ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2018 справа № 908/2452/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: суддіОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 ОСОБА_5, довіреність №05/4942 від 08.11.2017р. не зявився Запорізького державного медичного університету, м.Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від15.03.2018р. (повний текст підписано 20.03.2018р.)
у справі№ 908/2452/17 (суддя Зінченко Н.Г.)
за позовомЗапорізького державного медичного університету, м.Запоріжжя
доТовариства з обмеженою відповідальністю ВБК Вертикаль, м.Запоріжжя
простягнення 45420,71грн.
В С Т А Н О В И В:

Запорізький державний медичний університет, м.Запоріжжя, позивач, звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю ВБК Вертикаль, м.Запоріжжя про стягнення 45420,71грн., які складаються з 17150,33грн. пені та 28270,38грн. штрафу. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором про закупівлю робіт за державні кошти №019Р-17 від 05.05.2017р. в частині виконання повного обсягу визначених умовами договору підрядних робіт.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 15.03.2018р. (повний текст підписано 20.03.2018р.) у справі №908/2452/17 у задоволенні позовних вимог відмовлено. Рішення суду мотивоване тим, що факт неналежного виконання підрядних робіт за договором №019Р-17 від 05.05.2017р. не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому нарахування штрафних санкцій є безпідставним.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Запорізький державний медичний університет звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Підставами для скасування рішення апелянт зазначає неповне зясування обставин, що мають значення для справи, неправильне дослідження та оцінку доказів, невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи. Так, позивач звертає увагу на сукупність обставин, які, на переконання останнього, свідчать про наявність підстав для скасування рішення, а саме:

- судом не враховано, що листом-гарантією вих.№02/10/17 від 02.10.2017р. підрядник фактично визнав невиконання робіт у повному обсязі та надав згоду на оплату штрафних санкцій;

- місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про те, що додатковою угодою №1 від 02.10.2017р. сторони знизили вартість робіт, які мав виконати підрядник, оскільки названою угодою сторони фактично лише зупинили нарахування штрафних санкцій;

- суд безпідставно зазначив, що виконання підрядних робіт відповідачем та їх приймання позивачем підтверджені актами приймання виконаних будівельних робіт та довідкою про вартість робіт, підписаними без жодних зауважень та претензій, оскільки матеріали справи містять відповідні претензії з боку позивача;

- господарський суд Запорізької області дійшов неправильного висновку, що факт перерахування замовником коштів є безумовним підтвердженням прийняття робіт позивачем без претензій та зауважень, оскільки позивачем були оплачені лише виконані роботи, до якості та своєчасності виконання яких претензій не було;

- посилання суду першої інстанції на те, що позивач зобовязаний чітко визначити етапи, перелік робіт, що не виконані, строки їх виконання та який саме з цих етапів є простроченим, є помилковими, оскільки перелік підстав у п.6.1 не є вичерпним, а нарахування штрафних санкцій саме виходячи з вартості не виконаних робіт узгоджується з умовами названого пункту договору;

- суд в достатній мірі не обґрунтував, що лист-гарантія є неналежним, недопустимим та недостатнім доказом, який би міг підтвердити, що підрядні роботи були виконані не в повному обсязі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 20.04.2018р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий Зубченко І.В., судді Попков Д.О., Радіонова О.О.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 25.04.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Запорізького державного медичного університету на рішення господарського суду Запорізької області від 15.03.2018р. (повний текст підписано 20.03.2018р.) у справі №908/2452/17 та зобовязано відповідача до 16.05.2018р. включно надати до суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його надсилання скаржнику.

Вимог зазначеної ухвали відповідач не виконав, відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 17.05.2018р. призначено розгляд справи на 05.06.2018р.

У судовому засіданні 05.06.2018р. представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Однак, враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце судового засідання, беручи до уваги, що їх явка не була визнана судом обовязковою, приймаючи до уваги достатність наявних матеріалів справи, судова колегія визнала за можливе розглянути справу за відсутністю представника відповідача за наявними матеріалами у справі.

Відповідно до ст.269 ГПК України, дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги (ч.1). Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4).

Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України здійснено фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу, складено протокол судового засідання.

