ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"04" червня 2018 р. Справа №907/136/15
Суддя Львівського апеляційного господарського суду Желік М.Б., розглянувши апеляційну скаргу голови комісії з ліквідації Державного підприємства Солотвинський солерудник, смт. Солотвино, вул. Шахтарська, 34 вих. №28/ж від 11.05.2018 (вх ЛАГС 01-05/1630/18 від 31.05.2018) та клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Закарпатської області від 20.04.2018 про забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на рухоме майно із 28 позицій і ухвали господарського суду Закарпатської області від 20.04.2018 про забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на нерухоме майно із 100 позицій (вх. ЛАГС 01-05/1657/18 від 31.05.2018)
на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 20.04.2018 про забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на рухоме майно із 28 позицій (суддя Ремецькі О.Ф., повний текст ухвали виготовлено та підписано 25.04.2018) та ухвалу господарського суду Закарпатської області від 20.04.2018 про забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на нерухоме майно із 100 позицій (суддя Ремецькі О.Ф., повний текст ухвали виготовлено та підписано 25.04.2018)
у справі № 907/136/15
за заявою Воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області, м.Калуш, Івано-Франківської області
про визнання банкрутом,
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 20.04.2018 у справі № 907/136/15 клопотання розпорядника майна божника арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 26.10.2017 № 02-01/957 про забезпечення вимог кредиторів у відповідності до вимог ст. 18 Закону про банкрутство шляхом накладення арешту на рухоме майно із 28 позицій задоволено. Вжито заходів до збереження майна боржника шляхом накладення арешту на рухоме майно.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 20.04.2018 у справі № 907/136/15 клопотання розпорядника майна божника арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 19.10.2017 № 02-01/921 про забезпечення вимог кредиторів у відповідності до вимог ст. 18 Закону про банкрутство шляхом накладення арешту на нерухоме майно із 100 позицій задоволено. Вжито заходів до збереження майна боржника шляхом накладення арешту на нерухоме майно.
Не погоджуючись з ухвалами Господарського суду Закарпатської області від 20.04.2018 у справі № 907/136/15 голова комісії з ліквідації Державного підприємства Солотвинський солерудник звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 20.04.2018 у справі № 907/136/15 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно та ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 20.04.2018 у справі № 907/136/15 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що господарським судом не надано належної оцінки тому, що у даних Мінагрополітики від 01.01.2017, бухгалтерського обліку боржника та акті інвентаризації майна міститься різна інформація, щодо обєктів нерухомого майна, що перебуває у його власності, оскільки станом на 05.05.2017 на балансі перебуває 11 обєктів нерухомого майна, а не 100, як зазначено в оскаржуваній ухвалі.
Зазначає скаржник і те, що судом не наведено обставин, які підтверджують, що внаслідок дій останнього здійснено зменшення кількості нерухомого майна, допущено його знищення чи зменшення вартості, а також не наведено обставин, які б свідчили про неможливість виконання у майбутньому рішення суду. Судом також не враховано, що наказом Мінагрополітики від 24.04.2013 за №281 з балансу ДП Солотвинський солерудник по акту приймання-передачі передано основні засоби ДП ВД Солерудліквідація для виконання його статутних завдань на праві господарського відання.
Відтак, як зазначає скаржник, судом не в повній мірі досліджено усі обставини, що мають значення для вирішення поданих заяв, що призвело до прийняття неправомірного рішення.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 31.05.2018 справу №907/136/15 розподілено до розгляду колегії суддів у наступному складі: ОСОБА_2 головуючий суддя, члени колегії судді Костів Т.С., Марко Р.І.
Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга підлягає залишенню без руху у звязку з наступним.
Відповідно до ч.ч.2,6 ст.260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом пяти днів з дня надходження апеляційної скарги.
Відповідно до п.4 ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.
Так, апелянтом в порушення вимог ст. 258 ГПК України не долучено доказів отримання оскаржуваного судового рішення особою, що його оскаржує. Натомість із долученої до апеляційної скарги копії конверту про направлення кореспонденції господарським судом на адресу скаржника не можливо встановити ні дати його відправлення, ні дати отримання боржником.
За приписами ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Скаржник звертаючись до суду подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвал господарського суду Закарпатської області від 20.04.2018, яке обґрунтоване тим, що оскаржувані ухвали отримані ним лише 04.05.2018, однак доказів зазначеного суду не подав, а в матеріалах справи зазначені докази відсутні.
Суддею-доповідачем встановлено, що повний текс оскаржуваних ухвал виготовлено та підписано 25.04.2018 і в той же день направлено сторонам, про що свідчить відтиск печатки на зворотній частині оскаржуваних ухвал.
На конверті, в якому скаржник направив на адресу господарського суду Закарпатської області апеляційну скаргу з додатками, відсутні марки та штамп відділення Укпошти, яке свідчить про дату направлення кореспонденції, натомість, як встановлено суддею опис вкладення у цінний лист датовано 15.05.2018.
Відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення пропущеного процесуального строку, суддя-доповідач зазначає, що доводи, викладені в заяві про поновлення строку не обґрунтовані належними та допустимими доказами, окрім того в заяві не наведено, а судом в свою чергу не встановлено обставин які є обєктивно непереборними, не залежали від волевиявлення сторони та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, а також факту ухвалення судом першої інстанції рішення про права, інтереси та (або) обовязки скаржника, що унеможливило б апелянта звернутись з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 20.04.2018 у встановлені строки.
Слід зазначити, що у судовому засіданні 20.04.2018 при винесенні оскаржуваних ухвал господарського суду інтереси боржника на підставі довіреності від 26.02.2018 № 1 представляв ОСОБА_3 Відтак, відповідна можливість звернутися до суду у встановлені строки залежала виключно від волевиявлення скаржника, тобто мала субєктивний характер.
Господарський процесуальний кодекс України не повязує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.
Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
Норми ГПК України, встановлюючи строки для подачі скарг, тим самим визначають баланс між принципом правової визначеності, забезпечуючи стабільність правовідношень у сфері підприємницької та іншої економічної діяльності, з однієї сторони, і правом на справедливий судовий розгляд, який передбачає можливість виправлення судових помилок, з іншої.
З огляду на зазначене, суддею-доповідачем пропонується скаржнику зазначити інші підстави з додаванням відповідних доказів для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до ч.3 ст.260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційна скарга, залишається без руху, також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст.256 цього кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч.2 ст.174 ГПК України).
Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч.4 ст.174 ГПК України).
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано належним чином вимоги ст. 256, 258 ГПК України, що відповідно до ст.260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.
Суд вважає за необхідне зазначити, що 29 грудня 2017 року Президентом України підписано Указ №454/2017 року Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах. Однак, згідно з ч.6 ст. 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті Голос України повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Відповідно, Львівський апеляційний господарський суд продовжує здійснювати правосуддя до моменту, визначеного законом.
Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд
1. Апеляційну скаргу голови комісії з ліквідації Державного підприємства Солотвинський солерудник, смт. Солотвино, вул. Шахтарська, 34 вих. №28/ж від 11.05.2018 (вх ЛАГС 01-05/1630/18 від 31.05.2018) залишити без руху.
2. Апелянту - головi комісії з ліквідації Державного підприємства Солотвинський солерудник протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху:
- надати суду докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваних судових рішень суду першої інстанції.
- подати суду клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.
3. У випадку невиконання вимог даної ухвали апеляційна скарга вважатиметься неподаною та підлягатиме поверненню апелянту.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя М.Б. Желік