від 26.13.2003 р. заяви, подання учасників виконавчого провадження вирішуються загальним і господарським судами мотивованими ухвалами відповідно до вимог статей 232 - 234 ЦПК та статей 86, 121 2 ГПК. Виходячи зі змісту ст. 248 24 ЦПК у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом N 606-XIV можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених ст. 35 Закону N 606-XIV), проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом або скоротити його (ч. 3 ст. 36 Закону N 606-XIV).

З огляду на викладене, підстави для зобов'язання органу державної виконавчої служби вчинити всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва №5011-43/12756-2012 від 02.02.2017 у суду відсутні.

За таких обставин, доводи ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Женева» арбітражного керуючого Оліфренка О.І. визнаються судом правомірними, а бездіяльність Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області незаконною.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Женева» арбітражного керуючого Оліфренка О.І. на бездіяльність Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області задовольнити частково.

2. Визнати незаконною бездіяльність Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області щодо.

3. В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

4. Дана ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 05.06.2018

Суддя А.В. Яковенко