ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" червня 2018 р. м. Ужгород Справа № 907/558/17

за позовом ОСОБА_1 комітету Ужгородської міської ради, м. Ужгород

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ТрансКом, м. Ужгород

за участі третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет спору

на стороні відповідача комунальне підприємство Ужгородпарквідео Ужгородської міської ради, м.Ужгород

про зобовязання повернути обладнання, належне виконавчому комітету Ужгородської міської ради, передане згідно договору №15/2017 від 01.04.2017 року,

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю ТрансКом, м. Ужгород

до відповідача ОСОБА_1 комітету Ужгородської міської ради, м. Ужгород

про визнання недійсним договір №15/2017 від 01.04.2017 року про надання послуг апаратного хостінгу (колокейшн) та послуг по технічному обслуговуванню системи відеоспостереження (аутсорсинг) та Додаток №1 До договору №15/2017 від 01.04.2017 року про надання послуг апаратного хостінгу (колокейшн) та послуг по технічному обслуговуванню системи відеоспостереження (аутсорсинг) ОСОБА_3 №1 приймання-передачі обладнання від 01.04.2017 року в частині передачі майна: системний блок кількості 1 шт., системний блок серверний SuperServer TRF 19 2U у кількості 1 шт., Т-РІаtforms Spectus і2208s у кількості 1 шт.

Суддя Васьковський О.В.

За участі представників:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_3 - заступник начальника управління правового забезпечення Ужгородської міської ради, начальник відділу правової експертизи документів (дов. № 03-17/3 від 05.01.18)

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_4, адвокат (договір ТК № - 1 від 03.08.17), ОСОБА_5, директор ТзОВ "ТрансКом"

від третьої особи - не зявився

СУТЬ СПОРУ за первісним позовом: зобовязання повернути обладнання, належне виконавчому комітету Ужгородської міської ради, передане згідно договору №15/2017 від 01.04.2017 року; за зустрічним позовом: визнання недійсним договір №15/2017 від 01.04.2017 року про надання послуг апаратного хостінгу (колокейшн) та послуг по технічному обслуговуванню системи відеоспостереження (аутсорсинг) та Додаток №1 До договору №15/2017 від 01.04.2017 року про надання послуг апаратного хостінгу (колокейшн) та послуг по технічному обслуговуванню системи відеоспостереження (аутсорсинг) ОСОБА_5 №1 приймання-передачі обладнання від 01.04.2017 року в частині передачі майна: системний блок кількості 1 шт., системний блок серверний SuperServer TRF 19 2U у кількості 1 шт., Т-РІаtforms Spectus і2208s у кількості 1 шт.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 31.05.18 підготовче засідання відкладено.

У судовому засіданні 04.06.18 розглянуто клопотання позивача за зустрічним позовом - товариства з обмеженою відповідальністю ТрансКом, м. Ужгород від 15.05.18 №49 про застосування заходів процесуального примусу до відповідача за зустрічним позовом, згідно п. 1 ч.1 ст. 135 ГПК України та клопотання повторне клопотання позивача за зустрічним позовом - товариства з обмеженою відповідальністю ТрансКом, м. Ужгород від 31.05.18 №57 та встановлено наступне.

Вказані клопотання вмотивовані тим, що позивачем за зустрічним позовом 04.04.18 подано додаток до зустрічної позовної заяви, у порядку ст.90 ГПК України, в якому позивач за зустрічним позовом поставив питання відповідачу за зустрічним позовом, однак останній своїх обовязків щодо надання відповідей, у порядку, встановленому господарським процесуальним законодавством не виконано, а подані 23.05.18 відповідачем за зустрічним позовом відповіді без дотримання порядку, встановленого ст.ст.88, 90 ГПК України щодо форми та змісту, а повноваження представника, яким подані вказані відповіді на думку позивача за зустрічним позовом є сумнівним, оскільки надання відповідей на запитання у порядку ст.90 ГПК України не передбачено по довіреності. Також, позивачем за зустрічним позовом вказано, що представником відповідача за зустрічним позовом не надано відповіді на питання №8 додатку до зустрічної позовної заяви.

