ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2018 р.Справа № 922/1581/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом керівника Дергачівської місцевої прокуратури (Харківська обл., м. Дергачі) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області (м. Харків)
до Державного підприємства "Харківська лісова науково-дослідна станція" (Харківська обл., с. Черкаська Лозова)
про стягнення 71795,52 грн.,
за участю представників учасників справи:

прокурора - прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_1 (службове посвідчення №036688, видане 11.12.2015),

позивача - ОСОБА_2 (довіреність №01/01-25/08-18 від 04.01.2016),

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор просить стягнути з відповідача на користь держави шкоду, заподіяну незаконним вирубуванням дерев, в загальній сумі 71795,52 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем не забезпечено належну охорону та збереження лісових ресурсів, які перебувають у його постійному користуванні, що призвело до самовільної вирубки 135 дерев у Дергачівському, Липецькому та Південному лісництвах, чим заподіяно збитків та є порушенням вимог ст.ст. 19, 63, 64, 86, 89, 90, 91 Лісового кодексу України, Положення про державну лісову охорону, затвердженого постановою КМУ від 16.09.2009 №976, Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2007 №761, ст.ст. 41, 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.05.2017 була прийнята позовна заява до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 06.06.2017 о 11:30 год.

Позивач надав письмові пояснення, в яких підтримує позовні вимоги прокурора та просить суд задовольнити їх з урахуванням раніше відшкодованої суми у розмірі 1775,85 грн.

06.06.2017 розгляд справи був відкладений на 26.06.2017 о 12:30 год.

Прокурор надав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на користь держави шкоду, заподіяну незаконним вирубуванням дерев, в загальній сумі 70019,67 грн., яка прийнята судом у наданій редакції ухвалою від 26.06.2017.

Відповідач у відзиві на позов №154 від 26.06.2017 заперечує проти позовних вимог прокурора та просить суд в позові прокурора відмовити повністю, оскільки вважає, що позовні вимоги прокурора ґрунтуються виключно на матеріалах проведеної у листопаді - грудні 2016 року планової перевірки відповідача ОСОБА_3 екологічною інспекцією у Харківській області 19.12.2016, складення акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів, та відповідних претензій щодо сум збитків, оскільки будь-яка особа відповідача до факту незаконно знесених дерев не має ніякого відношення, а за фактами незаконної порубки дерев позивач звернувся до органів національної поліції, щодо чого відкрито кримінальне провадження. Проводячи перевірку взимку при надвеликій кількості снігу та фактичній неможливості доступу до дерев, представники Державної екологічної інспекції у Харківській області реально кількості дерев, які на їх думку були незаконно знесені, не обрахували, а вказали їх кількість та товщину стовбуру навмання, врахувавши навіть ті, які було марковано при планових рубках й всупереч існуючій методиці обрахування, а саме разом з зовнішніми шарами кори дерев. При чому вимірювальні засоби, якими здійснювався обмір діаметрів дерев, внесених до розрахунків шкоди згідно акту перевірки, є невідомого походження й не є повіреними.

У зазначеному відзиві відповідач просить здійснювати фіксування судового процесу технічними засобами.

До того ж, відповідач, у вище згаданому відзиві, просить суд за результатами наданих пояснень посадових осіб працівників відповідача провадження у справі зупинити до вирішення справи №820/2526/17.

Вищевказані клопотання відповідача, викладені у відзиві на позов, про здійснення фіксування судового процесу технічними засобами та про зупинення провадження у даній справі до вирішення справи №820/2526/17 були задоволені ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.06.2017.

Також, цією ж ухвалою суду було зупинено провадження у справі №922/1581/17 до вирішення пов'язаної з нею іншої справи №820/2526/17 за адміністративним позовом ДП "Харківська лісова науково-дослідна станція" до Державної екологічної інспекції у Харківській області про визнання дій протиправними.

Прокурор надав клопотання про поновлення провадження у справі (в порядку ст. 230 ГПК України).

Також, позивач надав клопотання про поновлення провадження у справі №922/1581/17.

15.12.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017, яким Господарський процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.02.2018 провадження у справі №922/1581/17 поновлено, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.02.2018 о 12:00 год., про що повідомлено учасників справи.

Цією ухвалою суду встановлено прокурору та позивачу строк до 21.02.2018 на подання до Господарського суду Харківської області: відповіді на відзив; письмового підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору; витягів державного реєстратора з ЄДР на позивача та на відповідача станом на час розгляду справи.

Також, вказаною ухвалою встановлено відповідачу п'ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання, згідно вимог статті 165 ГПК України, відзиву на позовну заяву, а також доказів відсутності вини в спричиненні шкоди, доказів відшкодування шкоди і витягу державного реєстратора з ЄДР станом на час розгляду справи.

20.02.2018 відповідач надав клопотання про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву, оскільки копія ухвали Господарського суду Харківської області від 12.02.2018, якою, серед іншого, було відкрито провадження у справі №922/1581/17 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.02.2018 о 12:00 год., була вручена відповідачу органом поштою лише 19.02.2018, за два дні до призначеної дати слухання.

Ухвалою господарського суду від 21.02.2018 було задоволено клопотання відповідача про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву по справі №922/1581/17. Продовжено ОСОБА_3 підприємству "Харківська лісова науково-дослідна станція" процесуальний строк до 07.03.2018 на подачу ним до господарського суду Харківської області відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 165 ГПК України, а також доказів відсутності вини в спричиненні шкоди, доказів відшкодування шкоди і витягу державного реєстратора з ЄДР станом на час розгляду справи.

21.02.2018 ухвалою господарського суду було повідомлено учасників справи про відкладення підготовчого засідання на 07.03.2018 о 11:30 год.

07.03.2018 відповідач надав клопотання про повернення позовної заяви керівнику Дергачівської місцевої прокуратури відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Ухвалою господарського суду від 07.03.2018 було відмовлено у поверненні позовної заяви керівнику Дергачівської місцевої прокуратури відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 174 ГПК України з підстав, викладених у цій ухвалі, та оскільки Господарський процесуальний кодекс України не передбачає повернення позовних заяв після відкриття провадження у справі.

07.03.2018 відповідач надав клопотання про виклик осіб для допиту у якості свідків, в якому просить викликати для допиту у якості свідків: ОСОБА_4 (село Черкаська Лозова, Дергачівський район, Харківська область, 62340), ОСОБА_5 (село Черкаська Лозова, Дергачівський район, Харківська область, 62340), ОСОБА_6 (село Черкаська Лозова, Дергачівський район, Харківська область, 62340), ОСОБА_7 (село Черкаська Лозова, Дергачівський район, Харківська область, 62340), ОСОБА_8 (село Черкаська Лозова, Дергачівський район, Харківська область, 62340).

Ухвалою господарського суду від 07.03.2018 було відмовлено відповідачу у виклику ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 для допиту їх у якості свідків, оскільки відповідачем не дотримано встановлений ГПК порядок, не надано до відзиву на позовну заяву заяв цих осіб, а також їх згоди на виклик та допит; доказів дієздатності фізичних осіб, яким відомі будь-які обставини, що стосуються справи. Також, відповідач не вказав у клопотанні посади, ім'я та по-батькові, адреси проживання цих осіб, відомості, які їм відомі, про що вони будуть свідчити, та питання. Крім того, частиною 2 статті 87 ГПК України визначено, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків. Отже, рівень опадів, товщина шару снігу чи льоду у місці проведення перевірки, мають доводитися відповідними довідками гідрометеорологічної служби, а повірення вимірювального засобу - відповідним сертифікатом.

Також, 07.03.2018 відповідач надав клопотання про залучення третіх осіб до справи, в якому просить залучити до участі у справі у якості третіх осіб: ОСОБА_4 (село Черкаська Лозова, Дергачівський район, Харківська область, 62340), ОСОБА_5 (село Черкаська Лозова, Дергачівський район, Харківська область, 62340), ОСОБА_6 (село Черкаська Лозова, Дергачівський район, Харківська область, 62340), ОСОБА_7 (село Черкаська Лозова, Дергачівський район, Харківська область, 62340), ОСОБА_8 (село Черкаська Лозова, Дергачівський район, Харківська область, 62340).

Ухвалою господарського суду від 07.03.2018 було відхилено клопотання відповідача про залучення третіх осіб до справи, як необґрунтоване, оскільки відповідачем не вказано яким саме чином рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки зазначених осіб, що не є сторонами у даній справі. Також, відповідачем не вказано на чий стороні він просить залучити цих осіб до участі у справі та як.

07.03.2018 відповідач надав відзив про зупинення провадження у справі, в якому просить зупинити провадження у справі до набрання сили судового рішення у справі №619/1770/17.

Розглянувши подане відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі, яке він назвав відзивом про зупинення провадження у справі, суд ухвалою від 07.03.2018 відхилив його, оскільки воно не містить обґрунтування зупинення провадження у справі №922/1581/17, а також правових підстав зупинення провадження у цій справі. Крім того, відповідачем не наведено підстав, які заважають Господарському суду розглядати справу, не чекаючи рішення Дергачівського районного суду Харківської області.

В порушення строків, встановлених ухвалою господарського суду від 21.02.2018, та норм ст. 165 ГПК України, оскільки за приписами ч. 5 ст. 165 ГПК України копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, відповідач надав відзив на позовну заяву господарському суду лише 07.03.2018, за умови що повний текст вказаного відзиву вже був виготовлений 02.03.2018 та на адресу учасників справи копія відзиву з додатком надіслані того ж числа - 02.03.2018, про що свідчать талони курєрської пошти №597745 та №597746.

У судовому засіданні 07.03.2018 судом було зобовязано відповідача надати письмові пояснення стосовно поважних причин пропуску строку для подання відзиву на позовну заяву, однак вказаним правом відповідач не скористався, письмових пояснень суду не надав, у звязку з чим згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

07.03.2018 ухвалою суду було повідомлено учасників справи про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 21.03.2018 о 11:30 год.

21.03.2018 відповідач надав заяву про відвід судді та клопотання про відкладення розгляду справи.

21.03.2018 ухвалою суду було зупинено провадження у даній справі до вирішення питання про відвід судді.

Відповідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заяви відповідача про відвід судді Ольшанченко В.І. призначено суддю Шарко Л.В.

Суд, розглянувши заяву відповідача про відвід судді Ольшанченко В.І. у справі №922/1581/17, прийшов до висновку про відсутність підстав для її задоволення та ухвалою від 23.03.2018 у задоволенні заяви ДП "Харківська лісова науково-дослідна станція" про відвід судді Ольшанченко В.І. відмовлено.

Ухвалою суду від 23.03.2018 було поновлено провадження у справі та підготовче засідання призначено на 25.04.2018 о 12:00 год., про що повідомлено учасників справи.

23.04.2018 прокурор надав відповідь на відзив, в якій не погоджується з наведеними у відзиві доводами та просить суд задовольнити позовну заяву у повному обсязі.

25.04.2018 представник позивача надав клопотання про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів з метою надання додаткових доказів по справі.

Розглянувши вказане клопотання, суд вважає за можливе задовольнити його та постановив протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

25.04.2018 ухвалою суду було повідомлено учасників справи про відкладення підготовчого засідання на 07.05.2018 о 12:00 год.

04.05.2018 позивач надав письмові додаткові пояснення по справі, в яких, зокрема, вказав, що заміри пнів незаконно знесених дерев здійснювалися рулеткою вимірювальною металевою Р20УЗК та з метою підтвердження законності проведення замірів пнів надав копію свідоцтва ДП "Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" (ДП "Харківстандартметрологія") про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №03/4502 від 11.07.2016.

07.05.2018 ухвалою господарського суду було повідомлено учасників справи про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 21.05.2018 о 11:00 год.

18.05.2018 ОСОБА_9 надав заяву про долучення до матеріалів справи його заяви.

Розглянувши цю заяву, суд вважає за необхідне відхилити її, оскільки згідно з ч. 4 ст. 88 ГПК України заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів, але ОСОБА_9 не дотримано встановлений ст. 88 ГПК порядок.

21.05.2018 відповідач надав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, в якому нічого не просить, але вказав, що 20.03.2018 Харківським районним судом Харківської області винесено рішення у справі №635/3175/17 за позовом ОСОБА_10 до державного інспектора з охорони навколишнього середовища Харківської області ОСОБА_11 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Як додаток до наданого клопотання відповідач вказав копію рішення суду у справі №635/3175/17 та матеріали в обґрунтування поважності причин поновлення строків на подання строку.

Відповідач у наданому клопотанні вказує п. 4, п. 5 ст. 80 ГПК України, але не просить визнати поважними причини неподання ним доказів у встановлений законом строк, не просить встановити додатковий строк для подання вказаних доказів, письмово не повідомив суд та не зазначив: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що він здійснив всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Розглянувши клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи доказів, в якому він нічого не просить, суд вважає за необхідне відхилити його як необґрунтоване та подане з порушенням строків, встановлених ухвалами суду від 12.02.2018 та від 21.02.2018. Крім того, як убачається з наданої копії рішення Харківського районного суду Харківської області у справі №635/3175/17, воно не набрало законної сили.

21.05.2018 в судовому засіданні була оголошена перерва до 23.05.2018 о 12:00 год., про що повідомлено учасників справи під розпис.

Після перерви представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи під розпис.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками справи докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

28.10.2016 відповідач отримав від позивача повідомлення №4728/01-25/04-09 від 19.10.2016 про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

На підставі ст. 20-2 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, ст.ст. 4, 5, 7 Закону України Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності та наказу №697/01-04 від 25.11.2016 у період з 29.11.2016 по 19.12.2016 позивачем проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ДП Харківська лісова науково-дослідна станція при здійсненні господарської діяльності, повязаної з веденням лісового господарства на території Харківського та Дергачівського районів Харківської області, а також щодо охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісових ресурсів, ввірених під охорону та збереження.

За результатами перевірки позивачем складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів №697/01-04/04-09 від 19.12.2016, який відповідач отримав 29.12.2016, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Під час проведення перевірки, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Харківської області спільно із посадовими особами ДП Харківська лісова науково-дослідна станція, лісових масивів, які перебувають у постійному лісокористуванні у Відповідача, виявлені порушення норм лісового законодавства, а саме:

- факт незаконного знесення дерев шпилькових порід віком до 41 року в кв. 166 вд. 16 Дергачівського лісництва, що є порушенням ст. 19, 64 Лісового кодексу України, ст. 40 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища;

- факт незаконного знесення дерев шпилькових порід віком до 41 року в кв. 23 вд. 22 Липецького лісництва, що є порушенням ст. 19, 64 Лісового кодексу України, ст. 40 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища;

- виявлено факт незаконного знесення дерев шпилькових порід віком до 41 року в кв. 139 вд. 6 Південного лісництва, що є порушенням ст. 19, 64 Лісового кодексу України, ст. 40 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища;

- виявлено факт незаконного знесення дерев шпилькових порід віком до 41 року в кв. 155 вд. 11 Південного лісництва, що є порушенням ст. 19, 64 Лісового кодексу України, ст. 40 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища;

- виявлено факт незаконного знесення дерев шпилькових порід віком до 41 року в кв. 156 вд. 7 Південного лісництва, що є порушенням ст. 19, 64 Лісового кодексу України, ст. 40 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища;

- виявлено факт незаконного знесення дерев шпилькових порід віком до 41 року в кв. 155 вд. 5 Південного лісництва, що є порушенням ст. 19, 64 Лісового кодексу України, ст. 40 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища;

- виявлено факт незаконного знесення дерев в кв. 52 вд. 2 Південного лісництва, що є порушенням ст. 19, 64 Лісового кодексу України, ст. 40 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища;

- виявлено факт незаконного знесення дерев в кв. 52 вд. 1 Південного лісництва, що є порушенням ст. 19, 64 Лісового кодексу України, ст. 40 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища.

Вказана вирубка дерев кваліфікована як самовільна (незаконна), оскільки лісорубні квитки або інші дозволи, відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України, на вирубку вищевказаних дерев не надавались.

Зазначені порушення також відображені у відомостях переліку пнів зрубаних дерев, у яких зазначено їх кількість та діаметри пнів, про що зазначено в акті №697/01-04/04-09 від 19.12.2016.

За наслідками виявлених порушень природоохоронного законодавства, 14.12.2016, 15.12.2016 та 19.12.2016 стосовно посадових осіб ДП Харківська лісова науково-дослідна станція, а саме: майстрів лісу ОСОБА_10, ОСОБА_5 та головного лісника ОСОБА_12, відповідальних за охорону та збереження лісових масивів, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції в Харківські області були складені протоколи про адміністративні правопорушення за №№001062, 001060 та 001129 та винесені постанови про накладення адміністративних стягнень №341/04-21 від 15.12.2016, №331/04-21 від 15.12.2016 і №346/04-21 від 19.12.2016, якими визнано їх винними у вчиненні правопорушеннях, передбачених ст. 105 Лісового кодексу України.

Зазначеними вище постановами про накладення адміністративних стягнень було накладено адміністративні стягнення на ОСОБА_10, ОСОБА_5 та головного лісника ОСОБА_12 у вигляді штрафу у розмірі 119,00 грн., 119,00 грн. та відповідно у розмірі 867,00 грн., які були ними сплачені у добровільному порядку, про що свідчать копії платіжних квитанцій №60 від 20.12.2016 на суму 119,00 грн., від 17.12.2016 на суму 119,00 грн. і №0.0.675345642.1 від 22.12.2016 на суму 867,00 грн.

Слід відзначити, що у випадках накладення адміністративних стягнень за невиконання вимог природоохоронного законодавства на відповідальних посадових осіб підприємств, накладений штраф хоча й має матеріальний характер, але є заходом відповідальності, а не відшкодування шкоди.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог, зокрема, раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій, а також здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

За приписами ст. 105 Лісового кодексу України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Згідно додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу" №665 від 23.07.2008, Держекоінспекцією була розрахована шкода, заподіяна державі внаслідок самовільної вирубки дерев, яка становить в загальній сумі 71795,52 грн.

З метою добровільного відшкодування вказаної суми шкоди, позивач 04.01.2017 надіслав відповідачу претензії за №№09-16, а саме:

- претензію №09 (вих.№38/01-25/04-11 від 04.01.2017) щодо добровільного відшкодування 1775,85 грн. шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства на території Дергачівського району (незаконне знесення 5 дерев шпилькових порід віком до 41 року в кв. 166 вд. 16 Дергачівського лісництва);

- претензію №10 (вих.№39/01-25/04-11 від 04.01.2017) щодо добровільного відшкодування 1775,85 грн. шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства на території Проходівської сільської ради Дергачівського району (незаконне знесення 5 дерев шпилькових порід віком до 41 року в кв. 23 вд. 22 Липецького лісництва);

- претензію №11 (вих.№40/01-25/04-11 від 04.01.2017) щодо добровільного відшкодування 16794,72 грн. шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства на території Черкаськолозівської сільської ради Дергачівського району (незаконне знесення 45 дерев шпилькових порід віком до 41 року в кв. 139 вд. 6 Південного лісництва);

- претензію №12 (вих.№41/01-25/04-11 від 04.01.2017) щодо добровільного відшкодування 13480,34 грн. шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства на території Черкаськолозівської сільської ради Дергачівського району (незаконне знесення 10 сухостійних дерев в кв. 52 вд. 1 Південного лісництва);

- претензію №13 (вих.№42/01-25/04-11 від 04.01.2017) щодо добровільного відшкодування 1302,29 грн. шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства на території Циркунівської сільської ради Харківського району (незаконне знесення 11 дерев шпилькових порід віком до 41 року в кв. 155 вд. 11 Південного лісництва);

- претензію №14 (вих.№43/01-25/04-11 від 04.01.2017) щодо добровільного відшкодування 11906,94 грн. шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства на території Циркунівської сільської ради Харківського району (незаконне знесення 30 дерев шпилькових порід віком до 41 року в кв. 156 вд. 7 Південного лісництва);

- претензію №15 (вх.№44/01-25/04-11 від 04.01.2017) щодо добровільного відшкодування 7831,23 грн. шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства на території Циркунівської сільської ради Харківського району (незаконне знесення 15 дерев шпилькових порід віком до 41 року в кв. 155 вд. 5 Південного лісництва);

- претензію №16 (вх.45/01-25/04-11 від 04.01.2017) щодо добровільного відшкодування 16928,30 грн. шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства на території Черкаськолозівської сільської ради Дергачівського району (незаконне знесення 14 сухостійних дерев в кв. 52 вд. 2 Південного лісництва).

Позивач надіслав відповідачу вищевказані претензії, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, але відповідач відшкодував шкоду, заподіяну державі, у розмірі 1775,85 грн. згідно претензії №09 від 04.01.2017, про що свідчить виписка з УДКСУ у Харківській області.

Вимоги претензій №№10 - 16 від 04.01.2017 на загальну суму 70019,67 грн. не були добровільно виконані відповідачем.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

За приписами статті 19 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі зобов'язані, зокрема, забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення; дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель.

Відповідно до ст. 63 Лісового кодексу України ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 64 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов'язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

Частиною 1 ст. 69 Лісового кодексу України встановлено, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно.

Відповідно до ч. 6 ст. 69 Лісового кодексу України форми спеціальних дозволів і порядок їх видачі затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів" №761 від 23.05.2007 затверджено Порядок спеціального використання лісових ресурсів, який визначає умови і механізм спеціального використання лісових ресурсів - заготівлі деревини під час проведення рубок головного користування, другорядних лісових матеріалів, побічних лісових користувань та використання корисних властивостей лісів.

Згідно з п. 2 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, підприємства, установи, організації і громадяни, які здійснюють спеціальне використання лісових ресурсів (далі - лісокористувачі), зобов'язані, зокрема, забезпечувати збереження підросту і не призначених для рубки дерев.

Таким чином, порубка дерев визнається незаконною, якщо вчинена: без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено.

Частиною 1 ст. 86 Лісового кодексу України встановлено, що організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб.

Відповідно до п. 1 Положення про державну лісову охорону, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №976 від 16.09.2009, державна лісова охорона (далі - держлісоохорона) діє у складі Держлісагентства, Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з питань лісового і мисливського господарства, обласних управлінь лісового та мисливського господарства і підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держлісагентства.

Держлісоохорона має статус правоохоронного органу.

Згідно зі ст. 89 Лісового кодексу України охорону і захист лісів на території України здійснюють, зокрема, державна лісова охорона, яка діє у складі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства та підприємств, установ і організацій, що належать до сфери їх управління.

За приписами ст. 90 Лісового кодексу України та п. 4 Положення про державну лісову охорону, основними завданнями державної лісової охорони є: здійснення державного контролю за додержанням лісового законодавства; забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, захист від шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу; запобігання злочинам і адміністративним правопорушенням у сфері лісового господарства, а також використання лісових ресурсів.

Відповідно до п. 6 Положення про державну лісову охорону, держлісоохорона під час організації заходів, спрямованих на усунення порушень лісового законодавства та законодавства у галузі мисливського господарства та полювання, взаємодіє з правоохоронними органами, центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами та їх об'єднаннями.

В ст. 91 Лісового кодексу України та п. 7 Положення про державну лісову охорону визначені повноваження посадових осіб державної лісової охорони.

Під час судових засідань представник відповідача наголошував про незгоду із позовними вимогами, оскільки по всім фактам знесення дерев, виявлених Держекоінспекцією, відповідач звертався до відповідних районних ВП ГУНП України в Харківській області.

Однак такі дії відповідача не свідчать про виконання покладених на нього, як постійного лісокористувача, обовязків щодо збереження лісового фонду, оскільки посадовими особами відповідача не вжито заходів передбачених Порядком проведення ревізій лісових обходів (майстерських дільниць) в лісництвах та здійснення комплексу лісогосподарських та лісоохоронних заходів, регламентований Інструкцією про порядок проведення ревізій лісових обходів, затвердженої наказом Державного комітету лісового господарства України №23 від 08.02.2010.

Вказана інструкція встановлює порядок проведення ревізій лісових обходів (майстерських дільниць) в лісництвах на предмет збереження лісів і майна, яке знаходиться під охороною матеріально-відповідальних осіб державної лісової охорони, здійснення ними комплексу лісогосподарських та лісоохоронних заходів, відповідно до встановлених вимог (пункт 1.1).

