КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2018 р. Справа№ 910/23176/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тищенко О.В.

Тарасенко К.В.

за участю секретаря судового засідання Каніковського А.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача Толкачов Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Парк Туризм Сервісез" (Royal Park Tourism Services L.L.C.)

на рішення господарського суду міста Києва

від 27.02.2018 (повний текст рішення складено 12.03.2018)

у справі №910/23176/16 (суддя Картавцева Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Парк Туризм Сервісез" (Royal Park Tourism Services L.L.C.)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промотекс Сервіс"

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Роял Парк Туризм Сервісез" (Royal Park Tourism Services L.L.C.) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства "А.Е.Т. Джоін АП!" (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Промотекс Сервіс") про визнання недійсним контракту №37/03/н від 31.03.2014.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, "Роял Парк Туризм Сервісез" (Royal Park Tourism Services L.L.C.) зазначає, що з листа Акціонерного банку "Південний" №14-54556 БТ від 07.10.2016 позивач дізнався про договір №37/03/н від 31.03.2014, який підписаний між позивачем та відповідачем, однак, за твердженням позивача, повноважень та розпоряджень щодо укладення спірного Договору президентом ТОВ "Роял Парк Туризм Сервісез" не надавалось, а також Toni d'Souza не підписував цей документ з власної ініціативи, у зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з позовною вимогою про визнання договору №37/03/н від 31.03.2014 недійсним.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.02.2017 у справі №910/23176/16, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2017, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.11.2017 у справі №910/23176/16 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Парк Туризм Сервісез" (Royal Park Tourism Services L.L.C.) задоволено частково; постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2017 та рішення господарського суду міста Києва від 22.02.2017 у справі №910/23176/16 скасовано; справу №910/23176/16 передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Направляючи дану справу на новий розгляд до господарського суду міста Києва, Вищий господарський суд України в постанові від 27.11.2017 зазначив, що попередніми судовими інстанціями не досліджувалось та не було встановлено, по-перше, який орган (посадова особа) позивача є уповноваженим (уповноваженою) укладати такі правочини від імені позивача відповідно до його установчих документів; по-друге, чи є оспорюваний договір вчиненим (укладеним) та з якого моменту; не надано належну правову оцінку діям сторін щодо сплати 569000,00 дол. США; зазначено, що вирішення питання про належність підпису на спірному договорі безумовно потребує спеціальних знань, а, отже, призначення відповідної судової експертизи.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.02.2018 у позові відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Роял Парк Туризм Сервісез" (Royal Park Tourism Services L.L.C.) звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 27.02.2018 у справі №910/23176/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі скаржником викладено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, аналогічні тим, які викладено в позовній заяві.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тищенко О.В., Коротун О.М.) від 17.04.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Парк Туризм Сервісез" (Royal Park Tourism Services L.L.C.) на рішення господарського суду міста Києва від 27.02.2018 у справі №910/23176/16; призначено справу до розгляду на 15.05.2018.

Згідно розпорядження Київського апеляційного господарського суду у справі №910/23176/16 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/23176/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тищенко О.В., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тищенко О.В., Тарасенко К.В.) від 21.05.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Парк Туризм Сервісез" (Royal Park Tourism Services L.L.C.) на рішення господарського суду міста Києва від 27.02.2018 у справі №910/23176/16; призначено справу до розгляду на 05.06.2018.

15.05.2018 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Парк Туризм Сервісез" (Royal Park Tourism Services L.L.C.) надійшло клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи для з'ясування обставин чи мр. Toni d Souza виконаний підпис на договорі №37/03/н від 31.03.2014; клопотання про витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю "Промотекс Сервіс" інформації про дату, час, адреси електронної пошти, з якої і на яку відправлявся лист про укладення договору №37/03/н від 31.03.2014 у спрощений спосіб; клопотання про долучення до матеріалів справи рецензії на висновок почеркознавчого дослідження підписів від імені Toni d Souza; клопотання про виклик в судове засідання для допиту свідка ОСОБА_3.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства.

В судове засідання апеляційної інстанції 05.06.2018 представник позивача не з'явився.

Оскільки явка учасників справи у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення учасників справи про місце, дату та час судового розгляду, апеляційний суд визнав можливим розглядати апеляційну скаргу у відсутність представника позивача.

