ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.06.2018 м. Ужгород Справа № 907/268/18

Суддя господарського суду Йосипчук О.С., розглянувши матеріали

за позовом Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області, м. Хуст в інтересах держави в особі виконавчого комітету Пилипецької сільської ради Міжгірського району, с. Пилипець

до відповідача фізичної особи-підприємця Петрище Володимира Васильовича, с. Лозянський

про стягнення 39895,80 грн.

Прокурором в інтересах держави в особі виконавчого комітету Пилипецької сільської ради Міжгірського району заявлено позов про стягнення 39895,80 грн. заборгованості з пайового внеску за участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Пилипець Міжгірського району Закарпатської області на підставі договору.

Згідно з позовною заявою, підставами позову є факт невиконання відповідачем зобов'язання щодо оплати 39895,80 грн. пайового внеску за участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Пилипець Міжгірського району Закарпатської області на підставі договору, визнаного укладеним 23.08.2017 року згідно з рішенням господарського суду Закарпатської області від 14.03.2017 року у справі №907/889/16, залишеного в силі постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 року .

Ухвалою суду від 10.04.2018 року відкрито провадження у справі, постановлено розглянути в порядку спрощеного провадження без виклику сторін та встановлено строк для подання процесуальних документів.

23.04.2018 року від позивача - виконавчого комітету Пилипецької сільської ради Міжгірського району надійшов відзив, яким останній повністю підтримав позовні вимоги, викладені в поданій прокурором позовній заяві.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов. Враховуючи, що про розгляд справи в порядку спрощеного провадження відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати заперечення проти позову з підтверджуючими матеріалами.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відзив подається протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ст. 241 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами та із врахуванням принципу змагальності.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

ВСТАНОВИВ:

На виконання вимог ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, рішенням 23 сесії 6 скликання Пилипецької сільської ради Міжгірського району від 12.05.13 №2 "Про пайову участь замовників будівництва у розвитку інфраструктури населених пунктів Пилипецької сільської ради", з метою належного утримання та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Пилипецької сільської ради затверджено Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населених пунктів Пилипецької сільської ради (далі - Порядок), граничні розміри (відсотки) залучення коштів інвесторів в залежності від функціонального призначення об'єкту та типовий договір про пайову участь замовників будівництва у розвитку інфраструктури населених пунктів Пилипецької сільської ради.

В зв'язку з тим, що відповідач у добровільному порядку та у встановлені строки договір про пайову участь замовників будівництва у розвитку інфраструктури населених пунктів Пилипецької сільської ради не уклав, рішенням господарського суду Закарпатської області від 14.03.2017р. у справі №907/889/16 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 30.03.2017р.), залишеним в силі постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 року, задоволено позов прокурора в інтересах держави в особі виконавчого комітету Пилипецької сільської ради до фізичної особи - підприємця Петрище Володимира Васильовича та визнано укладеним з дня набрання рішенням суду законної сили договір про пайову участь (внесок) замовника (юридичною, фізичною особою) у створенні розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Пилипець між виконавчим комітетом Пилипецької сільської ради та фізичною особою - підприємцем Петрище Володимиром Васильовичем на суму 39895,80 грн. в редакції, викладеній в резолютивній частині.

Пунктом 2.1 вказаного договору встановлено обов'язок відповідача (Замовника - згідно договору) перераховувати кошти на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Пилипець у розмірі 39895 грн. 80 коп. згідно з розрахунком. Передбачено, що пайовий внесок сплачується Замовником у повній сумі на розрахунковий рахунок місцевого бюджету єдиним платежем у місячний строк після прийняття об'єкта у експлуатацію, наведено реквізити для перерахунку коштів (п. 2.2).

Згідно п. 3.1 договору встановлено, що замовник зобов'язується перерахувати кошти в сумі, зазначеній у п. 2.1 розділу 2 Договору у місячний строк після прийняття об'єкта у експлуатацію єдиним платежем.

