ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.05.2018 р. Справа № 914/2553/14

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Горецької З.В. за участю секретаря судового засідання Хороз І.Б., розглянув у судовому засіданні заяву про видачу дубліката наказу про примусове виконання рішення та поновлення строку на пред»явлення наказу до виконання у справі

За позовом: Фізико - механічного інституту ім. Г.В. Карпенка Національної академії наук України, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельної фірми «Колібрі», м.Львів

про стягнення 13 060,00 грн.

За участю представників:

від позивача (заявника): Лось В.М.- представник (88- Д/351 від 13.04.18р.)

від відповідача: не з"явився

Розглянувши заяву Фізико - механічного інституту ім. Г.В. Карпенка Національної академії наук України про видачу дубліката наказу про примусове виконання рішення та поновлення строку на пред»явлення наказу до виконання у справі встановив таке.

В провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа № 914/2553/16 за позовом Фізико - механічного інституту ім. Г.В. Карпенка Національної академії наук України, до відповідача Фізико - механічного інституту ім. Г.В. Карпенка Національної академії наук України про стягнення 13 060,00 грн.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Львівської області від 30.10.2014 у справі № 914/2553/16 позовні вимоги Фізико - механічного інституту ім. Г.В. Карпенка Національної академії наук задоволено повністю, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельна фірма "Колібрі" (ідентифікаційний код: 23272600; місцезнаходження за адресою: 79059, місто Львів, Шевченківський район, вул. Гетьмана Мазепи, будинок 18, квартира 60) на користь Фізико-механічного інституту ім.Г.В.Карпенка Національної академії наук України ( місцезнаходження за адресою:79060, м.Львів, вул.Наукова,5; ідентифікаційний код: 03534506) 13 060,00 грн. боргу та 1 827,00 грн. судового збору.

13.10.2014 на виконання вказаного рішення виданий відповідний наказ, який отримав представник позивача 30.10.14р.

02.01.2018 за вх. № 7/18 на адресу суду поступило подання Шевченківського відділу державної виконавчої служби про видачу дублікату наказу Господарського суду Львівської області від 13.10.2014 року у справі № 914/2553/14.

Ухвалою суду від 04.01.18р. в задоволенні подання Шевченківського відділу державної виконавчої служби про видачу дубліката наказу відмовлено.

21.05.2018р. за вх. № 1374/18 в канцелярію суду позивачем (стягувачем) подано заяву про видачу дублікату наказу про примусове виконання рішення та поновлення строку на пред»явлення наказу до виконання.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючий суддя ( суддя-доповідач) Горецька З.В.

Ухвалою суду від 22.05.2018р. прийнято заяву до розгляду та призначено на 30.05.18р.

В судове засідання 30.05.2018р. заявник явку повноважного представника забезпечив, підтримує подану заяву та просити задоволити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив.

15.12.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII, яким Господарський процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

Згідно з пп. 19.4 п. 1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України в новій редакції, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Щодо поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з положеннями частини 5 статті 37 чинного Закону України "Про виконавче провадження" повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону. Водночас, відповідно до пункту 1 частини 4 та частини 5 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред'явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання переривання встановлюється з дня його повернення.

Відповідно до інформації, що міститься в наказі про стягнення коштів, наказ дійсний для пред'явлення до виконання з 13.10.2014 року до 13.10.2015 року. Даний наказ було подано на виконання до Шевченківського ВДВС міста Львова ГТУЮ у Львівській області.

12.12.2014 року старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС міста Львова винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45636483.

Постановою Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ від 29.12.15 року повернуто виконавчий документ стягувачу та заначено, що виконавчий документ може бути повторно пред»явлений для виконання в строк до 29.12.2016р.

У заяві та у судовому засіданні представник заявника стверджує, що на численні звернення до Шевченківського ВДВС міста Львова ГТУЮ у Львівській області з вимогою надати належні докази направлення стягувачу оригіналу наказу Господарського суду від 13.10.2014р. у справі № 914/2553/14, було отримано відповідь про те, що скерування на адресу стягувача наказу господарського суду Львівської області від 13.10.2014 року № 914/2553/14 стверджується відповідною відміткою в журналі реєстрації вихідної кореспонденції Шевченківського ВДВС за вихідним № 18680/09-45. Однак, ні касового фіскального чеку про поштове відправлення з визначеним номером поштового відправлення, ні повідомлення про вручення адресату не подано.

У листі за вх.№В-1246276 від 06.12.2017 Шевченківський відділом державної виконавчої служби міста Львова ГТУЮ у Львівській області, зазначено, що станом на 06.12.2017 року державним виконавцем готується пакет документів для скерування до Господарського суду Львівської області подання про видачу дублікату вищезазначеного документу.

02.01.2018 за вх. № 7/18 на адресу суду поступило подання Шевченківського відділу державної виконавчої служби про видачу дублікату наказу Господарського суду Львівської області від 13.10.2014 року у справі № 914/2553/14.

Ухвалою суду від 04.01.18р. в задоволенні подання Шевченківського відділу державної виконавчої служби про видачу дубліката наказу відмовлено у зв"язку з неоплатою судового збору за подання вищезазначеної заяви.

Відповідно до частини 1 статті 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Беручи до уваги ненадання суду доказів відправлення стягувачу постанови про повернення виконавчого документа стягувачу разом з оригіналом наказу про стягнення коштів та доказів знищення виконавчого провадження, проаналізувавши дії стягувача щодо отримання наказу про стягнення коштів (звернення до Господарського суду Львівської області, до ДВС), суд дійшов висновку про те, що стягувач не отримував оригіналу відповідного наказу. Таким чином, пропуск строку для повторного пред'явлення наказу до виконання відбувся з поважних причин.

Окрім того, при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання суд керувався наступним.

Відповідно до статті 1291 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (п. 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004, п. 37 рішення у справі "Деркач та Палек проти України" від 21.12.2004).

Таким чином, поновлення пропущеного строку пред'явлення наказу до виконання сприятиме забезпеченню стягувачу права на суд та забезпечуватиме виконання судового рішення у справі № 914/2553/14. Зважаючи на зазначене, суд визнає причини пропуску стягувачем строку для пред'явлення наказу про стягнення коштів до виконання поважними і вважає, що такий строк підлягає поновленню.

Щодо видачі дублікату виконавчого документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Наведені норми не ставлять саму по собі видачу дубліката втраченого наказу в залежність як від причин його втрати, так і від того, ким втрачений наказ.

Відповідно до пункту 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

У той же час, оскільки строк для пред'явлення наказу до виконання підлягає поновленню, суд вважає за необхідне задовольнити заяву стягувача та видати йому дублікат наказу про стягнення коштів.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 234, 329, пунктом 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фізико-механічного інституту ім. Г.В. Карпенка Національної акціонерної академії наук України від 21.05.2018 про видачу дубліката наказу про примусове виконання рішення та поновлення строку на пред'явлення наказу до виконання - задоволити.

2. Видати дублікат наказу від 13.10.2014 року у справі №914/2553/14.

3. Поновити строк для пред'явлення наказу до виконання у справі №914/2553/14. Визначити, що наказ від 13.10.2014 року № 914/2553/14 дійсний для пред'явлення до виконання до 30.05.2019 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку та строки передбачені ст..255, 256 ГПК України та п.19.4 перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали складено 04.06.2018 року.

Суддя Горецька З. В.