Представник відповідача заперечував проти клопотань позивача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи для з'ясування обставин чи мр. Toni d Souza виконаний підпис на договорі №37/03/н від 31.03.2014; клопотання про витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю "Промотекс Сервіс" інформації про дату, час, адреси електронної пошти, з якої і на яку відправлявся лист про укладення договору №37/03/н від 31.03.2014 у спрощений спосіб; клопотання про виклик в судове засідання для допиту свідка ОСОБА_3.

Розглянувши вказані клопотання, колегією суддів їх відхилено через їх необґрунтованість. При цьому зауважує, що наявні в матеріалах справи документи є достатніми для прийняття законного рішення доказів; для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів мають надаватись оригінали документів, тоді як сторонами не надано оригіналу правочину, який має бути об'єктом дослідження; відповідачем, в порушення положень частини другої статті 81 ГПК України, в клопотанні не зазначено причини неможливості отримати інформацію від ТОВ "Промотекс Сервіс" самостійно. Крім того, відповідно до ч.1 ст.270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі; згідно ч.9 ст.251 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження свідки не викликаються.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до контракту №37/03/н від 31.03.2014, сторонами якого зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Роял Парк Туризм Сервісез" (Royal Park Tourism Services L.L.C.) (надалі - фірма/позивач) та Дочірнє підприємство "А.Е.Т. Джоін АП!" (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Промотекс Сервіс") (надалі - туроператор/відповідач), його предметом є співробітництво в області міжнародного туризму - приймання туристів, а саме: проживання в готелях, екскурсії, послуги трансферу в ОАЕ.

Згідно з п. 1.2. контракту, при здійсненні даної діяльності сторони керуються діючим законодавством України.

У п. 1.3. контракту визначено, що сторони не можуть передавати свої права та обов'язки, які випливають із даного контракту, третім особам без письмової згоди на це іншої сторони.

Згідно з п. 2.1. контракту туроператор заохочує групу туристів і індивідуальних туристів в Україні для відправлення В ОАЕ з метою туризму.

Фірма забезпечує сервіс для туристів, які направлені туроператором, у відповідності до заявок (п. 2.2 контракту).

Основою для прийняття, розміщення та обслуговування туристів, являється підтвердження фірмою заявок туроператора на бронювання послуг та ваучер на обслуговування (п. 3.1. контракту).

Відповідно до п. 3.2. контракту фірма зобов'язується провести у ваучері відповідні відмітки про фактично надані туристам послуги до їх відбуття.

Відповідно до п. 11.1 даний контракт вступає в силу з моменту його укладення сторонами і діє протягом 5 років з даки укладення.

Судом встановлено, що на наявній в матеріалах справи копії контракту №37/03/н від 31.03.2014 (п. 12) містяться реквізити "Роял Парк Туризм Сервісез" (Royal Park Tourism Services L.L.C.), підпис із зазначенням: мр. Toni d'Souza, директор та відтиск печатки з ревізитами Royal Park Tourism Services L.L.C. (п. 12.1.); та реквізити Дочірнього підприємства "А.Е.Т. Джоін АП!", підпис із зазначенням: генеральний директор ОСОБА_3 та відтиск печатки Дочірнього підприємства "А.Е.Т. Джоін АП!" (п. 12.2. контракту).

Даний правочин за своєю правовою природою є зовнішньоекономічним договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов'язків у зовнішньоекономічній діяльності;

зовнішньоекономічна діяльність - діяльність суб'єктів господарської діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з довідки АБ "Південний" №193-36598 від 07.07.2016, Дочірнім підприємством "А.Е.Т. Джоін АП!" перераховано Royal Park Tourism Services L.L.C (ОАЕ) грошові кошти у розмірі 569000,00 дол. США згідно з контрактом №37/03/н від 31.03.2014.

Відповідно до заяви від 12.11.2016, що містить підпис із зазначенням: Toni d'Souza, нотаріально засвідчений переклад якої наявний у матеріалах справи, Toni d'Souza, який працює у Royal Park Tourism Services L.L.C. на посаді першого віце-президента з жовтня 1996 року, не підписував контракт 37/03/н від 31.03.2014 з компанією "А.Е.Т. Джоін АП!".

