ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Черкаси справа № 925/360/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Потапенко В.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю учасників справи :

від позивача: Чичиркоза О.М. - за довіреністю,

від відповідача: не «явився,

розглянувши у судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Черкаської філії ПАТ «Укртелеком»

до Управління соціального захисту населення Жашківської районної державної адміністрації Черкаської області

про стягнення 167907 грн. 33 коп., -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року позивач - Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Черкаської філії ПАТ «Укртелеком» звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Управління соціального захисту населення Жашківської районної державної адміністрації Черкаської області про стягнення 167907 грн. 33 коп. (заборгованість з відшкодування вартості телекомунікаційних послуг, наданих пільговим категоріям громадян).

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 11.04.2017 року позов задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 року апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Жашківської районної державної адміністрації Черкаської області задоволено частково, рішення місцевого суду скасовано частково, прийнято нове судове рішення, яким позов задоволено частково - стягнуто на користь позивача 1100 грн. боргу.

Постановою Верховного Суду від 06.02.2018 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Черкаської філії ПАТ «Укртелеком» задоволено частково - рішення Господарського суду Черкаської області від 11.04.2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 року у справі № 925/360/17 скасовано і справу передано на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області.

Автоматизованою системою документообігу від 30.03.2018 справу передано для подальшого розгляду судді Потапенко В.В.

Ухвалою суду від 04 квітня 2018 року справу №925/360/17 суддею Потапенко В.В. прийнято до свого провадження, ухвалено справу 925/360/17 розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, підготовче засідання призначено на 03 травня 2018 року, в учасників справи витребувано письмові пояснення по суті спору та докази на підтвердження своєї правової позиції в даному спорі з урахуванням постанови Верховного Суду від 06.02.2018 у даній справі.

25 квітня 2018 року до суду надійшло клопотання від 24.04.2018 року №317 за підписом заступника начальника Управління соціального захисту населення Жашківської районної державної адміністрації Черкаської області Потколенко О.П., в якому викладено прохання проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача у зв»язку із відсутністю фінансового забезпечення на відрядження. До клопотання додано відзив на позов.

У відзиві на позов відповідач вказує, що договір про відшкодування витрат за встановлення телефонів і користування телефоном пільгової категорії громадян на 2016 рік між сторонами не укладався, а тому відповідач не брав на себе зобов»язань, зазначених в ст. 2 Бюджетного кодексу України.

03 травня 2018 року до суду надійшли письмові пояснення від 02.05.2018 № 71С000/17-377 за підписом представника позивача Чичиркози О.М., в яких також викладено розрахунок судових витрат позивача.

Ухвалою суду від 03 травня 2018 року закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду по суті на 15 травня 2018 року, у судове засідання викликані учасники справи.

У судове засідання 15 травня 2018 року з»явився представник позивача, який позов підтримав повністю та пояснив, що у позивача відсутні дані про часткову сплату відповідачем боргу.

Представник відповідача в судове засідання 15 травня 2018 року не з»явився. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 04 травня 2018 року відповідач отримав ухвалу суду від 03 травня 2018 року.

Згідно положень ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У судовому засіданні 15 травня 2018 року оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду на підставі статті 240 ГПК України.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону України "Про телекомунікації" споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Пункт 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11 квітня 2012 року, також передбачає, що установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред'явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

В Законі України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу", Законі України "Про жертви нацистських переслідувань", Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Законі України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний статус" та Законі України "Про охорону дитинства" передбачено надання пільг при оплаті за послуги зв'язку (телекомунікаційні послуги).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що протягом з грудня 2015 року по грудень 2016 року позивач надавав телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян і борг по наданих послугах за вказаний період складає 167907 грн. 33 коп.

Відповідач не відшкодовує витрати, понесені позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян, пояснюючи це відсутністю фінансування з державного бюджету.

Вказані вище положення законодавства закріплюють реалізацію державних соціальних гарантій певним категоріям громадян; визначеному законодавчо обов'язку оператора телекомунікаційних послуг надавати послуги зв'язку тим категоріям громадян, які мають установлені законодавством пільги з їх оплати, відповідає обов'язок держави в особі її органів відшкодувати вартість наданих послуг суб'єкту господарювання, який їх надає.

Згідно з частиною шостою статті 48 БК України бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

За змістом підпункту «б» пункту 4 частини першої статті 89 та статті 102 БК України до видатків місцевих бюджетів належать видатки на відшкодування вартості послуг зв'язку, які надані тим категоріям громадян, яким державою надані пільги з їх оплати, що здійснюється за рахунок субвенцій з Державного бюджету України на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог статті 102 БК України постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002 року №256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету та встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів ведуть персоніфікований облік отримувачів пільг за соціальною ознакою згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги», а також здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги (пункт 2 Порядку).

