ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 903/837/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Пількова К.М. і Селіваненка В.П.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

касаційну скаргу ОСОБА_4

на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 20.03.2018 (головуючий суддя - Бучинська Г.Б., судді: Василишин А.Р., Розізнана І.В.)

за позовом ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4)

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродторг" (далі - Товариство) та

фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (далі - ФОП ОСОБА_5)

про визнання недійсним договору поворотної фінансової допомоги та договору іпотеки.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до господарського суду Волинської області з позовом до Товариства та ФОП ОСОБА_5 про визнання недійсним договору поворотної фінансової допомоги від 21.06.2017 та договору іпотеки від 04.08.2017 № 6843 разом із заявою про забезпечення позову.

Позовні вимоги мотивовані тим, що укладення спірних договорів, на думку ОСОБА_4, спрямовані на порушення його корпоративних прав та неправомірного позбавлення Товариством належної йому нерухомості. Окрім того, ОСОБА_4 вважає, що укладення спірних договорів спрямовані на передачу майнових активів Товариства третім особам.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 16.11.2017 судом вжито заходи забезпечення позову, накладено арешт на нерухоме майно, а саме на: водонасосну станцію (літера І-1) загальною площею 32,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1; насосну станцію (літера Ж-1) загальною площею 93,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1; цех хлібобулочних виробів (приміщення №21,з №26 по №40) (літера О-1) загальною площею 873,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; цех макаронних виробів (приміщення №№1-20, №№22-25) (літера О-1) загальною площею: 434,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 0,6266 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення - для обслуговування виробничої бази, кадастровий номер: НОМЕР_1 та встановлено заборону відповідачам, третім особам на відчуження (в т.ч. передачу в заставу, іпотеку, до статутного капіталу юридичних осіб), звернення стягнення, задоволення вимог іпотекодержателя, перереєстрацію прав власності на зазначене майно Товариства.

Рішенням господарського суду Волинської області від 07.12.2017 зі справи № 903/837/17 у задоволенні позову відмовлено. Скасовано заходи до забезпечення позову, застосовані згідно з ухвалою господарського суду Волинської області від 16.11.2017, шляхом скасування накладення арешту на нерухоме майно Товариства та заборони відповідачам, третім особам відчуження (в т.ч. передачі в заставу, іпотеку, до статутного капіталу юридичних осіб), звернення стягнення; задоволення вимог іпотекодержателя; перереєстрації прав власності на вищезазначене майно Товариства.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 рішення господарського суду Волинської області від 07.12.2017 у справі № 903/837/17 скасовано, провадження у справі закрито з підстав непідвідомчості справи господарським судам.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.03.2018 скасовано заходи до забезпечення позову, які були застосовані згідно з ухвалою господарського суду Волинської області від 16.11.2017 шляхом скасування накладення арешту на нерухоме майно Товариства, а саме: з водонасосної станції (літера І-1) загальною площею 32,5 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1; з насосної станції (літера Ж-1) загальною площею 93,2 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1; з цеху хлібобулочних виробів (приміщення №21,з №26 по №40) (літера О-1) загальною площею 873,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; з цеху макаронних виробів (приміщення №№1-20, №№22-25) (літера О-1) загальною площею: 434,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; з земельної ділянки площею 0,6266 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення - для обслуговування виробничої бази, кадастровий номер: НОМЕР_1 та скасовано заборону відповідачам, третім особам на відчуження (в т.ч. передачу в заставу, іпотеку, до статутного капіталу юридичних осіб), звернення стягнення, задоволення вимог іпотекодержателя, перереєстрацію прав власності на зазначене майно Товариства.

Скасовуючи заходи забезпечення позову, застосовані відповідно до ухвали господарського суду Волинської області від 16.11.2017 у справі № 903/837/17, апеляційний господарський суд зазначив про те, що провадження у зазначеній справі було закрито постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.02.2018, оскільки спір не підлягав розгляду господарським судом, питання щодо застосованих заходів забезпечення позову вирішено не було, а відтак відповідно до приписів частин першої та дев'ятої статті 145 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 20.03.2018 скасувати.

Так, згідно з доводами ОСОБА_4:

- суд апеляційної інстанції не міг з власної ініціативи скасувати існуючі заходи забезпечення позову, оскільки відповідне питання можливо було вирішити тільки при винесенні постанови від 26.02.2018 про закриття провадження у справі, що передбачено вимогами частини дев'ятої статті 145 ГПК України;

- ГПК України не передбачено підстав для усунення судом допущених ним порушень законодавства при винесенні постанови суду, зокрема виправлення допущених порушень шляхом винесення ухвали суду.

У відзиві на касаційну скаргу Товариство, посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просило залишити ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 20.03.2018 у справі № 903/837/17 без змін, а касаційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення.

Розгляд касаційної скарги ОСОБА_4 здійснено судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи, у відповідності до частини п'ятої статті 301 ГПК України.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Суд апеляційної інстанції в ухваленні оскаржуваного судового акта виходив з такого.

ОСОБА_4 звернувся до господарського суду Волинської області з позовом до Товариства та ФОП ОСОБА_5 про визнання недійсним договору поворотної фінансової допомоги від 21.06.2017 та договору іпотеки від 04.08.2017 № 6843. Водночас ОСОБА_4 було подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 16.11.2017 судом вжито заходи забезпечення позову, а саме: накладено арешт на нерухоме майно - водонасосну станцію (літера І-1) загальною площею 32,5 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1; насосну станцію (літера Ж-1) загальною площею 93,2 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1; цех хлібобулочних виробів (приміщення №21,з №26 по №40) (літера О-1) загальною площею 873,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; цех макаронних виробів (приміщення №№1-20, №№22-25) (літера О-1) загальною площею: 434,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 0,6266 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення - для обслуговування виробничої бази, кадастровий номер: НОМЕР_1 та встановлено заборону відповідачам, третім особам на відчуження (в т.ч. передачу в заставу, іпотеку, до статутного капіталу юридичних осіб), звернення стягнення, задоволення вимог іпотекодержателя, перереєстрацію прав власності на зазначене майно Товариства.

