ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/1122/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю.Я. - головуючого, суддів: Дроботової Т.Б., Пількова К.М.,

секретар судового засідання - Овчарик В.М.,

представники сторін у судове засідання не з'явилися,

розглянувши касаційну скаргу Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" на рішення Господарського Одеської області від 12.07.2017 (суддя Оборотова О.Ю.) та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 (Бєляновський В.В. - головуючий, судді: Величко Т.А., Лавриненко Л.В.) у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця"

до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний"

про стягнення 32 645 грн. штрафу та 6 636,24 грн. додаткових зборів,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - ПАТ "Укрзалізниця") звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний", (далі - ДП "Морпорт "Южний") про стягнення 32 645 грн. штрафу та 6 636,24 грн. додаткових зборів за затримку вагону з надлишком вантажу.

Позов обґрунтовується порушенням правил зазначення маси вантажу в залізничній накладній, передбачених Статутом залізниць, та затримкою вагону з надлишком вантажу.

Рішенням Господарського Одеської області від 12.07.2017, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.10.2017, позов задоволено повністю.

Рішення та постанова мотивовані положеннями статей 909, 920 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), статті 307 Господарського кодексу України (далі - ГК), статті 12 Закону України від 10.11.1994 № 232/94-ВР "Про транспорт" (далі - Закон № 232/94-ВР), статей 2, 6, 23, 24, 37, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут залізниць), пунктів 1.1-1.3, 2.1-2.3, 5.5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України (далі - Мінтранс України) від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила оформлення перевізних документів), наказу Мінтрансу України від 19.11.1998 № 460 "Про затвердження бланків перевізних документів" (далі - Наказ № 460), пунктів 5, 7, 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила приймання вантажів), Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 № 442 (далі - Інструкція № 442), пунктів 1, 2, 10, 16 Правил складання актів, затверджених наказом Мінтрансу України від 28.05.2002 № 334 (далі - Правила складання актів), пункту 22 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила видачі вантажів), статей 32-34 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) в редакції, чинній до 15.12.2017, враховуючи які суди дійшли висновку про обґрунтованість вимог щодо стягнення штрафу та додаткових зборів через неправильне зазначення маси вантажу у залізничній накладній №42228056, що підтверджено комерційним актом від 10.11.2016 АА № 010588, та відповідною затримкою вагону надлишком вантажу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ДП "Морпорт "Южний" просить судові акти скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

В обґрунтування наведеної ним позиції скаржник посилається на порушення судами положень статті 129 Статуту залізниць, пункту 9 Правил складання актів, пункту 22 Правил видачі вантажів, наголошуючи на тому, що суди: 1) не перевіривши дотримання позивачем правил складання та змісту комерційного акту від 10.11.2016 № 010588/27/15, помилково визнали його належним та допустимим доказом фіксації порушення маси задекларованого вантажу та відхилили доводи щодо відповідності змісту накладної реальній масі відправленого вантажу; 2) не дослідили обставин допустимої межі похибки у визначенні ваги, встановленої законодавством та нормативами ГОСТу.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи (доводи, викладені у відзивах та запереченнях на касаційну скаргу)

Позивач відзиву на касаційну скаргу не подав.

Доводи, за якими суд касаційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої та апеляційної інстанцій

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.11.2016 зі станції відправлення Берегова Одеської залізниці ДП "Морпорт "Южний" (вантажовідправник) на адресу вантажоодержувача - ДТЕК Придніпровська ТЕС (станція призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці) вагоном № 68009505 було відправлено вантаж (антрацит) вагою нетто 70500 кг, про що свідчить залізнична накладна №42228056.

Згідно з відмітками у накладній, вантаж завантажений у вагон засобами відправника (ТОВ "Метропромгруп") навалом та розміщено і закріплено згідно з пунктами 4.1, 4.3, 13.1, 13.3 Додатка 3 до Угоди про міжнародне залізничне сполучення. Нанесено маркування вапном по всій поверхні вантажу.

На шляху прямування на станції П'ятихатки Придніпровської залізниці проведено комісійне зважування вагону № 68009505 (з повною зупинкою без розчеплення) на справних 150-тонних вагонних вагах станції П'ятихатки, внаслідок чого встановлено, що по документу у вагоні №68009505 значиться вага: брутто: 97500 кг, тара - 22 500 кг, нетто - 75 000 кг.

На підставі комісійного зважування складено комерційний акт АА № 010588 яким зафіксоване збільшення маси нетто вантажу, вказаної в перевізному документі (накладній) на 4500 кг й перевищення трафаретної вантажопідйомності вагону на 4000 кг, при цьому поглиблень та просипань вантажу немає, зважування проводилося двічі в присутності заступника дільничної служби Ковальова І.О.

Відповідно до залізничних накладних №№ 47304191 та 47304803 частина вантажу, яка склала перевищення трафаретної вантажопідйомності вагону завантажена в інший вагон - № 67845701.

У зв'язку з виявленням факту неправильного зазначення у залізничній накладній № 42228056 маси вантажу, позивачем, враховуючи положення Статуту залізниць України, нараховано відповідачу штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати на суму 32 645 грн. та додаткові збори за затримку вагону з надлишком вантажу на суму 6 636,24 грн., правомірність стягнення яких є предметом спору.

