ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2018р. Справа №914/268/18

місто Львів

За позовом: приватного акціонерного товариства «Європейське туристичне страхування», м. Київ,
до відповідача:товариства з обмеженою відповідальністю «Талісман тревел», м. Львів,
про: стягнення 1916587,88 грн. (з яких: 1680000,00 грн. основного боргу, 166020,83 грн. пені, 52616,05 грн. інфляційних втрат та 17951,00 грн. три проценти річних.
Суддя Березяк Н.Є. Секретар судового засідання Кравець О.І.
За участю представників сторін:
позивача:ОСОБА_1 представник (довіреність від 09.04.2018),
відповідача:не зявився.

Суть спору: на розгляд Господарського суду Львівської області подано позов приватного акціонерного товариства «Європейське туристичне страхування» до товариства з обмеженою відповідальністю «Талісман тревел» про стягнення 1916587,88 грн. (з яких: 1680000,00 грн. основного боргу, 166020,83 грн. пені, 52616,05 грн. інфляційних втрат та 17951,00 грн. три проценти річних).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.03.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 26.03.2018. В подальшому підготовче засідання відкладалось на 23.04.2018, в даному засіданні закрито підготовче провадження та розгляд справи по суті призначено на 14.05.2018. в подальшому розгляд справи по суті відкладено на 29.05.2018.

В підготовчому засіданні 14.05.2018 відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В судове засідання для розгляду справи по суті представник позивача зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав усні пояснення по суті справи. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач в порушення свої зобовязань за договором реструктуризації не виконав свого обовязку щодо оплати боргу в розмірі 1680000,00 грн., що виник за договором страхування внаслідок сплати позивачем страхового відшкодування. Також за неналежне виконання грошових зобовязань позивач просить стягнути з відповідача 166020,83 грн. пені, 52616,05 грн. інфляційних втрат та 17951,00 грн. три проценти річних.

В судові засідання представник відповідача не зявлявся, причин неприбуття не повідомив, хоч був належним чином та завчасно повідомлений про час, місце та дату розгляду справи, проти позову не заперечив, відзив на позов до суду не подав.

Відповідно до частини девятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Отже, суд вважає за можливе розглядати справу без подання відповідачем відзиву, за наявними у справі матеріалами.

В судовому засідання 29.05.2018 оголошену вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

28 грудня 2015 року між ПАТ «Європейське туристичне страхування» (Страховик) та ТзОВ «Талісман тревел» (Страхувальник) укладено Договір №1578-ІАТА/15 добровільного страхування відповідальності субєктів, що надають послуги з продажу авіаційних перевезень щодо відшкодування збитків, заподіяних авіаційним перевізникам. Згідно з п. 2.2. цього Договору страхові випадки, внаслідок яких настає відповідальність Страхувальника за цим Договором і внаслідок яких настає обовязок Страховика здійснити сплату страхового відшкодування Вигодонабувачу: передбачаються підпунктами 2.2.1.-2.2.6. цього договору.

Пунктом 4.1. Договору №1578-ІАТА/15 передбачено, що цей договір діє з 00 годин 00 хвилин за Київським часом 01.01.2016 до 24 годин 00 хвилин за Київським часом 31.12.2016, але не раніше моменту сплати Страхувальником страхового платежу на поточний рахунок Страховика в повному розмірі та в строк, передбачений п. 3.4. цього Договору.

03 листопада 2016 року між позивачем та відповідачем укладено Додаток №1 до Договору добровільного страхування відповідальності субєктів, що надають послуги з продажу авіаційних перевезень щодо відшкодування збитків, заподіяних авіаційним перевізникам №1578-ІАТА/15 від 28.12.2015.

21 листопада 2016 року між ПАТ «Європейське туристичне страхування» (Страховик) та ТзОВ «Талісман тревел» (Страхувальник) укладено Договір №1735-ІАТА/16 добровільного страхування відповідальності субєктів, що надають послуги з продажу авіаційних перевезень щодо відшкодування збитків, заподіяних авіаційним перевізникам. Згідно з п. 2.2. цього Договору страхові випадки, внаслідок яких настає відповідальність Страхувальника за цим Договором і внаслідок яких настає обовязок Страховика здійснити сплату страхового відшкодування Вигодонабувачу: передбачаються підпунктами 2.2.1.-2.2.6. цього договору.

Пунктом 4.1. Договору №1735-ІАТА/16 передбачено, що цей договір діє з 00 годин 00 хвилин за Київським часом 01.01.2017 до 24 годин 00 хвилин за Київським часом 31.12.2017, але не раніше моменту сплати Страхувальником страхового платежу на поточний рахунок Страховика в повному розмірі та в строк, передбачений п. 3.4. цього Договору.

07 серпня 2017 року до позивача надійшло дві заяви представництва «Інтернешнл Ейр Транспорт Асосіейшн» про страхові випадки від 03.08.2017, згідно з якими повідомлено про настання страхових випадків за договором страхування відповідальності Агенства з продажу авіаційних пасажирських перевезень перед ІАТА та з проханням виплатити страхові відшкодування. Додатками №1 до вказаних заяв про страхові випадки надано пояснення щодо сум відшкодування, зокрема, на суму 448064,77 грн. та на суму 1296923,46 грн.

Страховим актом позивач №ІАТА-07082017 від 10.08.2017 визначено що сума відшкодування за страховим випадком становить 1296932,46 грн. Страховим актом позивач №ІАТА-070820171 від 10.08.2017 визначено що сума відшкодування за страховим випадком становить 448064,77 грн.

