УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

м. Київ

08.06.2018Справа № 910/13908/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Фармак"
до 1) Державної служби інтелектуальної власності України; 2) Міністерства економічного розвитку і торгівлі України; 3) Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця"
про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів та послуг
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Ярмоленко С.М.
Представники сторін:
від позивача:Кислий Т.Ф. - представник за довіреністю; Тесля Ю.О. - представник за довіреністю; Кулинич В.П. - представник за довіреністю;
від відповідача-1: від відповідача-2:не з'явився; Романенко Ю.О. - представник за довіреністю; Потоцький М.Ю. - представник за довіреністю;
від відповідача-3:Мамуня О.С. - представник за довіреністю; Трикур М.Ю. - представник за довіреністю; Ніколаєнко А.Л. - представник за довіреністю;
судовий експертСопова К.А.
судовий експертЧабанець Т.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Фармак" (далі - позивач, ТОВ "Фармак") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України (далі - відповідач-1), Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі - відповідач-2) та Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" (далі - відповідач-3, ПрАТ "Фармацевтична фірма "Дарниця") про визнання недійсним свідоцтва України № 49087 на знак для товарів та послуг.

Разом із позовом було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачам вчиняти певні дії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2017 р. порушено провадження у справі № 910/13908/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2017 р. на підставі ст. 41 Господарського процесуального кодексу України у справі № 910/13908/17 призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено судовому експерту Соповій Катерині Андріївні (м. Київ, 03680, вул. Казимира Малевича,11, оф. 1304; телефон ; свідоцтво № 1771; експертна спеціальність 13.6 "Дослідження, пов'язані з комерційними (фірмовими) найменуваннями, торговельними марками (знаками для товарів і послуг), географічними зазначеннями").

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2017 р. провадження у справі № 910/13908/17 зупинено до проведення судовим експертом Соповою Катериною Андріївною (м. Київ, 03680, вул. Казимира Малевича,11, оф. 1304; телефон ; свідоцтво № 1771; експертна спеціальність 13.6 "Дослідження, пов'язані з комерційними (фірмовими) найменуваннями, торговельними марками (знаками для товарів і послуг), географічними зазначеннями") судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності та отримання висновку експерта.

24.01.2018 р. через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшов висновок № 1-12/17 судової експертизи об'єктів права інтелектуальної власності складений 23.01.2018 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2018 р. поновлено провадження у справі.

Суд у підготовчому судовому засіданні 28.03.2018 вирішив:

- у задоволені заяви позивача про забезпечення позову відмовити;

- у задоволенні клопотання відповідача-3 про зупинення провадження у справі відмовити;

- у задоволенні клопотання відповідача-3 про продовження строку проведення підготовчого засідання відмовити;

- задовольнити клопотання відповідача-3 про виклик у судове засідання судових експертів Сопової К.А. та Чабанець Т.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.04.18 р.

З метою усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, враховуючи неявку судового експерта Сопової К.А., в судовому засіданні 18.04.2018 р. оголошено перерву на 24.04.2018р.

Заслухавши пояснення судових експертів та присутніх представників сторін, з метою всебічного і повного з'ясування фактичних обставин справи, об'єктивної оцінки доказів, з урахуванням особливостей розгляду спору, судом вирішено відкласти розгляд справи на 30.05.2018, зобов'язавши учасників судового процесу виконати вимоги суду.

У судовому засіданні, з урахуванням особливостей справи, предмету спору та суб'єктного складу, було оголошено перерву до 08.06.2018.

06.06.2018 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від експерта Сопової К.А. надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, які містять докази надсилання письмових відповідей на питання учасникам справи.

Безпосередньо в судовому засіданні 08.06.2018 представниками відповідача-3 було заявлено клопотання про призначення повторної судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності.

Представники позивача заперечували проти спотання про призначення експертизи, надали усні пояснення. Представники відповідача-2 вказане клопотання щодо повторної експертизи підтримували.

У свою чергу, експерт Чабанець Т.М. та експерт Сопова К.А. підтримали складені ними висновки за наслідками проведеного дослідження, надали доводи щодо їх обґрунтованості.

Судом було надано оцінку клопотанню відповідача-3 про призначення повторної судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності та зроблено наступні висновки.