У судовому засіданні 05.06.2018р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як було встановлено господарським судом та не оспорюється сторонами, 05.05.2017р. між Запорізьким державним медичним університетом (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю ВБК Вертикаль (далі - підрядник) укладено договір про закупівлю робіт за державні кошти №019Р-17 (далі договір), за умовами п.1.1 якого підрядник зобов'язується на свій ризик виконати роботи, а замовник зобов'язується у встановленому порядку прийняти та оплатити повністю і належним чином виконані роботи: найменування робіт: «Капітальний ремонт аудиторно-спортивного корпусу (ремонт студентського актового залу в аудиторно-спортивному корпусі) за адресою: вул.Сталеварів, буд.42, м.Запоріжжя, ЗДМУ» (капітальний ремонт і реставрація за кодом CRV ДК 021:20-7 (далі обєкт), (ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013) відповідно до проектно-кошторисної документації (далі роботи), який здійснюється за рахунок бюджетних коштів спеціального фонду з метою забезпечення навчально-виховного процесу.

Відповідно до п.1.2 договору види, обсяги та ціна робіт, які виконує підрядник, встановлюються у кошторисі та договірній ціні (додатки №1,2) на підставі проектної документації - дефектного акту (додаток №3), які є невід'ємними частинами цього договору.

Пунктом 3.1 договору сторони узгодили, що загальна ціна робіт за цим договором визначається у погодженій сторонами договірній ціні (додаток №2) та складає 1399000,00грн. без ПДВ.

Згідно з п.3.4 замовник здійснює оплату за договором поетапно проміжними платежами в міру виконання робіт. Сторони допускають можливість здійснення попередньої оплати (авансу) за роботи на строк не більше трьох місяців: на підставі рахунку підрядника.

Місце виконання робіт: вул.Сталеварів, буд.42, м.Запоріжжя, Вознесенівський р-н, 69035 (п.4.1).

За умовами пункту 4.2 договору загальний строк виконання робіт за цим договором - з дня укладання цього договору до 31.07.2017р.

Згідно з п.4.6 датою, яка підтверджує закінчення кожного етапу робіт, є дата підписання замовником наданих підрядником актів прийому-передачі виконаних робіт.

Відповідно до п.4.7 акти прийому-передачі виконаних робіт готує підрядник і передає для підписання уповноваженому представнику замовника до 25 числа поточного місяця. Уповноважений представник замовника протягом 3-х робочих днів з дати отримання перевіряє відповідність даних, зазначених в актах, фактичним обсягам виконаних підрядних робіт і, у разі відповідності, підписує їх.

Після підписання акту прийому-передачі виконаних робіт замовник має додаткові 35 календарних днів (окрім передбачених 3-х днів) на додаткову детальну перевірку прихованих робіт. При виявленні недоліків у прихованих роботах сторонами складається акт з повним переліком доопрацювань, які необхідно здійснити, і термінів їх виконання (п.4.8).

За умовами п.8.1 договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2017р., але в будь-якому випадку - до повного виконання сторонами зобовязань за договором.

Судом першої інстанції на підставі аналізу матеріалів справи, зокрема, акту приймання виконаних будівельних робіт №1 за липень 2017р. від 31.07.2017р. (форма КБ-2) на суму 145188,32грн., акту приймання виконаних будівельних робіт №2 за липень 2017р. від 31.07.2017р. (форма КБ-2) на суму 849949,16грн. та довідки про вартість робіт від 31.07.2017р. (форма КБ-3) на суму 995137,48грн., які підписані підрядником та замовником без жодних зауважень, встановлено, а сторонами не оспорюється факт виконання відповідачем та приймання позивачем на виконання умов договору №019Р-17 від05.05.2017р. робіт на загальну суму 995137,48грн.

За змістом наявних у матеріалах справи банківських виписок, замовником 11.05.2017р. перерахована (платіж проведено 12.05.2017р.) попередня оплата за капітальний ремонт АСК у сумі 970000,00грн. (відповідно рахунку СФ-0000007 від 10.05.2017р.) та 07.08.2017р. перераховані (платіж проведено 09.08.2017р.) кошти за капітальний ремонт АСК у сумі 25137,48грн. (відповідно рахунку СФ-0000013 від 31.07.2017р.). Отже, виконані будівельні роботи на суму 995137,16грн. були оплачені замовником у повному обсязі.

