ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 44/664-б

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Білоус В.В., Погребняк В.Я.

за участі секретаря судового засідання Сліпчук Н.В.

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Публічне акціонерне товариство "Телевізійний завод "Славутич",

боржник - Приватне підприємство "Підприємство НБС Ко"

представник - Коляда С.М. (довіреність від 22.01.2018)

розпорядник майна - арбітражний керуючий Кирик Віктор Кирилович, особисто

розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Телевізійний завод "Славутич"

на постанову Київського апеляційного господарського суду

від 30.01.2018

у складі колегії суддів: Верховець А.А. (головуючий), Мальченко А.О., Остапенко О.М.

та на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 21.08.2017

у складі судді Яковенко А.В.

за заявою Публічного акціонерного товариства "Телевізійний завод "Славутич"

про банкрутство Приватного підприємства "Підприємство НБС Ко"

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 19.02.2018 через Київський апеляційний господарський суд Публічне акціонерне товариство "Телевізійний завод "Славутич" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.01.2018 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2017 у справі №44/664-б в порядку статей 286 - 288 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній з 15.12.2017 (далі - ГПК України).

2. 29.03.2018, за наслідком проведеного повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого протоколом від 28.03.2018, колегією суддів: Катеринчук Л.Й. - головуючий, Білоус В.В., Погребняк В.Я. відкрито касаційне провадження у справі №44/664-б Господарського суду міста Києва за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Телевізійний завод "Славутич" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.01.2018 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2017 та призначено її розгляд в судовому засіданні на 17.05.2018 о 15 год. 30 хв.

3. Боржник - Приватне підприємство "Підприємство НБС Ко" 24.04.2018 подав відзив на касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Телевізійний завод "Славутич".

4. На розгляд касаційного суду винесено проблему застосування положень частини 6 статті 12, пункту 7 частини 1 статті 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до набрання чинності Законом України №4212-VI від 22.12.2011 (далі - Закон про банкрутство).

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Розгляд справи в суді першої інстанції та прийняте ним рішення

5. Провадження у справі №44/664-б про банкрутство Приватного підприємства "Підприємство НБС Ко" (далі - ПП "Підприємство НБС Ко", боржник), порушене ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2009 за заявою Публічного акціонерного товариства "Телевізійний завод "Славутич" (далі - ПАТ "Телевізійний завод "Славутич", ініціюючий кредитор) за загальною процедурою відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №2343-ХІІ, до внесення змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011 (далі - Закон про банкрутство).

6. Ухвалою підготовчого засідання Господарського суду міста Києва від 16.11.2009 розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Кирика Віктора Кириловича, якого зобов'язано скласти та подати господарському суду на затвердження реєстр вимог кредиторів боржника.

7. Ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 16.02.2010 затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 552 888, 83 грн. та зобов'язано розпорядника майна ПП "Підприємство НБС Ко" арбітражного керуючого Кирика В.К. надати суду протокол зборів кредиторів щодо обрання комітету кредиторів, а також протокол засідання комітету кредиторів щодо вирішення питання про відкриття ліквідаційної процедури або процедури санації боржника, призначення ліквідатора або керуючого санацією боржника.

8. Постановою Господарського суду міста Києва від 17.05.2010 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Кирика В.К.

9. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2011 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута станом на 01.01.2011. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2014 постанову про визнання боржника банкрутом від 17.05.2010 залишено без змін, а в пункти 4-8 резолютивної частини ухвали про завершення ліквідаційної процедури ПП "Підприємство НБС Ко" від 21.06.2011 внесено зміни щодо коду ЄДРПОУ підприємства-боржника.

10. Постановою Вищого господарського суду України від 26.08.2014 постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2014, ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.06.2011, постанову Господарського суду міста Києва від 17.05.2010 у справі №44/664-б скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва на стадію розпорядження майном.

11. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2015 продовжено строк процедури розпорядження майном у справі №44/664-б та повноваження розпорядника майна боржника на два місяці, тобто до 02.06.2015.

12. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2015 припинено процедуру розпорядження майном у справі №44/664-б, припинено повноваження арбітражного керуючого Кирика В.К. як розпорядника майна ПП "Підприємство "НБС КО", введено процедуру санації ПП "Підприємство "НБС КО", призначено керуючим санацією ПП "Підприємство "НБС КО" арбітражного керуючого Кирика В.К., залучено інвестором ПП "Підприємство "НБС КО" ТОВ "Торговий дім "Асконі".

13. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.10.2015 ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.06.2015 та ухвалу попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 16.02.2010 у справі №44/664-б скасовано, справу направлено до суду першої інстанції на стадію розпорядження майном в попередньому судовому засіданні.

14. Постановою Вищого господарського суду України від 15.12.2015 постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.10.2015 залишено без змін.

15. Ухвалою попереднього засідання від 10.08.2016 визнано кредитором боржника у справі №44/664-б ВАТ "Телевізійний завод "Славутич" з грошовими вимогами на суму 325 019, 23 грн., з яких 262 291, 74грн. - вимоги четвертої черги, 62 727,49 грн. - вимоги шостої черги. Затверджено реєстр вимог кредиторів ПП "Підприємство "НБС КО". Відмовлено ВАТ "Телевізійний завод "Славутич" у визнанні кредитором на суму 227 869, 60 грн.

16. 04.10.2016 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання боржника про припинення провадження у справі.

17. Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що станом на 03.10.2016 боржником грошові вимоги на суму 325 019, 23 грн. погашено, що підтверджується платіжним дорученням від 30.01.2016 №1, яке проведено банком 03.10.2016.

18. 21.08.2017 ухвалою Господарського суду міста Києва у складі судді Яковенко А.В. клопотання ПП "Підприємство "НБС КО" про припинення провадження у справі №44/664-б задоволено, припинено провадження у справі №44/664-б, дію мораторію припинено, зобов'язано Печерську районну в місті Києві державну адміністрацію відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців внести запис про припинення провадження у справі №44/664-б про банкрутство ПП "Підприємство "НБС КО".

19. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що враховуючи те, що за результатами зворотної фінансової допомоги від засновників на суму 326 000 грн., боржником було погашено заборгованість на суму 325 019, 23 грн. перед ПАТ "Телевізійний завод "Славутич", наявні підстави для припинення провадження у справі внаслідок виконання боржником усіх зобов'язань перед кредиторами відповідно до вимог пункту 7 частини 1 статті 40 Закону про банкрутство.

19.1. З огляду на припинення провадження у справі, суд залишив без задоволення клопотання розпорядника майна про введення процедури санації, про витребування доказів, про відкладення розгляду справи, клопотання ініціюючого кредитора про відсторонення керівника боржника, скаргу боржника на дії арбітражного керуючого.

Провадження в суді апеляційної інстанції та обґрунтування прийнятої ним постанови

20. 16.09.2017 ПАТ "Телевізійний завод "Славутич" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2017 у справі №44/664-б скасувати, а справу №44/664-б повернути для продовження розгляду до суду першої інстанції у новому складі суду. Скаржник посилався на те, що боржником порушені правила мораторію, регламентовані приписами статті 12 Закону про банкрутство.

21. 30.01.2018 постановою Київського апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: Верховець А.А. (головуючий), Мальченко А.О., Остапенко О.М. апеляційну скаргу ПАТ "Телевізійний завод "Славутич" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2017 у справі №44/664-б - без змін.

21.1. Переглянувши справу в повному обсязі, апеляційний суд погодився з правильністю оцінки та повнотою встановлення обставин справи судом першої інстанції, з його висновками про припинення провадження у справі внаслідок виконання конкурсних зобов'язань перед кредиторами відповідно до вимог пункту 7 частини 1 статті 40 Закону про банкрутство.

21.2. Апеляційний суд відхилив доводи про те, що боржником порушені правила мораторію, відповідно до вимог статті 12 Закону про банкрутство, та зазначив, що враховуючи конкурсну правову природу вимог кредитора, як таких, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, Закон про банкрутство не обмежує право боржника одночасно задоволити всі конкурсні вимоги, дія мораторію не поширюється на одночасне задоволення боржником кредиторських вимог.

21.3. Апеляційним судом встановлено, що в матеріалах справи містяться докази оплати, а саме оригінал довідки ПАТ "Сбербанк" від 21.03.2017 №39/5/50-27, відповідно до якої кошти, які були направлені боржником платіжним дорученням №1 від 03.01.2016 на ПАТ "Телевізійний завод "Славутич" на суму 325 019, 23 грн., були зараховані на рахунок ПАТ "Укрсоцбанк" 03.10.2016. Станом на 20.03.2017 кошти, які були перераховані відповідно до зазначеного платіжного доручення не поверталися на рахунок боржника. Даний факт також не заперечується представником ПАТ "Телевізійний завод "Славутич".

21.4. Щодо заявленого скаржником розрахунку збільшення боргу за рахунок інфляційних витрат та 3% річних, апеляційний суд зазначив, що ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 10.08.2016 відмовлено ВАТ "Телевізійний завод "Славутич" у визнанні кредитором на суму 227 869, 60 грн., отже, боржник в повному обсязі погасив конкурсну заборгованість.

