ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2018 р. м. Київ Справа № 911/612/18

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Майбороди В.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода, Київська обл., м. Біла Церква

до Товариства з обмеженою відповідальністю Долівенко, Київська обл., м. Біла Церква

про стягнення 14 319 грн. 70 коп.

Представники:

позивача ОСОБА_1;

відповідача не зявився.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 14 319 грн. 70 коп. заборгованості за договором про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення № 9278 від 12.08.2013 року, з яких 11 568 грн. 17 коп. боргу за понаднормовий скид забруднюючих речовин, 1 486 грн. 68 коп. пені, 270 грн. 00 коп. 3% річних, 994 грн. 86 коп. інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем обовязку з оплати наданих послуг.

Одночасно, разом з позовною заявою Позивачем подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною першою статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 29.03.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/612/18 у порядку спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача в засідання суду не зявився, про причини неявки не повідомив суд належним чином, вимоги суду викладені в ухвалах від 29.03.2018 року, 25.04.2018 року не виконав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2013 року між ТОВ «Білоцерківвода» та ТОВ «Долівенко» було укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення № 9278, відповідно до умов якого виконавець зобовязується надавати споживачу послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення у необхідних обсягах, встановлених нормативним розрахунком, та відповідної якості, а споживач зобовязується своєчасно і у повному обсязі оплачувати отримані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.п. 5.5.20, 5.5.21 Договору, Відповідач має забезпечити якість стічних вод, які потрапляють до міської каналізації відповідно до норм допустимих концентрацій забруднюючих речовин, визначених Додатком № 3 до Договору, а також виключити можливість скиду стічних вод з перевищенням допустимих забруднюючих речовин.

Пунктом 4.5 Договору передбачено, що у разі перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах споживач здійснює оплату за послуги водовідведення згідно наданого виконавцем рахунку із застосуванням коефіцієнта кратності у відповідності до вимог «Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Біла Церква», затверджених рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 424 від 25.12.2013р. (далі - місцеві Правила приймання стічних вод).

Відповідно до п. 2.1. місцевих Правил приймання стічних вод Водоканал має право контролювати якість стічних вод шляхом здійснення раптового відбору проб стічних вод, що скидаються Підприємствами до системи каналізації міста, а також предявляти Підприємствам у встановленому порядку рахунки за скид понаднормативних забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень.

Згідно з п. 8.12.3 місцевих Правил приймання стічних вод відбір проб виконується представниками Водоканалу в присутності уповноваженого представника Підприємства, що фіксується в акті, який підписують як представники Водоканалу, так і представники Підприємства. Акт складається у двох примірниках.

У разі неявки уповноваженого представника Підприємства або при його відмові підписати акт останній підписується представниками Водоканалу із зазначенням прізвища представника Підприємства, який відмовився підписати акт.

Згідно з п.п. 7.8, 7.9. Правил приймання стічних вод передбачено, що при відмові Підприємства виділити відповідальну особу для відбору проб, зволіканні з допуском представника Водоканалу на територію Підприємства (більш ніж 30 хвилин після його прибуття) або створенні перешкод у відборі проб з боку представників Підприємства, Водоканал виставляє Підприємству рахунок за понаднормативний скид забруднень з коефіцієнтом кратності Кк = 5 за розрахунковий місяць, у якому було вчинене дане порушення. У разі неявки уповноваженого представника Підприємства або при його відмові підписати акт останній підписується представниками Водоканалу із зазначенням прізвища представника абонента, який відмовився підписати акт.

19 квітня 2017 року працівниками ТОВ «Білоцерківвода» було здійснено спробу проведення відбору проб стічних вод для визначення вмісту забруднюючих речовин, що скидаються відповідачем зі стічними водами в каналізаційну мережу м. Біла Церква з обєкта по вул. Пушкінська, 47. Відповідач не виділив відповідальних осіб для відбору проб.

Позивач повідомив Факсограмою № 1-04/08-967 від 20.04.2017 року ТОВ «Долівенко» про проведення нарахувань за понаднормативний скид забруднюючих речовин з обєкта відповідача по вул. Пушкінська 47 із застосуванням коефіцієнту кратності Кк = 5 у звязку із створенням перешкод представникам водоканалу у проведенні відбору проб стічних вод.

Враховуючи викладене ТОВ «Білоцерківвода» провело нарахування плати за скид понаднормативно забруднених стічних вод до міських каналізаційних мереж обєктом відповідача за квітень 2017 року.

Згідно розрахунку розмір плати за скид понаднормативних забруднень обєктами відповідача за квітень 2017 року склав 11 568,17 грн. з ПДВ.

04 травня 2017 року на адресу Відповідача було направлено розрахунок плати за скид понаднормативних забруднень, а також Рахунок № 55 від 28.04.2017р., який отриманий Відповідачем 30.05.2017 р, що підтверджується копією повідомлення про вручення, яка міститься в матеріалах справи, проте відповідач не виконав обовязок щодо оплати, в звязку з чим 20.09.2017 року позивач направив на адресу ТОВ «Долівенко» претензію № 1-04/09-2212, якою вимагав здійснити оплату рахунку за скид понаднормативних забруднень до міської каналізації у розмірі 11 568,17 грн. у термін, передбачений чинним законодавством для розгляду претензій.

Доказів сплати заборгованості суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 11 568 грн. 17 коп. є обґрунтована, і тому підлягає задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача 994 грн. 86 коп. інфляційних втрат та 270 грн. 00 коп. 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВГСУ № 16/587-22/430 від 31.08.2011 року та інформаційному листі ВГСУ № 01-06/928/2012 від 17.07.2012 року.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобовязання з оплати наданих послуг, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 994 грн. 86 коп. інфляційних втрат та 270 грн. 00 коп. 3% річних, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору.

Статтею 230 ГК України визначено, що порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п. 6.1. договору споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за несвоєчасне внесення платежів за послуги шляхом сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в розрахунковий період. Нарахування пені здійснюється за кожен день прострочення платежу, включаючи день оплати.

Враховуючи вищевикладені норми закону та умови договору, позивачем у звязку з простроченням виконання зобовязання з оплати передбачених договором платежів нараховано 1 486 грн. 68 коп. пені відповідно до наданого розрахунку, який відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, у звязку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст.129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13 73-92, 129, 207, 236, 238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Долівенко» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Пушкінська, буд. 47, код 37865691) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 24, код 38010130) 11 568 (одинадцять тисяч пятсот шістдесят вісім) грн. 17 коп. боргу, 994 (девятсот девяносто чотири) грн. 86 коп. інфляційних втрат, 270 (двісті сімдесят) грн. 00 коп. 3% річних, 1 486 (одна тисяча чотириста вісімдесят шість) грн. 68 коп. пені, 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 11.06.2018 року.

Суддя Л.Я. Мальована