Як зазначено вище, в обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що з листа Акціонерного банку "Південний" № 14-54556 БТ від 07.10.2016 позивач дізнався про договір № 37/03/н від 31.03.2014, який підписаний між позивачем та відповідачем, однак, за твердженням позивача, повноважень та розпоряджень щодо укладення спірного Договору президентом ТОВ "Роял Парк Туризм Сервісез" не надавалось, а також Toni d'Souza не підписував цей документ з власної ініціативи, у зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з позовною вимогою про визнання договору №37/03/н від 31.03.2014 недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Отже, угода може бути визнана недійсною лише з підстав, передбаченими законом.

В силу припису статті 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується.

Отже, заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено (договір, який не укладено). У зв'язку з наведеним господарським судам необхідно встановлювати, чи є оспорюваний правочин вчиненим та з якого моменту (статті 205 - 210, 640 Цивільного кодексу України, частини друга - п'ята, сьома статті 180 Господарського кодексу України тощо). Зокрема, не вважаються вчиненими правочини (укладеними господарські договори), в яких (за якими): відсутні передбачені законом умови, необхідні для їх укладення (не досягнуто згоди за всіма істотними для даного правочину умовами); не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства необхідна його передача; не здійснено державну реєстрацію або нотаріальне посвідчення, необхідні для його вчинення, тощо. Встановивши відповідні обставини, господарський суд відмовляє в задоволенні позовних вимог як про визнання правочину недійсним, так і про застосування наслідків недійсності правочину. Водночас суд враховує те, що визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами. Отже, якщо дії сторін свідчать про те, що оспорюваний договір фактично було укладено, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності його вимогам закону; це правило не стосується випадків, коли для вчинення правочину необхідні його державна реєстрація або нотаріальне посвідчення, оскільки за відсутності відповідної реєстрації чи посвідчення договір в будь-якому разі не вважається укладеним.

Обов'язковою умовою укладення договору є не лише досягнення згоди щодо відповідного переліку умов, які для певного виду договору є істотними, але і дотримання вимог щодо правосуб'єктності особи, яка є стороною договору чи діє від її імені, адже договір, виходячи з положень ст. 626 Цивільного кодексу України, є домовленістю сторін, спрямованою на встановлення, зміну, припинення цивільних прав та обов'язків, а отже домовленість в правовому розумінні (така, що може призвести до правомірних наслідків у вигляді встановлення, зміни, припинення правовідношення), може мати місце виключно за умови укладення договору належною стороною особисто (її уповноваженим представником), оскільки тільки така особа має право визначати для себе (як сторони) права та обов'язки за наслідками відповідної домовленості.

В той же час, підписання договору невідомою особою/особами від імені сторони договору свідчить про відсутність належного юридичного факту (договір - домовленість), а тому не виникають, відповідно, наслідки такого факту (договір - правовідношення), що унеможливлює визнання договору, який не вчинено (не укладено), недійсним.

При цьому, передбачена нормою ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України умова наявності в особи, що вчиняє правочин, необхідного обсягу дієздатності, в розумінні суду, є умовою, що встановлює такі вимоги до учасника правочину (сторони договору, власне, для якої встановлюються, змінюються, припиняються права та обов'язки, а не особи, що фізично вчинила підпис на договорі тощо), натомість у випадку вчинення невідомою особою дій, спрямованих на укладення договору (як-от вчинення підпису) від імені іншої особи, яка, де-юре, мала право на укладення такого договору, тобто мала право бути стороною цього договору, однак жодної згоди (волевиявлення) на таке укладення не надавала та не була навіть обізнана про існування документу, який містить положення щодо прав та обов'язків такої особи, виключається можливість застосування у такому випадку норм ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України, а вказані обставини можуть свідчити виключно про неукладеність такого договору.

Так, позивач, обґрунтовуючи вимоги про визнання договору недійсним, зазначає, що мр. Toni d'Souza не підписував спірного контракту від імені позивача, а президентом Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Парк Туризм Сервісез" (Royal Park Tourism Services L.L.C.) не було надано жодних розпоряджень на укладення оспорюваного у даній справі договору.

Отже, до предмету доказування у даній справі належать обставини щодо того, який орган (посадова особа) позивача є уповноваженим (уповноваженою) укладати правочини від імені позивача відповідно до його установчих документів, а також щодо того, чи підписано спірний контракт від імені позивача особою, що у ньому зазначена (Toni d'Souza).