Згідно з пунктом 3 Порядку головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Між сторонами виникли правовідносини з надання послуг зв'язку окремим категоріям населення на пільговій основі, у яких відповідач як розпорядник відповідних коштів зобов'язаний здійснювати розрахунки з організаціями, що надають послуги особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги.

При цьому чинне законодавство України не передбачає обов'язковості укладення договору про розрахунки з постачальниками послуг, наданих особам, які згідно з чинним законодавством мають право на пільги, оскільки зобов'язання сторін у таких відносинах виникають безпосередньо із законів України.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з частинами першою та другою статті 509, частинами третьою та четвертою статті 11 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу; цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Позивач є суб'єктом господарювання, який надає телекомунікаційні послуги споживачам, метою діяльності позивача як учасника господарських відносин є досягнення економічних та соціальних результатів та одержання прибутку відповідно до частини другої статті 3 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 526 ЦК України, статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідач зобов'язаний здійснити розрахунки з позивачем щодо послуг, наданих особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги, у період з грудня 2015 року по грудень 2016 року включно, а відсутність бюджетних призначень на відповідні видатки в 2016 році не є підставами для звільнення відповідача від виконання встановленого чинним законодавством зобов'язання.

Право позивача на отримання компенсації вартості телекомунікаційних послуг, наданих ним своїм абонентам - пільговим категоріям споживачів, підлягає реалізації і захисту, незважаючи на те, що Закон України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» видатків на ці потреби не передбачав, оскільки фінансові зобов'язання держави виникли не з наведеного вище Закону, а з законодавства, яким унормовано надання соціальних пільг визначеним законодавчо особам, а також з нормативно-правових актів, якими встановлено порядок здійснення розрахунків з постачальниками, зокрема, телекомунікаційних послуг таким категоріям споживачів.

Частиною другою статті 218 ГК України та статтею 617 ЦК України не передбачено такої підстави для звільнення від відповідальності, як відсутність у боржника необхідних коштів.

Суд вважає, що відсутність фінансування не є обґрунтованою підставою невиконання зобов'язання здійснення розрахунків з постачальником послуг на пільгових умовах. Тобто, суд не приймає до уваги посилання відповідача на невиконання зобов'язання по оплаті наданих послуг у зв'язку з відсутністю у відповідача коштів з державного бюджету на їх фінансування.

Згідно з частиною першої статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 даного Кодексу і статтею 193 Господарського Кодексу встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно частини 6 статті 48 Бюджетного кодексу України бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень частин 1-4 статті 48 Бюджетного кодексу України.

Таким чином, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку, компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Беручи до уваги викладене та враховуючи правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №906/621/17, суд приходить до висновку, що відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання по оплаті наданих позивачем телекомунікаційних послуг на пільгових умовах.

Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 167907 грн. 33 коп. заборгованості з відшкодування вартості телекомунікаційних послуг, наданих пільговим категоріям громадян.

Відповідно до вимог ст. ст. 73, 74, 77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд у визначеному порядку встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з нормами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідач не довів суду належними і допустимими доказами наявність правових підстав для відмови у позові. Беручи до уваги фактичні обставини, встановлені судом, позов підлягає задоволенню.

05 травня 2018 року до суду надійшли письмові пояснення від 02.05.2018 року №71С000/17-377. в яких представник позивача Чичиркоза О.М. навів розрахунок понесених позивачем судових витрат, а саме:

-2518,61 грн. - судовий збір за подачу позовної заяви до місцевого суду (платіжне доручення №80 від 24.03.2017;

-3022,33 грн. - судовий збір за подачу касаційної скарги;

-3147,55 грн., з яких - 2752,32 грн. - сплачений судовий збір, 275,23 грн. - виконавчий збір, 120 грн. - витрати на організацію та проведення виконавчих дій ДВС (платіжне доручення №1011 від 18.10.2017, постанова про відкриття виконавчого провадження від 09.10.2017).

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що дійсно позивачем були понесені вказані судові витрати.

Беручи до уваги викладені, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 8688 грн. 49 коп. судових витрат.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Управління соціального захисту населення Жашківської районної державної адміністрації Черкаської області (19201, Черкаська область, м. Жашків, вул. Благовісна, 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Черкаської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (18000, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 34, ) - 167907 грн. 33 коп. заборгованості з відшкодування вартості телекомунікаційних послуг, наданих пільговим категоріям громадян та 8688 грн. 49 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

СУДДЯ В.В. Потапенко

Повне рішення складено 01 червня 2018 року.

Суддя В.В. Потапенко