ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.06.2018 р. Справа № 905/354/18

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В. при помічнику судді (за дорученням судді) Асманової Е.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Мєшкова Олександра Миколайовича, м. Кривий Ріг

до відповідача: Фізичної особи підприємця Огулло Юрія Олександровича, с. Степанівка Костянтинівський район Донецька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Профіт плюс Дистрибуція", м. Київ

про стягнення основного боргу в сумі 5500,00грн., 3% річних в розмірі 59,00грн., інфляційних втрат в розмірі 172,25грн., -

Представники сторін

від позивача : не з'явився

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

Фізична особа-підприємець Мєшков Олександр Миколайович, м. Кривий Ріг звернувся до господарського суду Донецької області із позовом до Фізичної особи-підприємця Огулло Юрія Олександровича, с. Степанівка Костянтинівський район Донецька область за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт плюс Дистрибуція" м. Київ про стягнення основного боргу в сумі 5500,00грн., 3% річних в розмірі 59,00грн., інфляційних втрат в розмірі 172,25грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за усною домовленістю щодо перевезення вантажу, внаслідок чого виникла заборгованість з перевезення у розмірі 5500,00 грн. та виникли підстави для нарахування інфляційний витрат у розмірі 172,25 грн., 3% річних у розмір 59,00 грн.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530,610, 612, 625, 626, 639 Цивільного кодексу України, ст.ст. 163, 164 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/354/18 визначено суддю Левшину Я.О.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 23.02.2018р. позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі №905/354/18.

Ухвалою суду від 20.03.2018р. господарським судом Донецької області відкладено розгляд справи на 11.04.2018р.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2018р., у зв'язку з перебуванням судді Левшиної Я.О. у відпустці, для розгляду справи №905/354/18 визначено суддю Чернову О.В.

У підготовчому судовому засіданні 03.05.2018р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу №905/354/18 до розгляду по суті на 17.05.2018 р.

У подальшому розгляд справи відкладався у відповідності до приписів ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач у судовому засіданні 05.06.2018р. підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не надав, про дату та час розгляду повідомлений належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ч.1 ст. 178 та ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а неявка належним чином повідомленого відповідача і ненадання ним витребуваних документів враховуючи достатність наданого судом часу для реалізації процесуальних прав останнім у світлі приписів ст.ст. 13, 42, ч.1,3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України істотним чином не впливають на таку кваліфікацію.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2017 року позивач - Фізична особи-підприємець Мєшков Олександр Миколайович, м. Кривий Ріг здійснив перевезення вантажу за видатковими накладними №РРD00007258 від 03.10.2017р., №РРD00007272 від 03.10.2017р., №РРD00007257 від 03.10.2017р., №РРD00007262 від 03.10.2017р., №РРD00007263 від 03.10.2017р., №РРD00007260 від 03.10.2017р., №РРD00007259 від 03.10.2017р. та №РРD00007261 від 03.10.2017р. на користь вантажоодержувача: ТОВ «ЕКО» , що підтверджується товарно-транспортними накладними: № РРРD00007258 від 03.10.2017р., № РРРD00007272 від 03.10.2017р., № РРРD00007257 від 03.10.2017р., № РРРD00007262 від 03.10.2017р., № РРРD00007263 від 03.10.2017р., № РРРD00007260 від 03.10.2017р., № РРРD00007259 від 03.10.2017р., №РРРD00007261 від 03.10.2017р., належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи.

05 жовтня 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Профіт плюс дистрибуція» на користь відповідача здійснено оплату за вантажні перевезення у розмірі 7500,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №10097 від 05.10.2017р. з призначенням платежу: «передоплата за вантажні перевезення, рах. №49 від 05.10.2017р.» та №10098 від 05.10.2017р. з призначенням платежу: «остаточна оплата за вантажні перевезення, рах. №49 від 05.10.2017р.».