Як вірно зазначив суд першої інстанції, тягар доказування зазначених обставин лежить саме на позивачеві як на особі, що, власне, оспорює дійсність контракту № 37/03/н від 31.03.2014, у якому позивач зазначений як його сторона.

В суді першої інстанції, на виконання вимог ували суду, позивачем надано документи, що іменовані останнім як "копія легалізованого Установчого договору від 15.01.2002 на 21 аркуші" та "копія легалізованого Договору про передачу акцій та внесення змін до Установчого договору від 06.09.2010 на 17 аркушах".

Проте, з вказаних документів не вдається можливим встановити обставини щодо того, який орган (посадова особа) позивача є уповноваженим (уповноваженою) укладати правочини від імені позивача відповідно до його установчих документів, оскільки надані позивачем документи викладені іноземними мовами (англійською та арабською), позивачем не долучено перекладу вказаних документів на українську мову з метою забезпечення можливості для розуміння змісту долучених документів судом. Не надано відповідного перекладу й суду апеляційної інстанції.

В матеріалах справи наявний висновок Київської незалежної судово-експертної установи №2060 від 16.12.2016, із тексту якого вбачається, що на дослідження підписів від імені мр. Toni d'Souza надано "електрофотокопію контракту №37/03/н від 31.03.2014". Відповідно до вказаного висновку, експерт дійшов висновку, що підписи від імені директора фірми Royal Park Tourism Services L.L.C. мр. Toni d'Souza, зображення яких містяться на п'ятому аркуші в англомовному та російськомовному текстах наданої на дослідження копії контракта №37/03/н від 31.03.2014, укладеного між Дочірнім підприємством "А.Е.Т. Джоін АП!" в особі Генерального директора ОСОБА_3 та компанією Royal Park Tourism Services L.L.C. в особі директора Mr. Toni d'Souza виконаний не громадянином ОСОБА_4, а іншою особою.

Проте, вказаний висновок не може бути прийнятий судом як належний доказ через недотримання визначених п. 1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5, яким визначено, що для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів та недотримання визначених Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.98 № 53/5 обов'язкових вимог щодо такого виду експертиз, зокрема, п. 3.5. Інструкції, яким визначено, коли об'єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об'єкта (крім об'єктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз. Про проведення експертизи за такими матеріалами вказується в документі про призначення експертизи (залучення експерта) або письмово повідомляється експерт органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).

Також в тексті висновку відсутня інформація про відібрання вільних зразків підпису мр. Toni d'Souza.

Колегія суддів звертає увагу на наявну в матеріалах справи довідку АБ "Південний" №193-36598 від 07.07.2016, з якої вбачається здійснення перерахування Дочірнім підприємством "А.Е.Т. Джоін АП!" іноземній особі - Royal Park Tourism Services L.L.C (ОАЕ) грошових коштів у розмірі 569000,00 дол. США згідно з контрактом №37/03/н від 31.03.2014.

При цьому, доказів повернення вказаних коштів та/або звернення позивача до відповідача з вимогами щодо невірного призначення платежів матеріали справи не містять.

Доводи позивача про те, що вказані кошти перераховувались на рахунок відповідача за виконання укладених між сторонами угод про туристичні послуги від 07.02.2011 та від 18.02.2014, з посиланням на постанову Вищого господарського суду України від 18.04.2017 у справі №910/8887/16, є безпідставними з огляду на те, що у вищевказаній постанові не було встановлено жодного факту щодо перерахування відповідачем коштів у сумі 569000,00 дол. США з призначенням платежу згідно з контрактом №37/03/н від 31.03.2014 з Royal Park Tourism Services L.L.C (ОАЕ) в рахунок погашення заборгованості за іншими договорами.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено викладених в позові обставин, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування рішення суду, а тому відхиляються судом.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування, зміни чи визнання нечинним оскаржуваного рішення суду не вбачається.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Парк Туризм Сервісез" (Royal Park Tourism Services L.L.C.) залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 27.02.2018 у справі №910/23176/16 - без змін.

Матеріали справи №910/23176/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді О.В. Тищенко

К.В. Тарасенко

повний текст постанови складено 11.06.2018