21.5. Апеляційний суд відхилив доводи апелянта щодо оплати послуг арбітражного керуючого з посиланням на те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2017 клопотання розпорядника майна боржника задоволено частково, затверджено арбітражному керуючому Кирику В.К. звіт про оплату послуг за період з 16.11.2009 по 30.04.2017 в розмірі 80 809, 28 грн., та зазначив, що правова оцінка правильності нарахування цієї суми не є предметом розгляду за даною апеляційною скаргою.

21.6. За таких обставин, зважаючи на те, що заборгованість боржника ПП "Підприємства "НБС КО" перед кредитором ПАТ "Телевізійний завод "Славутич" відсутня, апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що боржник виконав усі зобов'язання перед кредиторами та, як наслідок, провадження у даній справі щодо нього припинено правомірно .

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника (ініціюючого кредитора)

22. Скаржник доводив, що рішення судів попередніх інстанцій ухвалені при неповному з'ясуванні обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, судами порушено принцип процесуальної рівності відповідно до статей 4-2, 22 ГПК України та змагальності відповідно до статті 4-3 ГПК України, оскільки судами, на відміну від заяв боржника, які розглядалися оперативно і невідкладно, залишено без розгляду клопотання інших учасників справи.

23. Скаржник зазначив, що судами проігноровано факти виведення активів із власності боржника, зокрема, валютних ресурсів (15 000 євро з рахунку боржника, відкритого ним у ПАТ "УкрСиббанк").

24. Скаржник доводив, що судами порушено приписи статті 31 Закону про банкрутство щодо черговості задоволення вимог кредиторів, а саме щодо першочергової компенсації витрат, пов'язаних з провадженням у справі про банкрутство та роботою ліквідаційної комісії.

25. Скаржник доводив, що судами проігноровано Закон України №3088-ІІІ від 07.03.2002 "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яким зі статті 14 Закону про банкрутство виключено норми, котрі дозволяли боржникові при проведенні процедури розпорядження майном одночасно задовольняти вимоги кредиторів відповідно до реєстру вимог кредиторів. Скаржник посилався на пункт 39 Постанови Пленуму Верховного Суду України №15 від 18.12.2009.

Доводи інших учасників справи

26. Боржник - ПП "Підприємство НБС Ко" у відзиві на касаційну скаргу заперечував доводи скаржника та погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо правомірності припинення провадження у справі №44/664-б, оскільки заборгованість боржника перед кредитором ПАТ "Телевізійний завод "Славутич" відсутня.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

27. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до набрання чинності Законом України №4212-VI від 22.12.2011

Частини 4, 6 статті 12 - мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди, на невикористані та своєчасно не повернуті кошти Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Пункт 7 частини 1 статті 40 - господарський суд припиняє провадження у справі про банкрутство, якщо боржник виконав усі зобов'язання перед кредиторами.

28. Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991в редакції, чинній до 15.12.2017

Стаття 4-2 - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Стаття 4-3 - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Частини 1, 3 статті 22 - сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

29. З огляду на повноваження суду касаційної інстанції при перегляді судових рішень в касаційному порядку відповідно до статті 300 ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника про порушення судами попередніх інстанцій положень статей 4-2, 4-3, 22 ГПК України в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991 та статей 12, 40 Закону про банкрутство в редакції Закону України №2343-ХІІ, до внесення змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011.

А.2. Юридична оцінка висновків судів першої та апеляційної інстанцій та мотиви відхилення доводів касаційної скарги

30. Статтею 129 Конституції України принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості визначені як одні з основних засад судочинства. Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях 4-2, 4-3 ГПК України в редакції до 15.12.2017. Зазначені принципи реалізуються у наданих сторонам прав знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

31. Оцінюючи доводи скаржника про порушення принципу рівності учасників господарського судочинства крізь призму необхідності дотримання судом балансу публічного та приватного інтересу, Суд зазначає таке. Згідно із назвою та преамбулою Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", - цей закон встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності суб'єкта підприємницької діяльності-боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредиторів. Отже, метою прийняття даного Закону є в першу чергу через задоволення вимог кредиторів досягнути відновлення платоспроможності боржника. А принцип рівності учасників процедури банкрутства повинен реалізовуватися таким чином, щоб не порушити балансу приватного інтересу (забезпечити колективне задоволення вимог кредиторів відповідно до процедур, визначених цим законом) та публічного інтересу у відновленні платоспроможності суб'єкта господарювання, як платника податків та суб'єкта створення матеріальних благ (надання послуг). Відтак, відновлення платоспроможності підприємства шляхом одночасного задоволення конкурсних вимог кредиторів повністю відповідає меті Закону про банкрутство та не порушує балансу інтересів кредитора та боржника у справі про банкрутство.

