ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2018 р. Cправа № 902/210/18

Господарський суд Вінницької області у складі судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Німенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи

за позовом приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту", м.Київ в інтересах Бродецької філії, смтБродецьке

до товариства з обмеженою відповідальністю "АВК Українське каолінове товариство", смтГлухівці Козятинського району Вінницької області

про стягнення 77328,19 грн згідно договору перевезення

за участю представників:

позивача, ОСОБА_1, діє за дорученням;

відповідача, ОСОБА_2, діє за дорученням

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду Вінницької області 25.04.2018 надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" в інтересах Бродецької філії про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "АВК Українське каолінове товариство" 77328,19 грн заборгованості згідно договору №3 від 15.04.2014 про надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом, з яких 42886,59 грн - основний борг, 30420,63 грн - сума, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів, та 4020,97 грн - 3% річних.

Обґрунтовуючи свою позовну вимогу, позивач посилається на те, що 15.04.2014 між ПАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" в особі директора Бродецької філії та ТОВ "АКВ Українське каолінове товариство" було укладено договір №3 про надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом, щодо надання яких виникає технологічна необхідність у відповідача. Водночас при проведенні планової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Бродецької філії за період з 01.01.2015 по 31.08.2017 роками працівниками Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області було виявлено недотримання доходів на суму 42886,59 грн від надання Відповідачу послуг з перевезення порожнього рухомого складу (тари порожніх контейнерів) для Відповідача у період з 01.01.2015 по 23.03.2015 р.р. З огляду на непогашення відповідачем після звернення з листом-вимогою про повернення заборгованості, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 27.04.2018 постановлено відкрити провадження у справі №902/210/18, розгляд справи №902/210/18 здійснити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначити на 31.05.2018.

29.05.2018 до суду надійшов відзив на позовну заяву №1946 від 23.04.2018 за підписом генерального директора ТОВ "АКВ Українське каолінове товариство" ОСОБА_3 та директора з правових питань ОСОБА_4, яким останні з заявленими позовними вимогами не погоджуються в повному обсязі, вважають їх безпідставним та необґрунтованим та просять суд застосувати строк позовної давності, в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на пропуск встановленого законодавством як строку спеціальної позовної давності в шість місяців так і строку загальної позовної давності в три роки.

На визначену судом дату (31.05.2018) в судове засідання з'явились всі учасники справи.

Судовий розгляд справи здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.1 ст.222 ГПК України.

Відповідно до п.18 ч.2 ст.182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Згідно з ч.6 ст.183 Господарського процесуального кодексу України, якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Згідно з п.3 ч.2 ст.185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У підготовчому засіданні 31.05.2018 представники позивача та відповідача подали письмову заяву про перехід до розгляду справи по суті у даному судовому засіданні.

Враховуючи вчинення судом всіх дій, необхідних у підготовчому провадженні та відсутність клопотань учасників справи про відкладення підготовчого засідання, 31.05.2018 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про закриття підготовчого провадження та перехід до судового розгляду по суті, про що зазначено у протоколі судового засіданні від 31.05.2018.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив в повному обсязі з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву та просив суд застосувати строк позовної давності, в позові відмовити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні докази на засадах всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, судом встановлено наступне.

15.04.2014 між приватним акціонерним товариством "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" в особі директора Бродецької філії (виконавець) та товариством з обмеженою діяльністю "АКВ Українське каолінове товариство" (замовник) було укладено договір №3 (а.с.31-42), згідно п.1.1 якого, виконавець зобов'язується надати замовнику послуги пов'язані з перевезення вантажів залізничним транспортом та послуги пов'язані з перевезенням вантажів залізничним транспортом щодо надання яких виникає технологічна необхідність у замовника, а замовник зобов'язується провести розрахунки за надані послуги на умовах цього договору.

Відповідно до п.1.3. договору, послуга з перевезення вантажів передбачає переміщення вантажів в залізничних вагонах та іншого рухомого складу, які надійшли на адресу замовника (відповідача) з передавальних колій ст.Козятин-ІІ №5 та №6 Бердидичівського парку на залізничну колію ст.Каолінова №1 Бродецької філії до місць навантаження-вивантаження замовника (далі - вантажні фронти) та у зворотному напрямку.

Згідно п.п.1.4., 1.5. договору відстань перевезення вантажів в залізничних вагонах, які надійшли на адресу замовника складає 5 (км). Обсяг надання послуг встановлюється щорічно згідно заявки замовника з розбивкою по кварталах. Уточнені обсяги на поточний рік та орієнтовні на наступний рік повинні бути надані виконавцю не пізніше 1 квітня поточного року. Місячний обсяг робіт визначається як 1/3 квартального обсягу, якщо в заявці не передбачено інше. Добовий обсяг робіт визначається як 1/30 місячного.

Розділом 4 договору сторони визначили порядок проведення розрахунків. Для забезпечення можливості надання послуг, замовник постійно здійснює не пізніше ніж за 10 днів до дня надання послуг, попередню оплату в розмірі 100% від суми вартості запланованих послуг за перевезення вантажів та додаткових послуг, шляхом перерахування коштів у сумах, відповідних до обсягу перевезення та вагонообігу на залізничній колії на рахунок виконавця р/р 85 у банку Держбанк України МФО 300465, (п.4.1 договору).