10 серпня 2017 платіжними дорученнями №12613 та №12614 на 448064,77 грн. та на 1296923,46 грн. відповідно, відшкодовано завдані збитки представництва «Інтернешнл Ейр Транспорт Асосіейшн».

11 серпня 2017 року між позивачем та відповідачем укладено Договір про реструктуризацію боргу. За умовами цього Договору Боржник (відповідач у справі) визнає наявність боргу перед Кредитором (позивач у справі) за Договорами страхування відповідальності субєктів, що надають послуги з продажу авіаційних перевезень щодо відшкодування збитків, заподіяних авіаційним перевізникам №1578-ІАТА/15 від 28.12.2015 та №1735-ІАТА/16 від 21.11.2016 в сумі 1744988,23 грн.

Згідно з п. 3.1. Договору про реструктуризацію боргу Боржник в порядку відшкодування заборгованості перед Кредитором зобовязаний у строк до 28.02.2018 сплатити суму боргу у розмірі 1744988,23 грн., який визначений в п. 1.1. цього Договору за наступним графіком реструктуризації боргу:

- 1 платіж: протягом трьох днів з дня укладення цього Договору 64988,23 грн.;

- 2 платіж: 280000,00 грн. до 30.09.2017;

- 3 платіж: 280000,00 грн. до 31.10.2017;

- 4 платіж: 280000,00 грн. до 30.11.2017;

- 5 платіж: 280000,00 грн. до 31.12.2017;

- 6 платіж: 280000,00 грн. до 31.01.2018;

- 7 платіж: 280000,00 грн. до 28.02.2018.

07 листопада 2017 року позивач направив відповідачу претензію, якою просив здійснити подальшу оплату боргу згідно з умовами Договору про реструктуризацію боргу (докази отримання вказаної претензії долучено до матеріалів справи). Відповідач відповіді на претензію не надав, борг не оплатив.

У звязку з порушенням умов Договору, враховуючи неналежне виконання грошових зобовязань відповідачем, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 1680000,00 грн. основного боргу, 166020,83 грн. пені, 52616,05 грн. інфляційних втрат та 17951,00 грн. три проценти річних.

Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позов не подав, доказів оплати боргу до суду не надав.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтовані та підлягають до часткового задоволення.

При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів. Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Як установлено судом, між сторонами у справі на підставі укладених Договорів добровільного страхування відповідальності субєктів, що надають послуги з продажу авіаційних перевезень щодо відшкодування збитків, заподіяних авіаційним перевізникам виникли взаємні права та обовязки (зобовязання) з приводу страхового відшкодування.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу Українигосподарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з статтею 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Договором про реструктуризацію боргу Боржник (відповідач у справі) визнав наявність боргу перед Кредитором (позивачем у справі) за Договорами страхування відповідальності субєктів, що надають послуги з продажу авіаційних перевезень щодо відшкодування збитків, заподіяних авіаційним перевізникам №1578-ІАТА/15 від 28.12.2015 та №1735-ІАТА/16 від 21.11.2016 в сумі 1744988,23 грн. та встановив строки та порядок сплати боргу вказаного боргу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною 1 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України: субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, судом встановлено, що відповідач не виконав своїх зобовязань за Договором про реструктуризацію боргу щодо повної сплати боргу, адже сплатив позивачу лише 1 платіж - 64988,23 грн., інших платежів не здійснив. Відтак, вимоги позивача щодо стягнення 1680000,00 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне. При здійсненні розрахунку позивачем не враховано положення ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України. Суд здійснивши власний розрахунок враховуючи періоди, які вказує позивач, положення ч. 5 ст. 254 ЦК України, розяснення, надані у постанові Пленуму Вищого Господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» та листі Верховного суду України від 03.04.1997 р. №62-97р, вказує, що інфляційні втрати становлять 70277,64 грн., а три проценти річних 16984,12 грн.

Відтак, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо стягнення 52616,05 грн. інфляційних втрат та 16984,12 грн. - трьох процентів річних.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексуУкраїни, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. При цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондують приписами, встановленими Господарським кодексом України.

Так, у відповідності із статтею 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 6 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, які визначаються обліковою ставкою НБУ за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Згідно з пунктом 6.2. Договору про реструктуризацію боргу у разі, якщо Боржник не виконує повністю або частково у встановлений строк та у порядку, що визначений цим Договором, обовязок по сплаті грошових зобовязань, Боржник зобовязаний сплатити на користь Кредитора неустойку (пеню) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь період прострочення у розрахунку від суми прострочення,а також штрафні санкції визначеніф в п. 4.2.3 цього Договору.

Суд розглянувши вимоги позивача щодо стягнення 166020,83 грн. пені, перевіривши поданий останнім розрахунок, зазначає, що такий розрахунок здійснено частково правильно (не враховано положення ч. 5 ст. 254 ЦК України), відтак, вимоги про стягнення пені є обґрунтованими частково та підлягають до задоволення в розмірі 164847,13 грн.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак судовий збір покладається на відповідача в розмірі 28717,20 грн.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд , -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Талісман Тревел» (79018, місто Львів, вулиця Антоновича, будинок 20, офіс 2; ідентифікаційний код 40120899) на користь приватного акціонерного товариства «Європейське туристичне страхування» (04071, місто Київ, вулиця Спаська, будинок 5, офіс 15; ідентифікаційний код 34692526) 1680000,00 грн. основного боргу, 52616,05 грн. інфляційних втрат, 16984,12 грн. три проценти річних, 164847,13 грн. пені, та 28717,20 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

3. В решті вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ЙV Господарським процесуальним кодексом України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення виготовлено та підписано 05.06.2018.

Суддя Березяк Н.Є.