32. За приписами пункту 7 частини 1 статті 40 Закону про банкрутство, господарський суд припиняє провадження у справі про банкрутство, якщо боржник виконав усі зобов'язання перед кредиторами. Також, згідно з абзацом 2 частини 6 статті 12 Закону про банкрутство в редакції Закону України №2343-ХІІ від 14.05.1992, яка застосовується до боржника, дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів, що здійснюється боржником у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону, або керуючим санацією згідно з планом санації, затвердженим господарським судом, або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому статтею 31 цього Закону. Системний аналіз зазначених норм Закону про банкрутство дозволяє зробити висновок про те, що одночасне погашення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном в порядку, встановленому статтею 14 цього Закону, є законною підставою для припинення провадження у справі відповідно до пункту 7 частини статті 40 Закону про банкрутство.

33. Саме такий правовий висновок зроблено в останньому реченні пункту 39 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про банкрутство" №15 від 18.12.2009, яким роз'яснено, що заборона на задоволення вимог кредиторів не стосується випадків, коли боржник після виявлення у встановленому порядку кредиторів одночасно задовольнив вимоги всіх конкурсних кредиторів, зокрема і шляхом зарахування зустрічних вимог. У такому випадку провадження у справі про банкрутство підлягає припиненню на підставі пункту 7 частини 1 статті 40 Закону. Отже, доводи скаржника про неправильне застосування статей 12, 40 Закону про банкрутство є необґрунтованими.

34. Як встановлено судами, ухвалою попереднього засідання від 10.08.2016 визнано кредитором у справі №44/664-б до боржника: ВАТ "Телевізійний завод "Славутич" з грошовими вимогами на суму 325 019, 23 грн., відмовлено ВАТ "Телевізійний завод "Славутич" у визнанні кредитором на суму 227 869, 60грн. Отже, встановивши, що за результатами зворотної фінансової допомоги від засновників на суму 326 000 грн., боржником погашено заборгованість на суму 325 019, 23 грн. перед ПАТ "Телевізійний завод "Славутич", Суд погоджується з правильністю припинення провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 40 Закону про банкрутство.

35. Доводи скаржника про порушення черговості задоволення вимог на предмет першочергової компенсації витрат арбітражного керуючого та оплати наданих ним послуг, Суд вважає необґрунтованими та спростованими висновками апеляційного суду, який встановив що іншою ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2017 клопотання розпорядника майна боржника задоволено частково, затверджено арбітражному керуючому Кирику В.К. звіт про оплату послуг за період з 16.11.2009 по 30.04.2017 в розмірі 80 809, 28 грн. Зазначена ухвала не була предметом апеляційного перегляду та не може переглядатись в даному касаційному провадженні.

36. Суд зазначає, що відповідно до частини 10 статті 3-1 Закону про банкрутство в редакції Закону України №2343-ХІІ від 14.05.1992 обов'язок відшкодування витрат за період від дня винесення господарським судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство і до дня першого засідання комітету кредиторів покладається на ініціюючого кредитора або боржника, за заявою яких порушено справу про банкрутство. Відтак, арбітражний керуючий Кирик В.К. вправі захистити свої майнові інтереси шляхом звернення до ініціюючого кредитора ВАТ "Телевізійний завод "Славутич" про стягнення оплати послуг та відшкодування витрат розпорядника майна за зазначений період, незалежно від припинення провадження у справі про банкрутство.

37. Отже, доводи скаржника згідно з пунктами 22-25 мотивувальної частини даної постанови спростовуються висновками Верховного Суду, зазначеними в пунктах 30-36 її мотивувальної частини.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

38. На підставі викладеного Суд дійшов висновку про залишення без задоволення касаційної скарги ПАТ "Телевізійний завод "Славутич" та залишення без змін постанови апеляційного суду від 30.01.2018 та ухвали суду першої інстанції від 21.08.2017 про припинення провадження у справі про банкрутство як таких, що прийняті з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В. Судові витрати

39. У зв'язку з тим, що Суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги ініціюючого кредитора та залишає без змін оскаржувані судові рішення, Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 308, 309, 315 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Телевізійний завод "Славутич" залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.01.2018 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2017 у справі №44/664-б залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.В. Білоус

В.Я. Погребняк