Позивач за зустрічним позовом вказує, що відповідач за зустрічним позовом систематично починаючи з 04.04.18 ухиляється від виконання свого процесуального обовязку, у зв'язку з чим просить суд застосувати до представника відповідача за зустрічним позовом штраф як засіб процесуального примусу.

23.05.18 представником відповідача за зустрічним позовом надано відповіді на питання, поставлені позивачем за зустрічним позовом - товариством з обмеженою відповідальністю ТрансКом, м. Ужгород в додатку до зустрічної позовної заяви.

У судовому засіданні представником відповідача за зустрічним позовом подано заперечення на клопотання про застосування заходів процесуального примусу (повторне), в якому зазначає, що ним не порушено жодних з підстав, визначених ст.135 ГПК України, якою передбачено накладення штрафу. Крім того, щодо повноважень особи, яка надала ці відповіді представником відповідача за зустрічним позовом надано пояснення, що такий представник за довіреністю уповноважений на здійснення представництва інтересів органу місцевого самоврядування в межах повноважень наданих згідно довіреності, відтак і на надання відповідей, в порядку ст.90 ГПК України.

У зв'язку з чим, відповідач за зустрічним позовом просить суд відмовити у задоволенні клопотання позивача за первісним позовом про застосування заходів процесуального примусу від 15.05.18 та 04.06.18 відмовити повністю.

Позивач за зустрічним позовом посилається на те, що відповідач за зустрічним позовом подано відповіді на питання без дотримання форми, змісту та повноважень представника на таке подання.

У відповідності до ст.90 ГПК України учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи або у додатку до неї не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання іншим учасником справи, зобовязаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням. Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніше як за пять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - за пять днів до першого судового засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання.

Як вбачається з матеріалів справи 23.05.18 представником відповідача за зустрічним позовом, в межах наданих повноважень згідно довіреності №03-17/3 від 05.01.18 подано відповіді на 8 запитань, поставлених позивачем за зустрічним позовом у додатку до зустрічної позовної заяви від 04.04.18 №41.

Вказані відповіді відповідачем за зустрічним позовом подано на виконання процесуального обовязку, передбачено ст.90 ГПК України.

Згідно ч.ч.2,3 ст.88 ГПК України передбачено форму заяви свідка та вимоги щодо нотаріального посвідчення підпису свідка.

Водночас, ч.3 вищевказаної статі встановлено, що не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків.

З наявних матеріалів справи не вбачається наявність обставин, передбачених ч.3 ст.88 ГПК України, у звязку з якими нотаріальне посвідчення підпису особи, яка подала відповіді на питання ( відповідачем за зустрічним позовом ) не вимагається.

У відповідності до ст.131 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обовязків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Видами заходів процесуального примусу є: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обовязків, встановлених цим Кодексом (ст.132 ГПК України).

Частинами 1-3 ст.135 ГПК України передбачені випадки, в яких суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: невиконання процесуальних обовязків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу. У випадку невиконання процесуальних обовязків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

При цьому, суд зауважує, що положення ч.3 ст.88 ГПК України поширюються на процесуальні обовязки учасника справи, який подав відповіді, у порядку ч.3 ст.90 ГПК України щодо необхідності нотаріального посвідчення підпису особи, яка подала такі відповіді за умови, якщо така особа не надала згоду на допит її як свідка.

Розглянувши клопотання позивача за зустрічним позовом про застосування заходів процесуального примусу та наведені у клопотаннях доводи позивача за зустрічним позовом суд не вбачає достатніх підстав для застосування до відповідача за зустрічним позовом заходів процесуального примусу у вигляді штрафу, оскільки відповідачем за зустрічним позовом подано на виконання ч.1 ст.90 ГПК України відповіді на питання, поставлені у додатку до зустрічної позовної заяви.

Відтак, у задоволенні клопотання позивача за зустрічним позовом про застосування заходів процесуального примусу належить відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 42, 46, 134, 135, 182, 183, 202, 222, 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні клопотання позивача за зустрічним позовом про застосування заходів процесуального примусу відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Ухвалу надіслати сторонам та третій особі.

Суддя Васьковський О.В.