Листом від 12.10.2017 року №191 позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату суми 39 895,80 грн., однак, така вимога залишена останнім без відповіді та задоволення.

Оскільки відповідач після укладення договору про пайову участь замовників будівництва у розвитку інфраструктури населених пунктів Пилипецької сільської ради згідно рішення господарського суду Закарпатської області від 23.08.2017 року, грошові кошти у розмірі 39895 грн. 80 коп. не сплатив, прокурор в інтересах держави в особі виконавчого комітету Пилипецької сільської ради звернувся з даним позовом про стягнення вказаної суми в примусовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлюються Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Кошти, отримані як пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду Закарпатської області від 14.03.2017р. у справі №907/889/16 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 30.03.2017р.), залишеним в силі постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 року, задоволено позов прокурора в інтересах держави в особі виконавчого комітету Пилипецької сільської ради до фізичної особи - підприємця Петрище Володимира Васильовича та визнано укладеним з дня набрання рішенням суду законної сили договір про пайову участь (внесок) замовника (юридичною, фізичною особою) у створенні розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Пилипець між виконавчим комітетом Пилипецької сільської ради та фізичною особою - підприємцем Петрище Володимиром Васильовичем на суму 39895,80 грн. в редакції, викладеній в резолютивній частині.

Приписами ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, вказана частина статті вказує на факти, які містяться у винесених раніше судових рішеннях. Ці факти мають для суду преюдиціальний характер (обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ). Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, позаяк їх з істинністю вже встановлено у рішенні, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Зі змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов'язки виникають, зокрема, з Договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.ст. 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, встановлених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно повинно бути виконане у встановлений строк (термін).

Відповідно до ч. 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

З огляду на вказані вище положення Закону, вбачається, що у відповідача виник обов'язок сплатити кошти пайової участі у зв'язку з настанням строку їх сплати відповідно до вимог ст. 40 Закону - до введення в експлуатацію об'єкта, будівництво якого здійснюється саме замовником.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем вказану вимогу щодо сплати коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не було виконано як до введення об'єкта в експлуатацію, так і після укладення договору згідно рішення господарського суду Закарпатської області від 14.03.2017р. у справі №907/889/16.

Позивач листом від 12.10.2017 року №191 звернувся до відповідача з вимогою про сплату суми 39895,80 грн. Вказаний лист був надісланий на адресу відповідача рекомендованим листом.

Однак, свої зобов'язання, які визначені Законом та договором щодо сплати коштів пайової участі відповідач не виконав, в результаті чого в останнього виникла заборгованість в сумі 39895,80 грн.

Доказів про сплату коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Пилипець, суду не подано.

Підсумовуючи сукупність встановлених фактичних обставин справи і норм права, суд дійшов висновку, що матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача суми заборгованості 39895,80 грн. заборгованості з пайового внеску за участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Пилипець є правомірною та такою, що підлягає задоволенню повністю, оскільки позов належним чином позивачем доведено і документально підтверджено, і в той же час відповідачем в установленому порядку не спростовано.

Оскільки спір до розгляду судом доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України слід покласти на нього.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 74, 86, 129, 237-238, 240-241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Петрище Володимира Васильовича (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь виконавчого комітету Пилипецької сільської ради Міжгірського району (90011, Закарпатська обл., Міжгірський район, с. Пилипець, 75, код 04350843) (реквізити: , р/р 0146 в ГУ ДКСУ в Закарпатській області, код класифікації доходів бюджету 24170000, призначення платежу - надходження коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, МФО 812016) суму 39895,80 грн. (тридцять дев'ять тисяч вісімсот дев'яносто п'ять гривень 80 коп.) заборгованості з пайового внеску за участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Петрище Володимира Васильовича (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь прокуратури Закарпатської області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а, код 02909967; отримувач - прокуратура Закарпатської області; банк отримувача - Державна казначейська служба України; МФО - 820172, р/р №8475) суму 1762,00 грн. (Одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду.

Суддя О.С. Йосипчук