Рішенням господарського суду Волинської області від 07.12.2017 зі справи № 903/837/17 у задоволенні позову відмовлено. Скасовано заходи до забезпечення позову, застосовані згідно з ухвалою господарського суду Волинської області від 16.11.2017, шляхом скасування накладення арешту на нерухоме майно Товариства, та заборони відповідачам, третім особам відчуження (в т.ч. передачі в заставу, іпотеку, до статутного капіталу юридичних осіб), звернення стягнення, задоволення вимог іпотекодержателя, перереєстрації прав власності на вищезазначене майно Товариства.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 рішення господарського суду Волинської області від 07.12.2017 у справі № 903/837/17 скасовано, провадження у справі закрито.

У прийнятті постанови від 26.02.2018 судом апеляційної інстанції не було вирішено питання щодо застосованих ухвалою суду від 16.11.2017 у справі № 903/837/17 заходів забезпечення позову.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.03.2018 скасовано заходи забезпечення позову, які були застосовані згідно з ухвалою господарського суду Волинської області від 16.11.2017 шляхом скасування накладення арешту на нерухоме майно Товариства, а саме: на водонасосну станцію (літера І-1) загальною площею 32,5 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1; на насосну станцію (літера Ж-1) загальною площею 93,2 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1; на цех хлібобулочних виробів (приміщення №21,з №26 по №40) (літера О-1) загальною площею 873,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; на цех макаронних виробів (приміщення №№1-20, №№22-25) (літера О-1) загальною площею: 434,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; на земельну ділянку площею 0,6266 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення - для обслуговування виробничої бази, кадастровий номер: НОМЕР_1 та скасовано заборону відповідачам, третім особам на відчуження (в т.ч. передачу в заставу, іпотеку, до статутного капіталу юридичних осіб), звернення стягнення, задоволення вимог іпотекодержателя, перереєстрацію прав власності на вищезазначене майно Товариства.

Причиною подання касаційної скарги стала незгода ОСОБА_4 з оскаржуваним судовим рішенням.

За приписами статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається та встановлено апеляційним господарським судом, що ухвалою господарського суду Волинської області від 16.11.2017 було задоволено заяву про забезпечення позову. Рішенням господарського суду від 07.12.2017 у задоволенні позову біло відмовлено та скасовано заходи забезпечення позову. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 рішення господарського суду Волинської області від 07.12.2017 було скасовано та закрито провадження у справі з підстав непідвідомчості справи господарським судам. Відтак рішення господарського суду Волинської області від 07.12.2017 зі справи № 903/837/17 фактично не потребує виконання.

Водночас заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи і має на меті гарантувати реальне виконання рішення суду.

Тобто забезпечення позову має тимчасовий характер, спрямований саме на гарантування виконання майбутнього рішення господарського суду, та має бути скасований господарським судом у разі, якщо потреба у такому забезпеченні відпала з певних причин.

При цьому відповідно до частини дев'ятої статті 145 ГПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Судом апеляційної інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що у прийнятті Рівненським апеляційним господарським судом постанови від 26.02.2018 питання про скасування заходів забезпечення позову вирішено не було.

Відповідно до частини першої статті 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Зазначена стаття має універсальний характер та не обмежує суд у можливості винесення з власної ініціативи ухвали про скасування заходів забезпечення позову після винесення постанови суду про закриття провадження у справі.

Відтак Касаційний господарський суд України погоджується з твердженням суду апеляційної інстанції про те, що заходи забезпечення позову є тими заходами, що застосовуються, як гарантія реального виконання рішення суду та як гарантія задоволення законних вимог позивача, а тому висновок суду про відсутність між сторонами спору, що підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, робить неможливим подальше існування заходів, вжитих на забезпечення прав позивача у даній справі.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про необхідність постановлення ухвали про скасування заходів забезпечення позову, які були застосовані згідно з ухвалою господарського суду Волинської області від 16.11.2017 шляхом скасування накладення арешту на нерухоме майно Товариства, а саме: на водонасосну станцію (літера І-1) загальною площею 32,5 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1; на насосну станцію (літера Ж-1) загальною площею 93,2 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1; на цех хлібобулочних виробів (приміщення №21,з №26 по №40) (літера О-1) загальною площею 873,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; на цех макаронних виробів (приміщення №№1-20, №№22-25) (літера О-1) загальною площею: 434,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; на земельну ділянку площею 0,6266 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення - для обслуговування виробничої бази, кадастровий номер: НОМЕР_1 та скасовано заборону відповідачам, третім особам на відчуження (в т.ч. передачу в заставу, іпотеку, до статутного капіталу юридичних осіб), звернення стягнення, задоволення вимог іпотекодержателя, перереєстрацію прав власності на вищезазначене майно Товариства.

Згідно з частиною третьою статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частин першої та другої статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до приписів статті 309 ГПК України у відповідній редакції суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишити касаційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін як таку, що постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У зв'язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін ухвалу суду апеляційної інстанції, а також враховуючи, що учасники справи не подавали заяв про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 20.03.2018 у справі № 903/837/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя К. Пільков

Суддя В. Селіваненко