Додатковою угодою №1 від 02.10.2017р. до договору про закупівлю робіт за державні кошти №019Р-17 від 05.05.2017р. сторони внесли зміни до п.3.1 договору та виклали його в наступній редакції: Загальна ціна робіт за цим договором складає 995137,48грн. без ПДВ.

Додаткова угода набуває чинності від дати її підписання сторонами і скріплення печатками сторін. Ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору (п.4,6).

Предметом розгляду справи є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ВБК Вертикаль пені у розмірі 17150,33грн. за період з 01.08.2017р. по 01.10.2017р. та 28270,38грн. штрафу за невиконані в повному обсязі роботи за договором про закупівлю робіт за державні кошти №019Р-17 від 05.05.2017р. на суму 403862,52грн.

Донецький апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, дійшов наступних висновків.

Стаття 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст.525, 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом. За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Дослідивши договір, з якого виникли цивільні права та обов'язки сторін, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором підряду, який підпадає під правове регулювання глави 61 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Як визначено в ч.1 ст.853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч.4 ст.882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою (ч.6 ст.882 ЦК України).

Таким чином, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника (позивача).

Як зазначалося раніше, за умовами пунктів 4.7, 4.8 договору акти прийому-передачі виконаних робіт готує підрядник і передає для підписання уповноваженому представнику замовника до 25 числа поточного місяця. Уповноважений представник замовника протягом 3-х робочих днів з дати отримання перевіряє відповідність даних, зазначених в актах, фактичним обсягам виконаних підрядних робіт і, у разі відповідності, підписує їх. Після підписання акту прийому-передачі виконаних робіт замовник має додаткові 35 календарних днів (окрім передбачених 3-х днів) на додаткову детальну перевірку прихованих робіт. При виявленні недоліків у прихованих роботах сторонами складається акт з повним переліком доопрацювань, які необхідно здійснити, і термінів їх виконання.

Наразі, позивачем не дотримано обов'язку щодо повідомлення про можливі недоліки виконаних робіт у визначеному законом та договором порядку.

При цьому, факт належного виконання відповідачем зобовязань за договором про закупівлю робіт за державні кошти №019Р-17 від 05.05.2017р. на суму 995137,48грн. підтверджений матеріалами справи та не оспорюється позивачем.

Разом з тим, звертаючись з позовною заявою Запорізький державний медичний університет просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 17150,33грн. за період з 01.08.2017р. по 01.10.2017р. та 28270,38грн. штрафу, нарахованих на суму невиконаних відповідачем, за твердженнями позивача, в повному обсязі робіт за договором про закупівлю робіт за державні кошти №019Р-17 від 05.05.2017р., вартість яких становить 403862,52грн. (різниця між загальною ціною робіт, визначеною в договорі (1399000,00грн.), та фактичною вартістю виконаних робіт (995137,48грн.)).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог господарський суд Запорізької області зазначив, що позивач зобов'язаний не визначити загальну суму невиконаних робіт, а чітко визначити етапи, перелік робіт, що невиконані, строки їх виконання та який саме з цих етапів є простроченим, чого зроблено не було. Крім того, суд першої інстанції звернув увагу на те, що представник позивача в судових засіданнях повідомив, що обсяг невиконаних робіт за договором можливо встановити лише порівнявши кошторис до договору №019Р-17 від 05.05.2017р. та кошторис, складений сторонами до додаткової угоди №1 від 02.10.2017р., проте, окремого документу, який визначає обсяг не виконаних робіт не існує.

До того ж місцевий господарський суд наголосив, що додатковою угодою №1 від 02.10.2017р. до договору сторони внесли зміни до п.3.1 договору щодо загальної ціни робіт за цим договором (складає 995137,48грн.), і роботи на загальну суму 995137,48грн підрядником виконані, у звязку з чим суд дійшов висновку про недоведеність факту неналежного виконання підрядних робіт за договором №019Р-17 від 05.05.2017р.