Задовольняючи позов про стягнення штрафу та додаткових зборів, суди послалися на встановлення обставин завантаження вагону №68009505 вантажем, фактична маса якого перевищує зазначену в перевізних документах (накладній) на 4500 кг, що поставило під загрозу безпеку руху на залізничному транспорті, та за недоведеністю відповідачем обставин винятковості такого випадку, наявні підстави для стягнення санкцій, визначених транспортним законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Згідно зі статтями 6, 23, 24 Статуту залізниць накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну, а вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Разом з тим, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу (пункт 28 Правил приймання вантажів).

Відповідно до статті 122 Статуту залізниць за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту, а саме у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів передбачено в разі виявлення під час перевезення вантажу або на станції його призначення неправильного зазначення в накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувач, з відправника стягується штраф у розмірі, визначеному статтею 118 Статуту залізниць. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

За змістом статей 118, 122 Статуту залізниць штраф підлягає стягненню за сам факт допущення вантажовідправником зазначених порушень незалежно від того, чи завдано залізниці збитки.

Статтею 129 Статуту залізниць передбачено, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, складеними станціями залізниць. За правилами цієї статті комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеними у транспортних документах, а також передбачено, що порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Правила складання актів затверджено наказом Міністерства транспорту України від 28.05.02 № 334.

Судами попередніх інстанцій визнано комерційний акт від 10.11.12016 АА № 010588 належним доказом існування обставин, які є підставою для покладення відповідальності на учасника відносин перевезення вантажів, а невідповідність цього акта встановленим чинним законодавством вимогам відповідачем не спростовано.

Касаційна інстанція зазначає, що комерційний акт є одним із допустимих доказів, але не єдиним, який господарський суд оцінює в сукупності з усіма іншими доказами у справі, в даному разі з актами загальної форми, якими зафіксована затримка вантажу при перевезенні з метою переважування, маневрової роботи, розвантажувальних робіт, телеграфного повідомлення про затримку, зберігання вантажу. При цьому судами досліджені всі доводи відповідача щодо порушень законодавства при перевезенні вантажу залізничним транспортом та законності нарахування штрафних санкцій за неправильне зазначення відправником маси вантажу, а також розміру додаткових зборів, пов'язаних з переважуванням, маневрової роботи та інших операцій для перевірки маси вантажу.

У зв'язку з наведеним, відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного в касаційній скарзі та відзиві на касаційну скаргу

Колегія суддів відхиляє необґрунтовані доводи скаржника про помилкове визнання судами комерційного акту від 10.11.2016 № 010588/27/15 належним доказом порушення належним та допустимим доказом фіксації порушення маси задекларованого вантажу та відхилили доводи щодо відповідності змісту накладної реальній масі відправленого вантажу, зважаючи на таке.

Маса вантажу, який передається для перевезення, перевіряється вантажовідправником, а не залізницею, уповноважені представники якої лише візуально оглядають вагони, вантаж, його маркування (у т. ч. захисне) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. При цьому, відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених у накладній несе вантажовідправник, а залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, зазначені у накладній, що узгоджується з вимогами частин 1, 2 статті 24 Статуту залізниць та пункту 28 Правил приймання вантажів.

Касаційна інстанція не приймає до уваги твердження скаржника про відсутність дослідження судами при визначенні розміру штрафу обставин допустимої межі похибки у визначенні ваги, встановленої законодавством та нормативами ГОСТу, оскільки сам факт невідповідності реальної маси вантажу його обсягу, зазначеному в накладній, є підставою для нарахування п'ятикратної провізної плати, при цьому розмір похибки не має жодного значення. Крім того визначальним при обчисленні штрафу є не розмір надлишку ваги перевезеного вантажу, а розмір провізної плати за весь обсяг переданого на перевезення вантажу (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 18.04.2018 у справі № 904/10497/16).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд

Надаючи правову кваліфікацію доказам, поданим сторонами з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень на них, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення штрафу та додаткових зборів.

Отже, оскаржувані судові акти ухвалено з правильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права (статей 909, 920 ЦК, статті 307 ГК, статті 12 Закону № 232/94-ВР), статей 2, 6, 23, 24, 37, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, пунктів 1.1-1.3, 2.1-2.3, 5.5 Правил оформлення перевізних документів, пунктів 5, 7, 28 Правил приймання вантажів, пунктів 1, 2, 10, 16 Правил складання актів, пункту 22 Правил видачі вантажів, статей 32-34 ГПК в редакції, чинній до 15.12.2017).

Враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені ДП "Морпорт "Южний" в касаційній скарзі, не отримали підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову та фактично зводяться до переоцінки доказів і встановлених судом обставин, що з огляду на положення статті 300 ГПК в редакції, чинній з 15.12.2017, не відноситься до повноважень касаційної інстанції, тому підстав для задоволення касаційної скарги і скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень немає.

Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК в редакції, чинній з 15.12.2017, слід покласти на скаржника.

Зважаючи на викладене та керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" залишити без задоволення.

Рішення Господарського Одеської області від 12.07.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 у справі № 916/1122/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.Я. Чумак

Судді: Т.Б. Дроботова

К.М. Пільков