Мотивуючи необхідність призначення у справі повторної судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності, відповідач-3 посилається на те, що Висновок судової експертизи є необґрунтованим та суперечить іншим матеріалам справи. Розходження у висновках кількох експертів після одержання додаткових пояснень експертів Сопової К.А. та Чабанець Т.М. у судовому засіданні - усунути неможливо.

Однак, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступні обставини.

Положеннями п. 15.2. Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" встановлено, що повторна судова експертиза призначається з ініціативи суду або за клопотанням учасників процесу, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Повторну експертизу може бути призначено також, якщо є розходження у висновках кількох експертів і їх неможливо усунути шляхом одержання додаткових пояснень експертів у судовому засіданні.

При перевірці та оцінці експертного висновку слід з'ясовувати, зокрема, обґрунтованість висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

У разі необхідності суд може зобов'язати судового експерта з'явитися в судове засідання на виклик суду, дати додаткові роз'яснення щодо поданого ним висновку, поставити йому усні питання, а також зобов'язати його відповісти на усні питання сторін.

Беручи до уваги те, що матеріалах справи містяться ряд висновків судових експертів, які суперечать один одному, з метою з'ясування однозначного змісту поданих сторонами експертних висновків та встановлення причин суперечностей між ними, судом, відповідно до ухвали від 28.03.2018, було викликано у судове засідання експертів Сопову К.А. та Чабанець Т.М.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, таким засобом як висновок експерта.

Статтею 104 ГПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами встановленими статтею 86 цього кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Стаття 214 ГПК України містить норми про дослідження висновку експерта, відповідно до яких для роз'яснення і доповнення висновку експерт може бути викликаний в суд і йому можуть бути поставлені питання щодо наданого ним висновку. Процедура допиту експерта в суді також передбачена.

Відповідно до статей 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на наявні у матеріалах справи фактичні дані, враховуючи доводи сторін та пояснення експертів, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача-3 про призначення повторної судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності. Підстав вважати наявні у справи висновки експертів необґрунтованими немає. Крім того, розходження чи суперечності у висновках кількох експертів вирішуються безпосередньо під час судового процесу, а висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється разом з іншими доказами за правилами встановленими статтею 86 Господарського процесуального кодексу України.

Також, представником відповідача-3 безпосередньо в судовому засіданні було заявлено про відвід судді Підченка Ю.О. від розгляду справи № 910/13908/17.

Представники позивача та відповідача-2 проти задоволення вказаної заяви заперечували та надали усні пояснення.

Розглянувши в судовому засіданні заяву ПрАТ "Фармацевтична фірма "Дарниця" про відвід суд вважає за необхідне звернути увагу на наступні обставини.

Заява мотивована тим, що позиція суду є непослідовною. На думку відповідача-3, в ухвалі від 28.03.2018 суд фактично погодився із доводами відповідача-3 та підтвердив наявність розходжень у висновках кількох експертів, натомість, суддя відмовив у задоволенні клопотання від 08.06.2018 про призначення повторної судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності.

Положеннями статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно зі ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на те, що призначення повторної експертизи є правом, а не обов'язком суду, розходження чи суперечності у висновках кількох експертів вирішуються безпосередньо під час судового процесу, а висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється разом з іншими доказами за правилами встановленими статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а доводи відповідача-3 стосовно непослідовності позиції суду вважає хибними.

Пунктом 5 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках надходження заяви про відвід судді.

Судом також враховано, що суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до ст. 114 Господарського процесуального кодексу України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій.

Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальних дій, та відповідає завданню господарського судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про зупинення провадження у справі № 910/13908/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Фармак" до Державної служби інтелектуальної власності України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" про визнання недійсним свідоцтва України № 49087 на знак для товарів та послуг до вирішення суддею, визначеного у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України, заяви Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" про відвід судді Підченко Ю.О. від розгляду справи № 910/13908/17.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 35, 38, 39, 73, 80, 86, 104, 109, 228, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ

1. Зупинити провадження у справі № 910/13908/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Фармак" до Державної служби інтелектуальної власності України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" про визнання недійсним свідоцтва України № 49087 на знак для товарів та послуг до вирішення суддею, визначеного у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України, заяви Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" про відвід судді Підченко Ю.О. від розгляду справи № 910/13908/17.

2. Заяву Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" про відвід судді Підченко Ю.О. від розгляду справи № 910/13908/17 передати для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 11.06.2018 року.

Суддя Ю.О. Підченко