Разом з тим, судова колегія приймає до уваги приписи ч.1 статті 845 ЦК України, згідно яких підрядник має право на ощадливе ведення робіт за умови забезпечення належної їх якості.

При цьому, ощадливість підрядника - це зниження фактичних витрат підрядника в порівнянні з кошторисом.

Ощадливе ведення робіт підрядником дозволяє здійснити економію матеріалів або грошових коштів. За загальним правилом, всі вигоди від цього отримує підрядник, якщо така економія не досягалась за рахунок погіршення якості роботи. При цьому не повинно відбуватись як погіршення результату роботи так і загальне зниження якості за рахунок застосування більш дешевих або менш якісних матеріалів.

Робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру (ст.857 ЦК України).

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що зниження загальної ціни робіт за договором №019Р-17 від 05.05.2017р. може розглядатись як ощадливість замовника за умови відсутності в матеріалах справи та недоведеності позивачем належними та допустимими доказами факту невиконання відповідачем частини робіт, визначених умовами договору.

При цьому, судова колегія звертає увагу, що твердження апелянта про те, що додатковою угодою №1 від 02.10.2017р. сторони фактично лише зупинили нарахування штрафних санкцій, не базується на жодних доказах та не відповідає змісту додаткової угоди.

Таким чином, судова колегія Донецького апеляційного господарського вважає вірним висновок суду першої інстанції про недоведеність Запорізьким державним медичним університетом факту неналежного виконання відповідачем підрядних робіт за договором №019Р-17 від 05.05.2017р., з викладених у постанові мотивів.

Стосовно доводів апеляційної скарги судова колегія зазначає наступне.

Апелянт стверджує, що суд першої інстанції безпідставно зазначив, що виконання підрядних робіт відповідачем та їх приймання позивачем підтверджені актами приймання виконаних будівельних робіт та довідкою про вартість робіт, підписаними без жодних зауважень та претензій, оскільки матеріали справи містять відповідні претензії з боку позивача. Разом з тим, зазначені претензії жодним чином не спростовують факт належного виконання відповідачем зобовязань за договором за наявності первинних документів та відсутності доказів протилежного.

Крім того, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає безпідставними твердження апелянта про те, що листом-гарантією вих.№02/10/17 від 02.10.2017р. підрядник фактично визнав невиконання робіт у повному обсязі та надав згоду на оплату штрафних санкцій, оскільки: по-перше, такий лист не є первинним документом, який містить інформацію про господарську операцію, і за відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів порушення відповідачем зобовязань за договором №019Р-17 від 05.05.2017р. не має доказового значення; по-друге, матеріали справи не містять письмової заяви відповідача про визнання позову, викладеної у відповідності до приписів ст.191 ГПК України; по-третє, під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач заперечував факт неналежного виконання зобовязань за договором про закупівлю робіт за державні кошти.

Як зазначалося раніше, предметом розгляду справи є стягнення з відповідача пені та штрафу. Згідно приписів ст.611 ЦК України правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, настають у разі порушення зобов'язання.

Частиною першою статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. Якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

За умовами пункту 6.1 договору при затримці строків виконання робіт з вини підрядника, він сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від вартості відповідного етапу за кожен день прострочення, та штраф у розмірі 7% від вартості відповідного етапу робіт.

Оскільки позивачем не доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором підряду, відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій (пені та штрафу).

Відтак, враховуючи вищевикладене, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 15.03.2018р. (повний текст підписано 20.03.2018р.) у справі №908/2452/17 відповідає нормам матеріального та процесуального права України за мотивами, викладеними в постанові, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

За змістом ст.129 ГПК України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275-277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Запорізького державного медичного університету, м.Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 15.03.2018р. (повний текст підписано 20.03.2018р.) у справі №908/2452/17 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 15.03.2018р. (повний текст підписано 20.03.2018р.) у справі №908/2452/17 - залишити без змін за мотивами, викладеними в постанові.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

У судовому засіданні 05.06.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 11.06.2018р.

Головуючий І.В. Зубченко

Судді Д.О. Попков

ОСОБА_3

Надруковано 5 примірників: 1 позивачу; 1 відповідачу; 1 до справи; 1 ДАГС; 1 ГСЗО