15 жовтня 2017р. позивач претензією №04.2017 звернувся до відповідача з вимогою про стягнення суми заборгованості за надані послуги у розмірі 5500,00 грн., у зв'язку з виконанням досягнутої усної домовленості сторін, відповідно до якої позивач в інтересах відповідача на власному транспортному засобі - Mercedes-Benz Sprinter 313 реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив перевезення вантажу з м. Києва - вантажовідправник: ТОВ «Профіт плюс Дистрибуція» за восьма пунктами призначення, що знаходяться на території Донецької області, а саме: м. Краматорськ, м. Артемівськ, м. Костянтинівка, м.Красноармійськ та м. Димитрова - вантажоодержувач : ТОВ «ЕКО».

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за усною домовленістю щодо перевезення вантажу, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 5500,00 грн. та виникли підстави для нарахування інфляційний витрат, позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги Позивача такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне:

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного спору полягає у примусовому спонуканні Відповідача до сплати заборгованості, утвореної внаслідок завданих неналежним виконанням зобов'язань за усним договором з перевезення вантажу та застосуванні наслідків несвоєчасного виконання зобов'язання.

Зважаючи на статус сторін та характер правовідносин, останні регулюються, насамперед, положеннями Господарського кодексу України, а також іншими актами господарського законодавства, зокрема - Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються ЦК України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та актами, що видаються відповідно до них (ч.2 ст. 908 ЦК України).

Згідно з вимогами ст.908 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі.

Укладання договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами відповідних перевезень.

Частиною 1 ст.50 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо). Істотними умовами договору перевезення вантажу автомобільним транспортом є: найменування та місцезнаходження сторін; найменування та кількість вантажу, його пакування; умови та термін перевезення; місце та час навантаження і розвантаження; вартість перевезення; інші умови, узгоджені сторонами.

Договір про перевезення вантажів - двостороння угода між перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентуються обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов'язки та відповідальність сторін щодо їх додержання (п.1 Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 р.).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач в обґрунтовуння вимог до відповідача посилається на товарно-транспортні накладні: № РРРD00007258 від 03.10.2017р., № РРРD00007272 від 03.10.2017р., № РРРD00007257 від 03.10.2017р., № РРРD00007262 від 03.10.2017р., № РРРD00007263 від 03.10.2017р., № РРРD00007260 від 03.10.2017р., № РРРD00007259 від 03.10.2017р., №РРРD00007261 від 03.10.2017р., як на доказ наявності між сторонами договірних відносин з перевезення вантажу.

Як зазначено вище, нормами ст.908 ЦК України, ст. 307 ГК України та ст.50 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що договір про перевезення вантажу має бути укладений у письмовій формі (договір, накладна, квитанція, тощо). Вимоги до письмової форми правочину передбачені ст.207 Цивільного кодексу України.

Істотними умовами договору перевезення вантажу є: найменування та місцезнаходження сторін; найменування та кількість вантажу, його пакування; умови та термін перевезення; місце та час навантаження і розвантаження; вартість перевезення; інші умови, узгоджені сторонами.

За приписами ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 р., визначено правила укладення договорів перевезення.

Так, згідно п.3.4.Правил після того, як Перевізник і Замовник узгодили умови перевезень і розрахунки, стверджений підписом і печаткою Перевізника проект Договору з необхідними до нього додатками в двох екземплярах Перевізник зобов'язаний направити Замовнику не пізніше ніж через три дні після його узгодження.

У Договорі встановлюються: термін його дії, обсяги перевезень, умови перевезень (режим роботи по видачі та прийманню вантажу, забезпечення схоронності вантажу, виконання вантажно-розвантажувальних робіт і таке інше), вартість перевезень і порядок розрахунків, порядок визначення раціональних маршрутів, обов'язки сторін, відповідальність тощо (п. 3.5 Правил). Замовник не пізній як через 10 днів після одержання від Перевізника проекту Договору підписує його і лопатки до нього, стверджує їх печатками і один екземпляр повертає Перевізнику (п. 3.5.1 Правил).

