РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.06.2018Справа № 910/3198/18

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»
до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1
простягнення 37336,96 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА страхування» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» 37336,96 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА страхування» на підставі договору добровільного комплексного страхування наземного транспорту №063ак7юб від 30.03.2017 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Volkswagen, державний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Honda, державний номер НОМЕР_2, водієм якого скоєно ДТП, застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/7257772, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/3198/18, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, залучено до участі у справі ОСОБА_1 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, а також встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

10.04.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує, вказуючи на те, що претензія про виплату страхового відшкодування надійшла від позивача на адресу відповідача 30.01.2018, а тому встановлений законом термін виплати страхового відшкодування спливає лише 30.04.2018. Тобто, за твердженням відповідача, на момент подання позовної заяви права позивача відповідачем порушені не були.

03.05.2018 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Третя особа пояснень щодо позову не надала, своїм правом не скористалась.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30.03.2017 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» (страховик) та АТ «ДХЛ Інтернешнл Україна» (страхувальник) укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту №063ак7юб (надалі - Договір), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, в тому числі: автомобілем Volkswagen, державний номер НОМЕР_1 (згідно з додатком №1 до Договору), на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

12.09.2017 о 17 год. 00 хв. у місті Києві сталася ДТП, а саме: ОСОБА_1, керуючи автомобілем Honda, державний номер НОМЕР_2, при виїзді з пр. Степана Бандери на пр. Героїв Сталінграда, не дотрималася безпечної дистанції, не була уважною, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем Volkswagen, державний номер НОМЕР_1, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 2.3(б), 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, що підтверджується постановою Оболонського районного суду м.Києва від 25.10.2017 у справі №756/12810/17, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі страхового акта №АХА2232931 від 28.09.2017, у відповідності до розрахунку суми страхового відшкодування, визначеного вказаним актом, та заяви страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів у сумі 37336,96 грн на рахунок виконавця ремонтних робіт - Товариства з обмеженою відповідальністю «Веда Авто», що підтверджується платіжним дорученням №376135 від 29.09.2017.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 37336,96 грн право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Оболонського районного суду м.Києва від 25.10.2017 у справі №756/12810/17 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль Honda, державний номер НОМЕР_2, водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло завдання шкоди власнику автомобіля Volkswagen, державний номер НОМЕР_1, знаходився під керуванням ОСОБА_1

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Honda, державний номер НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

З доданого до позовної заяви витягу з Єдиної централізованої бази даних Моторного (транспортного) бюро України вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Honda, державний номер НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/7257772.

Вказаним договором (полісом) № АК/7257772 передбачено, що франшиза становить 0 грн, а ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб - 100000,00 грн. Відповідачем дана обставина визнається, про що зазначено безпосередньо у відзиві позовну заяву.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Водночас, відповідно до п.п. 7.38, 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 №1335/5/1159) (надалі - Методика), Значення Е З приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує, зокрема: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ.

З доданої до позовної заяви копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля Volkswagen, державний номер НОМЕР_1, вбачається, що даний автомобіль є 2016 року випуску.

У відповідності до рахунку-фактури №131 від 25.09.2017, виставленого виконавцем ремонтних робіт - Товариством з обмеженою відповідальністю «Веда Авто», вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen, державний номер НОМЕР_1, внаслідок пошкодження транспортного засобу в результаті ДТП становить 38336,96 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 38336,96 грн, а до позивача перейшло право вимоги в межах суми 37336,96 грн.

Посилання відповідача на висновок - Дослідження №123-18 від 27.03.2018, складений аварійним комісаром Мельником Ігорем Анатолійовичем, за змістом якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 24693,31 грн, судом відхиляється, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція стосовно того, що при здійсненні розрахунку належної до виплати суми страхового відшкодування (на підставі положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») слід виходити саме з вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, вказаної в рахунку, виставленому СТО, яким здійснено ремонт автомобіля, наведена у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №910/9396/17.

Відтак, враховуючи визначені полісом № АК/7257772 розміри лімітів відповідальності та франшизи, розмір шкоди, право на вимогу якої перейшло до позивача, а також вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 37336,96 грн.

Як свідчать матеріали справи, після відкриття провадження у даній справі відповідачем в добровільному порядку сплачено на корить позивача суму відшкодування у розмірі 24693,31 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1764 від 04.04.2018 та визнається позивачем (зазначено у відповіді на відзив).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, оскільки частина із заявленої до стягнення суми відшкодування (у розмірі 24693,31 грн) сплачена відповідачем після звернення позивача з даним позовом до суду, провадження у справі в частині стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» 24693,31 грн підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Доказів сплати решти належної до виплати суми відшкодування по спірному страховому випадку (у розмірі 12643,65 грн) відповідачем не надано, а тому вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми відшкодування у розмірі 12643,65 грн є обґрунтованими.

Твердження відповідача про те, що вимога про виплату відшкодування отримана ним лише 30.01.2018, а тому строк виконання зобов'язання з виплати відшкодування не настав, судом відхиляються з огляду на таке.

За правилами п. 35.1 ст. 35 Законом України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Наведена норма матеріального права регулює порядок страхового відшкодування у правовідносинах між потерпілим (або особою, яка має право на отримання відшкодування) і страховиком, які відбуваються до заміни кредитора.

Враховуючи викладене, до нового кредитора, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», обов'язок подачі заяви та інших документів не перейшов і не міг перейти, оскільки для останнього відповідач у справі, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», не є страховиком у розумінні наведеної норми, а є особою, відповідальною за завдані збитки в порядку ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування».

Таким чином, позивач отримав право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не був зобов'язаний звертатися безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплати матеріального відшкодування, та може реалізувати своє право шляхом подачі позову до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 04.11.2014 у справі № 3-165гс14.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 12643,65 грн. В іншій частині провадження у справі підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю предмета спору.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (01032, м.Київ, вулиця Саксаганського, будинок 96, ідентифікаційний код 35417298) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м.Київ, вулиця Іллінська, будинок 8, ідентифікаційний код 20474912) суму страхового відшкодування у розмірі 12643 (дванадцять тисяч шістсот сорок три) грн 65 коп. та судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп.

3. Провадження у справі в частині стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» суми страхового відшкодування у розмірі 24693,31 грн закрити у зв'язку з відсутністю предмета спору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова