ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2018р. Справа № 914/664/18

м.Львів

За позовом: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Центр транспортної логістики Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ

до відповідача: Приватного підприємства Інкомскло, м.Львів

про стягнення заборговнаості. Ціна позову 4236,99 грн.

Суддя Кітаєва С.Б.

При секретарі Зарицькій О.Р.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник (довіреність в матеріалах справи)

від відповідача: не зявився

Публічне акціонерне товариство Українська залізниця в особі філії Центр транспортної логістики Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного підприємства Інкомскло про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з організації перевезення вантажів у власних напіввагонах від 28.12.2012р. №2247/1217-2012 (в редакції додаткової угоди №6 від 01.12.2015р.) в сумі 4236,99 грн., з якої основний борг 3953,56 грн. та 283,43 грн. нарахована пеня.

Ухвалою суду від 16.04.2018р. відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та судове засідання призначено на 16.05.2018р.

Розгляд справи відкладено на 06.06.2018р., про що ухвалою викликом від 16.05.2018р. повідомлено відповідача.

05.06.2018р. за вх..№20288/18 та 06.06.2018р. за вх..№20370/18 в документообігу суду зареєстровано письмові пояснення позивача.

Позивач явку повноважного представника в судове засідання 06.06.2018р. забезпечив, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та наданих суду поясненнях, просить задоволити.

В судове засідання 06.06.2018 представник відповідача не з'явився. Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову, або будь-які інші письмові заперечення по суті спору чи проти здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені належні докази виконання позивачем вимог ст.172 ГПК України - надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 79035, Львівська область, м.Львів, вул.Кримська, буд.28, кім.303.

Вказана ухвала надсилалася рекомендованим листом.

Відповідно до п.99 Постанови КМУ від 5 березня 2009р. №270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку», рекомендовані поштові відправлення, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до розділу «Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів» постанови КМУ від 5 березня 2009р. №270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку», у разі невручення рекомендованого листа з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

З долученого до матеріалів справи конверта, у якому відповідачу направлялася копія ухвали суду від 16.04.2018р. про відкриття провадження у справі, вбачається, що даний лист було суду повернуто установою звязку з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» на відділенні.

З указаних Правил вбачається, що повернення поштою рекомендованого листа з зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання» можливо тільки у разі, якщо під час доставки поштою його не можна було вручити адресату або його уповноваженому представнику (відправлення не вручене під час доставки), та якщо на вкладене до абонентської скриньки адресата повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення адресат не відреагував - не звернувся на пошту для отримання судової повістки, проте відправлення чекало адресата (зберігалося) на пошті встановлений законом строк, і лише після його сплину було повернуто за зворотною адресою.

Згідно інформації отриманої з офіційного сайту «Укрпошта» (https://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku) поштове відправлення, адресоване відповідачу, надійшло до відділення звязку №35 (за місцем знаходження відповідача) 18.04.2018р. Проте, як слідує з даних, що містяться у графі «операція» - 21.04.2018р. о 15год.20хв. внесено наступний запис «невдала спроба вручення (не вручене під час доставки): інші причини». Також, в подальшому, у зазначеній графі 18.05.2018р. о 18год.45хв. міститься запис: «невдала спроба вручення (повернення): закінчення встановленого терміну зберігання».

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання кореспонденції суду (ухвали від 16.04.2018р.) відповідачем та повернення її до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» є наслідками діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання, тобто його власною волею. Відтак, відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обовязки, а відповідач, натомість проявив протиправну процесуальну бездіяльність.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце судових засідань.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, надання відповідачу можливості для подання відзиву на позов, суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з викладених у позові обставин, що підтверджується матеріалами справи, між публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (за договором - Виконавець, Позивач) та приватним підприємством «Інкомскло» (за договором - Замовник, Відповідач) укладено договір про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних напіввагонах від 28.12.2012 №2247/1217- 2012 (в редакції додаткової угоди №6 від 01.12.2015) (далі- Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору зазначено, що Виконавець зобов'язується за плату і за рахунок Замовника виконати або організувати виконання визначених цим Договором послуг, пов'язаних з організацією внутрішніх та міжнародних перевезень вантажів у власних напіввагонах.

Пунктом 2.2.5 Договору встановлено, що Відповідач зобов'язаний здійснювати попередню оплату за послуги, пов'язані з організацією перевезень вантажів, що замовлені Замовником, шляхом перерахування коштів у сумах, що відповідають обсягу замовлених послуг (з урахуванням режиму роботи банківських установ, але не менше ніж середньодобове нарахування протягом З діб, що склалось на поточний місяць) на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Позивача та забезпечувати своєчасне надходження коштів на зазначений рахунок останнього.

Відповідно до підпункту 3.4.1 Договору, загальна ціна визначається сторонами в Протоколі погодження договірної ціни (Додаток 2), який є невідємною частиною Договору.

У Додатку № 2 до Договору визначено, що вартість (ціна) послуг з організації перевезення вантажів Замовника згідно з наданими Заявками по кожному вагону включає в себе:

- тариф за перевезення вантажу в межах України, встановлений Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ним послуги (далі - Збірник тарифів), для вагонів парку задізниць, який складається з інфраструктурної складової для вагонів парку залізниць та вагонної складової плати (тарифу).

- вартість додаткових зборів, повязаних з перевезенням вантажів, включених до перевізних документів та встановлених Збірником тарифів.

- тариф за перевезення напіввагону у порожньому стані, що слідує у випадках, передбачених Правилами перевезень, встановлених Збірником тарифів.

- вартість додаткових послуг, що замовлені Замовником, згідно з додатком №1 до цього Договору.

- плата за користування вагоном за межами України (п.1 Додатку 2 до Договору).

Пунктом 2.3.3 Договору передбачено, що Замовник (Відповідач) має право визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення, виходячи із очікуваного обсягу перевезень, вагонообігу та замовлених послуг.

Згідно із банківською випискою за період з 01.09.2017р. по 24.05.2018 р., Відповідачем 14.09.2017 перераховано кошти в розмірі 7000,00грн.

В рахунок погашення заборгованості в розмірі 1924,58грн., автоматично була погашена пеня на суму 8,56грн, а залишок коштів в розмірі 5066,84грн. зарахувались як попередня оплата (п. 4.3 Договору).

Позивач зазначає, що це був останній платіж Відповідача на рахунок Позивача, що підтверджується випискою з рахунку позивача.

Станом на 14.09.2017 на особовому рахунку ПП «Інкомскло» обліковувалось кредитове сальдо в розмірі 5066,84грн., що відображено у виписці з особового рахунку.

На виконання умов Договору, Позивачем надано Відповідачу послуги з організації перевезень вантажу, а саме «бій скляний» на суму 9020,40грн., про що свідчить вартість тарифу, внесеного до накладної №39263546, та підтверджується відміткою в накладній про видачу вантажу 28.09.2017 (накладна з відміткою додається).

Факт замовлення Відповідачем послуг з організації перевезень вантажів та надання цих послуг Позивачем, підтверджується відомостями в електронній накладній, на якій зазначено електронний цифровий підпис (ЕЦП) директора Відповідача (ПП «Інкомскло») ОСОБА_2

Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу відповідно до п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів.

Статтею 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» встановлено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Таким чином, оформляючи та підписуючи накладну, Відповідач був обізнаний про необхідність здійснення попередньої оплати за послуги, повязані з організацією перевезення вантажів.

Отже, дебіторська заборгованість у Відповідача перед Позивачем виникла через допущення невиконання останнім умов Договору, а саме п. п. 2.2.5, 3.2 Договору, якими передбачено обовязок Відповідача здійснювати попередню оплату за послуги.

Таким чином, Позивач вважає, що ним підтверджено, а Відповідачем жодним чином не спростовано ні підстав виникнення заборгованості, ні її розміру.

Відповідно до п. 4.3 Договору, моментом виникнення заборгованості у Замовника є дата фактичного надання основним виконавцем (Позивачем) послуг за договором за умови відсутності грошових коштів на особовому рахунку замовника.

Таким чином, позивач вважає, що оскільки, на особовому рахунку Відповідача обліковувались кошти лише в розмірі 5066,84 грн., а послуги були надані на суму 9020,40грн., то заборгованість Відповідача перед Позивачем склала 9020,40-5066,84= 3953,56 грн. (в т.ч. ПДВ), що відображено у виписці з особового рахунку.

На підставі п. 4.3 Договору, у разі виникнення заборгованості за надані послуги з організації перевезення вантажів, Замовник сплачує пеню в розмірі однієї облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми боргу за кожний день прострочення платежу до моменту повного погашення заборгованості, але не більше шести місяців від дня виникнення заборгованості.

У звязку із чим, Відповідачу за період з 21.09.2017 по 21.03.2018 на суму заборгованості в розмірі 3953,56грн. було нараховано пеню в розмірі 283,99грн.

З метою досудового врегулювання спору та на виконання вимог пункту 6.1. Договору до ПП «Інкомскло» засобами поштового зв'язку направлено претензію від 19.02.2018 № ЦТЛ-22/49 на адресу, зазначену у розділі 11.1 Договору, яка Відповідачем проігнорована.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Як встановлено судом, між позивачем як перевізником та відповідачем як замовником було укладено договір перевезення вантажу.

Частиною 2 статті 908 Цивільного кодексу України визначено, що загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 307 ГК України.

Відповідно до частин 3, 4 та 5 ст. 307 ГК України вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов'язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі.

Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

З матеріалів справи вбачається, що 20.09.2017р. замовнику надано послуги з перевезення на загальну суму 9020,40 грн., що підтверджується накладною №39263546

Загальну суму наданих послуг розраховано на підставі накладної №39263546 на вагон №67851667.

Відстань від станції відправлення Клепарів Львівської залізниці призначенням на станцію Буча Південно-Західна залізниця становить 550 км.

Відповідно до накладної №39263546 код вантажу 241163 «бій скляний».

Згідно з переліком «єдиної тарифно-статистичної номенклатури вантажів» код вантажу 241163 відноситься до групи вантажів 1-го класу.

Відповідно до накладної маса вантажу становить- 59,460т.

Пунктом 4.3 Збірника тарифів, для розрахунку плати за вантаж, який перевозиться в окремому вагоні, приймається розрахункова маса, яка визначається в табл. 1 на підставі округленої до повних тон загальної маси.

Розрахункова маса вантажу 241163 «бій скляний» становить 60 тон.

Згідно із п. 1.2.1 розділу 4 Збірника тарифів, провізна плата у вагоні парку залізниць складається з інфраструктурної (І) та вагонної (В) складових плати (тарифу) для вагонів парку залізниць.

Тому, базова ставка тарифу для вагону №67851667 з масою 60 т. становить:

І (інфраструктурна складова)+В (вагонна складова)=4951+876=5872грн.

Згідно із п. 1.1.12 Збірника тарифів встановлено, що до всіх базових ставок плати застосовується коефіцієнт, установлений для даного вантажу та виду відправки.

Для вантажу (бій скляний, код вантажу 241163) застосовується коефіцієнт 1,290, який затверджений наказом Міністерства транспорту та звязку України від 26.03.2009 №317 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №341/16357.

Тому, 5827* 1,290=7516,83грн. без ПДВ.

Провізна плата за перевезення одного напіввагону з ПДВ становить: 7516,83грн. +20%= 9020,40грн.

Враховуючи відсутність з боку відповідача письмових зауважень або претензій до наданих позивачем послуг з перевезення вантажу, суд дійшов висновку, що послуги надані позивачем належним чином і прийняті відповідачем без зауважень.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про залізничний транспорт» встановлення тарифів на перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу залізничним транспортом (за винятком приміських пасажирських перевезень) у межах України здійснюється на підставі бюджетної, цінової та тарифної політики у порядку, що визначає Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)» від 25 грудня 1996 р. N 1548 затверджено повноваження Мінтрансзв'язку, за погодженням з Мінекономіки і Мінфіном на встановлення тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги.

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26 березня 2009 року N 317 «Про затвердження Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги та Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги» затверджено Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 310/16356, погоджений Міністром економіки України, В. о. Міністра фінансів України та Головою Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва.

Також, наказом Міністерства інфраструктури України № 161 від 26.04.2016, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за N 665/28795, затверджено коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги

В свою чергу, здійснивши перерахунок заявленої до стягнення суми вартості перевезення, з урахуванням Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, затверджених коефіцієнтів, на час здійснення позивачем перевезень, суд дійшов висновку, що вона розрахована вірно.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи станом на 14.09.2017 на особовому рахунку ПП «Інкомскло» обліковувалось кредитове сальдо в розмірі 5066,84грн., що відображено у виписці з особового рахунку, копія якої знаходиться в матеріалах справи.

20.09.2017 Відповідачу, відповідно до умов Договору, надано послуги з організації перевезення вантажів на загальну суму 9020,40грн. (в т. ч. ПДВ), про що свідчить накладна №39263546.

З урахуванням кредитового сальдо на рахунку Замовника, заборгованість станом на 21.03.2018 склала 3953,56грн. (в т. ч. ПДВ), що відображено у виписці з особового рахунку. Відповідачем доказів оплати заборгованості у розмірі 3953,56 грн. на час вирішення спору не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи те, що відповідачем порушено зобов'язання в частині оплати послуг, наданих позивачем, заборгованість у розмірі 3953,56 грн. підтверджується матеріалами справи та відповідачем належними доказами не спростована, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості у розмірі 3953,56 грн.

Крім основної суми заборгованості позивач просить стягнути з відповідача на свою користь пеню в розмірі 283,99 грн.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з п. 4.3 Договору у разі виникнення заборгованості за надані послуги з організації перевезення вантажів замовник сплачує пеню в розмірі однієї облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми боргу за кожний день прострочення платежу до моменту повного погашення заборгованості, але не більше шести місяців від дня виникнення заборгованості. Моментом виникнення заборгованості у замовника ж дата фактичного надання виконавцем послуг за цим Договором за умови відсутності грошових коштів на особовому рахунку замовника.

Здійснивши перерахунок пені за допомогою програми «ЛЗ ПІДПРИЄМСТВО 9.5.3 ТОВ «Інформаційно-аналітичний центр «ЛІГА», ТОВ «ЛІГА: ЗАКОН», 2018», суд встановив, що за період з 21.09.2017р. по 21.03.2018р. від суми боргу 3953,56 грн. розмір пені становить 283,99 грн.), відтак вимога про стягнення 283,99 грн. пені підставна та підлягає до задоволення.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

З азначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, хоч йому було створено усі можливості для надання заперечень, від жодного учасника справи не надходило клопотання про витребування доказів, судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю і до стягнення з відповідача належить: 3953,56 грн. основного боргу, 283,99 грн. пені.

Відповідно до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Відтак, відшкодування витрат позивача на оплату судового збору покладається на відповідача у розмірі 1762,00 грн.

Керуючись статтями 2, 4, 73, 76-80, 86, 91, 123, 129, 194, 195, 201, 207, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Інкомскло» (79035, м.Львів, вул.Кримська, буд.28, кім.303; ідентифікаційний код 38099182) на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м.Київ, вул.Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі філії Центр транспортної логістики Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03038, м.Київ, вул.Федорова, 32, ідентифікаційний код філії 40123465) 3953,56 грн. основного боргу, 283,99 грн. пені та 1762,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

У звязку з перебуванням судді Кітаєвої С.Б. у відрядженні з 10.06.2016р. по 12.06.2018р., повний текст рішення виготовлено 13.06.2018р.

Суддя Кітаєва С.Б.