Під час судового розгляду справи відповідач не надав Актів ревізій, якими зафіксовано незаконно знесені дерева, Книги обліку лісопорушень, як це передбачено пунктом 2.6 Інструкції.

Таким чином, відповідачем не дотримано процедури перевірки лісових ресурсів, які знаходяться у його постійному користуванні, та невжиттям заходів реагування з питання незаконної вирубки лісів.

Посилання представника відповідача про дотримання та виконання відповідачем п. 2.5 Інструкції з оформлення органами Державного комітету лісового господарства України матеріалів про адміністративні правопорушення, яким встановлено спосіб дії посадових осіб державної лісової охорони в разі виявлення фактів порушення вимог лісового законодавства та щодо звернення до органів поліції стосовно незаконної порубки, суд вважає безпідставними, оскільки під час розгляду адміністративного позову ДП "Харківська лісова науково-дослідна станція" до Державної екологічної інспекції у Харківській області про визнання дій незаконними судами першої та апеляційної інстанції надавалася оцінка даним фактам, яка відображена у постанові Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2017, залишеної без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2018 у справі №820/2526/17.

Зокрема, вказано, що в матеріалах справи №820/2526/17 наявні копії листів та скарг позивача до Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області, в яких повідомлено про незаконну рубку дерев на території підприємства позивача. На підтвердження відправлення таких листів та скарг позивач надав до суду копії квитанції про кур'єрське відправлення №590727, №590726, №590724, №590723 (а.с. 84, 94, 107, 118). Зі змісту наданих квитанцій судом встановлено, що у графі "дата" навпроти графи "кур'єр" стоїть дата 09.06.2017. Отже, суд не може взяти до уваги як належні та допустимі такі квитанції, оскільки вони не підтверджують відправлення таких листів та скарг до органів поліції до проведення перевірки фахівцями відповідача.

Також, у судовому засіданні по справі №820/2526/17 встановлено, що вивченням переліку реєстрацій Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області за 26.10.2016 та з 19.11.2016 по 19.12.2016 встановлено, що у вказаний період будь-яких заяв або повідомлень від ДП "Харківська лісова науково-дослідна станція" до відділу поліції не надходило. Вказані обставини підтверджуються листом Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області №16680/01/25-2017 від 17.10.2017.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, рішення по справі №820/2526/17 має приюдиційне значення під час розгляду вказаної господарської справи, у звязку з чим посилання відповідача про порушення процедури проведення Держекоінспекцією перевірки та встановлення факту незаконного знесення дерев, суд вважає безпідставними.

Посилання відповідача у відзиві №154 від 26.06.2017 про неможливість встановлення факту знесення зелених насаджень у звязку із здійсненням перевірки взимку та з значною кількістю снігу, суд вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки відповідач не надав документального підтвердження викладеному у відзиві.

До того ж, з матеріалів справи вбачається, що під час перевірки ДП "Харківська лісова науково-дослідна станція" посадовими особами Держекоінспекції складено відомості переліку пнів зрубаних дерев, які підписані працівниками ДП "Харківська лісова науково-дослідна станція" без будь-яких зауважень.

Посилання відповідача у відзиві на те, що вимірювальні засоби, якими здійснювався обмір діаметрів дерев, внесених до розрахунків шкоди згідно акту перевірки, є невідомого походження й не є повіреними, суд вважає безпідставними, оскільки проведення замірів пнів Держекоінспекція здійснювала вимірювальною металевою рулеткою Р20УЗК (свідоцтво про повірку №03/4502 від 11.07.2016 зі строком дії до 01.07.2017).

Крім того, відповідач не надав суду контррозрахунку в підтвердження своїх доводів щодо порушення позивачем процедури нарахування шкоди та невірного визначення параметрів незаконно знесених дерев.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 105 Лісового кодексу України, відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

Згідно з ст. 107 цього Кодексу підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Відповідно до ст.ст. 68, 69 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Таким чином, при вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства у випадках встановлення контролюючими органами при проведенні перевірок дотримання природоохоронного законодавства факту правопорушення, слід виходити з того, що обов'язки із забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які й повинні нести відповідальність за невиконання та неналежне виконання згаданих обов'язків, зокрема, за незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок та пошкодження дерев.

Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а також і постійні лісокористувачі, вина яких полягає у допущенні та не перешкоджанні їх працівниками незаконному вирубуванню лісових насаджень (пошкодженню дерев) внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обов'язків. Тобто проявом їх протиправної бездіяльності є незабезпечення працівниками постійних лісокористувачів охорони і захисту лісів, внаслідок чого відбувається вирубування дерев (пошкодження дерев) невстановленими особами.

Враховуючи вимоги статей 1166, 1172 Цивільного кодексу України у спорі про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу слід виходити з презумпції вини правопорушника.

Отже, позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

На підставі вищевикладеного вбачається, що посадовими особами державної лісової охорони ДП "Харківська лісова науково-дослідна станція", всупереч вимогам ст.ст. 19, 63, 64, 86, 89, 90, 91 Лісового кодексу України, Положення про державну лісову охорону, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №976 від 16.09.2009, та Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23.05.2007, не забезпечено належну охорону та збереження лісових ресурсів, які перебувають у постійному користуванні вказаного держлісгоспу, що призвело до самовільної вирубки 135 дерев у АДРЕСА_1 вд.22 Липецького лісництва та кв. 52 вд.1, 2. кв. 139 вд.6, кв. 155 вд.5, 11, кв. 156 вд.7 Південного лісництва, які розташовані на території Полівської сільської ради, Проходівської сільської ради, Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області та Циркунівської сільської ради у Харківському районі ДП "Харківська лісова науково-дослідна станція", чим заподіяно збитків на загальну суму 70019,67 грн.

Таким чином та відповідно до вимог ст.ст. 19, 63, 64, 67, 69, 105, 107 Лісового кодексу України, ст.ст. 16, 20, 42, 47, 68, 69 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, ст.ст. 1166, 1172 Цивільного кодексу України, встановивши Держекоінспекцією факт вини відповідача, що призвело до незаконної порубки дерев невстановленими особами, убачається, що саме ДП Харківська лісова науково-дослідна станція повинно відшкодовувати шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідач не надав суду доказів відшкодування заподіяної шкоди в сумі 70019,67 грн. або відсутності його вини в спричиненні шкоди.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що зменшені позовні вимоги про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної незаконним вирубуванням дерев, в загальній сумі 70019,67 грн., підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України з відповідача належить стягнути судовий збір в сумі 1600,00 грн. на користь прокуратури Харківської області.

Керуючись ст.ст. 68, 69 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, ст.ст. 19, 63, 64, 67, 69, 105, 107 Лісового кодексу України, ст.ст. 1166, 1172 Цивільного кодексу України, ст.ст. 13, 66, 124, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 73, 74, 76 - 80, 86, 123, 129, 178, 184, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Зменшені позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Харківська лісова науково-дослідна станція" (62340, Харківська обл., с. Черкаська Лозова. Код ) на користь держави:

- на р/р 0212, УДКСУ у Дергачівському районі Харківської області, , МФО 851011, код бюджетної класифікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", символ звітності 331, банк одержувач - ГУ ДКСУ у Харківській області, шкоду, заподіяну незаконним вирубуванням дерев у сумі 1775,85 грн.;

- на р/р 0215, УДКСУ у Дергачівському районі Харківської області, , МФО 851011, код бюджетної класифікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", символ звітності 331, банк одержувач - ГУ ДКСУ у Харківській області, шкоду, заподіяну незаконним вирубуванням дерев у сумі 47203,36 грн.;

- на р/р 0458, УДКСУ у Харківському районі Харківської області, , МФО 851011, код бюджетної класифікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", символ звітності 331, банк одержувач - ГУ ДКСУ у Харківській області, шкоду, заподіяну незаконним вирубуванням дерев у сумі 21040,46 грн.

Стягнути з Державного підприємства "Харківська лісова науково-дослідна станція" (62340, Харківська обл., с. Черкаська Лозова. Код ) на користь прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 4. Код 02910108, банк отримувач: ОСОБА_3 казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області.

Повне рішення складено 04.06.2018 р.

Суддя ОСОБА_13