Якщо у Замовника є розбіжності по Договору, він зобов'язаний сформулювати свої пропозиції у протоколі розбіжностей і направити їх Перевізнику разом з Договором у 10-деннил термін (п. 3.5.2 Правил). Перевізник зобов'язаний розглянути протокол розбіжностей Замовника, у разі потреби - спільно з ним, і включити до Договору всі прийняті пропозиції (п. 3.5.3 Правил).

На перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник надає Перевізнику при наявності Договору заявку відповідно до встановленої форми. У разі масових перевезень вантажів, особливо будівельних на місця будівництв, а також сільськогосподарських вантажів для їх переробки або у місця довгострокового зберігання, Замовник повинен до заявки подати також погоджений з Перевізником графік виконання перевезень із зазначенням лобового або середньодобового обсягу перевезень, а також початку і кінця роботи змін (п. 3.7 Правил).

Заявка полається Перевізнику у строк, визначений Договором. За погодженням із Перевізником Замовник може передати заявку на перевезення вантажів телефонограмою, телетайпом, телеграфом, телексом, іншим фіксованим шляхом. У цьому випадку в такій заявці мають бути необхідні відомості, які характеризують найменування та кількість вантажу, адреси вантаження та розвантаження, відстані перевезення та рід упаковки (п. 3.8 Правил).

Згідно з наданими позивачем товарно-транспортними накладними вбачається, що останнім здійснено перевезення вантажу від вантажовідправника - ТОВ «Профі Плюс Дистрибуція» на користь вантажоодержувача - ТОВ «ЕКО», який є замовником.

Тобто, фактично договірні відносини з перевезення вантажу, у розумінні ст. 307 Господарського кодексу України та ст. 908 Цивільного кодексу України, склалися між Позивачем та ТОВ «Профі Плюс Дистрибуція», який є вантажовідправником, тоді як позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості з перевезення вантажу до відповідача - ФОП Огулло Ю.О.

Належних доказів укладання договору перевезення вантажу між ФОП Мєшковим О.М. та ФОП Огулло Ю.О. у розумінні ч.1 ст. 76 ГПК України, позивачем, всупереч ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України до матеріалів справи не надано.

Крім того, надані позивачем платіжні доручення №10097 від 05.10.2017р. та №10098 від 05.10.2017р. судом не приймаються як належні докази оплати послуг позивача на користь відповідача, оскільки призначення платежу згідно платіжного доручення №10097 від 05.10.2017р. є: «передоплата за вантажні перевезення, рах. №49 від 05.10.2017р.», в той час коли послуги позивача надані - 03.10.2017р., а призначення платежу згідно платіжного доручення №10098 від 05.10.2017р. - «остаточна оплата за вантажні перевезення, рах. №49 від 05.10.2017р.», тобто неможливо встановити за які саме послуги з перевірення та на підставі якого договору ТОВ «Профі Плюс Дистрибуція» сплатило відповідачу суму у розмірі 7500,00 грн.

Отже, позивачем, всупереч вимогам ч. 3 ст. 13 ГПК України, не доведено тих обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог в частині стягнення про стягнення основного боргу в сумі 5500,00грн., 3% річних в розмірі 59,00грн., інфляційних втрат в розмірі 172,25грн., в зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати у відповідності до вимог п. 2 ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з Позивача.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Фізичної особа - підприємеця Мєшкова Олександра Миколайовича, м. Кривий Ріг до Фізичної особи - підприємця Огулло Юрія Олександровича, с. Степанівка Костянтинівський район Донецька область за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Профіт плюс Дистрибуція" м. Київ про стягнення основного боргу в сумі 5500,00грн., 3% річних в розмірі 59,00грн., інфляційних втрат в розмірі 172,25грн.- відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання поновного судового рішення, через Господарський суд Донецької області, в порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 05.06.2018 р.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/