Згідно п.5.1 договору, вартість послуг встановлюється у відповідності з вимогами закону України "Про ціни і ціноутворення" та відображається в Додатку №1 "Протокол погодження договірних цін/тарифів", який є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.1.1 додатку №1 до договору "Протокол погодження договірних цін/тарифів" на підставі пункту 10 розділу ІІІ Методичних рекомендацій щодо формування тарифів на перевезення вантажів та інші послуги, що надаються ПрАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ", затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 30.11.07 за №1094 за перевезення Виконавцем 1 (однієї) тонни вантажу на відстань до 3-х км з Замовника стягуються наступні тарифи: від 1 тонни до 2500 тонн (включно) перевезеного вантажу в місяць - 24 грн 01 коп.; від 2501 тонни до 5000 тонн (включно) перевезеного вантажу в місяць -19 грн 00 коп.; від 5001 тонни до 7500 тонн (включно) перевезеного вантажу в місяць - 17 грн 86 коп.; від 7501 тонни і більше перевезеного вантажу в місяць - 15 грн 66 коп.

За перевезення вантажів на відстань понад: 3-х км до диференційного тарифу додаються 5 (п'ять) копійок (без ПДВ) за кожний повний або неповний кілометр.

Маса завантаженого рухомого складу визначається у тоннах (т) по залізничній накладній. При поверненні на станцію Козятин-ІІ не завантажених вагонів, які надходили під завантаження, Замовник сплачує Виконавцю плату за перевезення порожнього рухомого складу, при цьому маса перевезення визначається по тарі порожнього вагону, яка нанесена на кузові вагону. При перевезенні вантажу та не завантаженого рухомого складу неповна тонна вантажу або тари вагону округлюються. При округленні маси вантажу до повних тонн 500 кг і більше округлюються в бік збільшення до повних тон, маса менше 500 кг не враховується.

Відповідно до п.11.6. договору, договір укладено сторонами на термін з 02.06.2014 по 02.06.2015 (включно). У всіх випадках цей договір діє до здійснення всіх розрахунків за надані послуги.

Як стверджує позивач та вбачається з матеріалів справи при проведенні планової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Бродецької філії за період з 01.01.2015 по 31.08.2017 роки працівниками Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області було, зокрема, виявлено недоотримання доходів на суму 42886,59 грн від надання Відповідачу послуг з перевезення порожнього рухомого складу (тари порожніх контейнерів) для Відповідача у період з 01.01.2015 по 23.03.2015, де: 9027,16 грн - вартість за січень, 19787,98 грн - вартість за лютий, 14071,45 грн - вартість за березень.

Позивач 16.02.2018 та 15.03.2018 звертався до відповідача з листами щодо сплати останнім заборгованості у розмірі 42886,59 грн за надання відповідачу послуг з перевезення порожнього рухомого складу (тари порожніх контейнерів) за період з 01.01.2015 по 23.03.2015.

Натомість листами від 22.02.2018 та від 23.03.2018 відповідач відмовився від сплати зазначеної заборгованості з посиланням на пропуск позивачем строку позовної давності.

Несплата відповідачем заборгованості у розмірі 42886,59 грн за надання відповідачу послуг з перевезення порожнього рухомого складу (тари порожніх контейнерів) за період з 01.01.2015 по 23.03.2015 стала підставою для звернення до суду з даним позовом.

Оцінивши наведені сторонами аргументи в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (ст.6 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими, відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Таким чином позивач правомірно звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Проте, як наголошувалось вище, відповідачем заявлено клопотання про застосування до вимог позивача строку позовної давності.

Загальні положення щодо позовної давності та порядку її обчислення, що підлягають застосуванню під час вирішення спорів між сторонами у зобов'язаннях, визначені у главі 19 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.261 вказаного Кодексу, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Так, предметом даного спору є вимога про стягнення 42 886, 59 грн заборгованості за надання Відповідачу послуг з перевезення порожнього рухомого складу (тари порожніх контейнерів) за період з 01.01.2015 по 23.03.2015, заявлені до стягнення інфляційні та три відсотка річних нараховані позивачем на зазначену суму заборгованості за зазначений період.

Таким чином, виходячи з приписів ст.ст. 256, 257, ч.1 ст.261 ЦК України, позивач про стягнення 42 886, 59 грн заборгованості, що виникла з 01.01.2015 по 23.03.2015, інфляційних та 3% річних нарахованих на зазначену суму заборгованості за період з 01.01.2015 по 23.03.2015 звернувся до суду з пропуском трьохрічного строку позовної давності, що вказує на правомірність вимоги відповідача про застосування позовної давності.

Доводи позивача щодо початку обрахунку трирічного строку позовної давності з 02.06.2015 (закінчення строку дії договору) до уваги судом не приймається з огляду на вимоги ч.1 ст.261 ЦК України, п.4.1. договору, підписання позивачем актів здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Відповідно до п.2.3 Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" №10 від 29 травня 2013 року якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов'язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв'язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК України).

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, встановивши обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача 42886,59 грн заборгованості за надання Відповідачу послуг з перевезення порожнього рухомого складу (тари порожніх контейнерів) за період з 01.01.2015 по 23.03.2015, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог з підстав спливу позовної давності, про застосування якої заявлено іншою стороною у справі.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 13, 18, 42, 46, 73, 76, 77, 78, 86, 123, 129, 165, 178, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити.

2. Копію рішення направити сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Відповідно до ч.6 ст.233 ГПК України повне рішення у справі №902/210/18 складено 11 червня 2018 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2, 3 - позивачу - ПАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (02092, м.Київ, вул.Алма-Атинська,37); Бродецькій філії (22115, смтБродецьке, вул.Робітнича,66);

3 - відповідачу - ТОВ "АВК Українське каолінове товариство" (22130, Вінницька область, Козятинський район, смтГлухівці, вул.Заводська,1).