ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2018м. ДніпроСправа № 904/488/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"

про стягнення 262 201,93 грн. недобору провізної плати

Суддя Юзіков С.Г.

при секретарі судового засідання Ковтун А.В.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1 дов. № 1783 від 26.10.17р.

Відповідача - ОСОБА_2 дов. № 14-474 юр від 02.11.17р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 262 201,92 грн. - недобору провізної плати та 3 933,03 грн. - судового збору, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині сплати провізних платежів за перевезення на особливих умовах.

Відповідач позов заперечує, посилаючись на те, що відповідно до Договору (п.2.3., 3.2) перевезень, обовязок з обліку нарахованих і сплачених грошових коштів покладено на Залізницю та надано їй інструменти для перевірки правомірності нарахування та сплати грошових коштів за послуги проведення звірки розрахунків. При цьому Позивач, у позовній заяві, жодним чином не пояснює чому в обліку нарахування плати, що є зоною відповідальності Позивача, допущено помилку, а саме застосовано невірний коефіцієнт, та чому це не було виявлено на підставі Акту звірки. Позивач вважає, що недобір провізної плати виявлено під час ревізії, що проводилася ревізорами відділу комерційної роботи та маркетингу Криворізької дирекції залізничних перевезень регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця", про що 03.08.17р. складено відповідний акт. На підставі Акту ревізії, Позивачем 07.08.17р. складено декілька актів загальної форми, у тому числі Акт загальної форми №6231, у якому зазначено, що в результаті проведеної ревізії було виявлено факт недобору на суму 2 240 099,04 грн. з ПДВ. На підставі зазначеного, Позивач помилково вважає, що строк позовної давності має обчислюватися з дати складення акту ревізії (03.08.17р.), тоді як, строк позовної давності має обчислюватися окремо за кожною накладною протягом 6 місяців з дати складення накладної. Акт ревізії є результатом внутрішньої перевірки, яка могла бути проведена у будь-який зручний для Позивача час. Позивач не надав жодного доказу того, що був позбавлений можливості виявити такі порушення раніше ніж було проведено ревізію.

У відповіді на відзив Позивач пояснив, що спірне питання виникло не з причини невірного застосування залізницею коефіцієнту для визначення тарифу за перевезення, а з причини зміни порядку нарахування спірного тарифу за перевезення. Відповідно до наказу Міністерства інфраструктури №161 від 26.04.16р. внесено зміни до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ним послуги (Тарифне керівництво №1) у п.24.1., викладеному в наступній редакції: при перевезенні порожніх вагонів перевізника з додатковим обладнанням (перевізним пристосуванням). Тому, провізну плату за перевезення додаткового обладнання у власних вагонах з 01.01.17р. необхідно було розраховувати за тарифною схемою 1 Тарифного керівництва №1, як для перевезення вантажів в універсальних вагонах. Проте, за договором перевезення на особливих умовах укладеного 22.04.16р. Позивачем з Відповідачем, перевезення здійснювалося за кодом ЄТСНВ-421034, як за порожній рейковий рухомий склад. Строк дії договору закінчився 31.12.16р. Таким чином, у звязку зі змінами у Тарифному керівництві №1, та строком закінчення дії договору, недобір провізної плати за накладними вказаними у акті загальної форми ГУ-23 №6231 від 07.08.17р. підлягає донарахуванню та стягненню з Відповідача у сумі 262 201,92 грн. Позивач наполягає, що жодним нормативно-правовим документом не встановлені негативні наслідки для залізниці у вигляді неможливості отримання належних їй платежів після видачі вантажу одержувачеві, якщо недоотримання таких платежів було виявлено. Відповідальність за невірно зазначену та застосовану схему розрахунку тарифу, дотримання правил розрахунку тарифу покладається на працівників залізниці. Проте, таку відповідальність працівники залізниці несуть перед підприємством, а притягнення працівників залізниці до відповідальності не впливає на отримання належних залізниці платежів від відправників чи одержувачів. Відповідачеві було відомо, що з 01.01.17р. у звязку із закінченням дії договору та внесенням змін до Тарифного керівництва №1 за перевезення зазначених вагонів повинен був нараховуватися інший тариф. Однак, Відповідач не звернувся до Позивача із питанням щодо невірного нарахування залізницею провізної плати, повязаної із перевезенням спірних вагонів у травні 2017р. Таким чином, Відповідач недобросовісно поставився до виконання своїх обовязків передбачених укладеним із залізницею договором та чинним законодавством. Відповідач, посилаючись на пропуск строків позовної давності не враховує той факт, що ані Договором, ані нормами чинного законодавства України не встановлений строк, у який перевізник має вимагати сплати належних за перевезення платежів. Однак, відсутність регламентованого договором та законодавством строку, у який перевізник має вимагати сплати належних за перевезення платежів не звільняє Відповідача від обовязку оплатити надані послуги. Враховуючи той факт, що за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання, тобто після закінчення або передбаченого ч.2 ст.530 ЦК України семиденного строку від дня предявлення вимоги, або передбаченого іншим актом цивільного законодавства чи договором іншого пільгового строку, в який боржник має виконати зобовязання. 15.11.17р. та 26.01.18р. на адресу Відповідача Позивач направляв листи з проханням надати дозвіл на списання з особового рахунку комбінату сум недоборів за період з лютого по травень 2017р., до яких входить і сума, що є предметом спору. Позивач звернувся до суду за захистом своїх законних прав та інтересів із дотриманням встановлених чинним законодавством строків позовної давності.

У запереченнях на відповідь Позивача на відзив, Відповідач вказав, що строк позовної давності у даній справі має обраховуватися з часу настання події яка стала підставою для подання позову (п. 137 Статуту залізниць). Підставою для подання позову є обставина якою підтверджується здійснення певної господарської діяльності та яка породжує зобовязання для сторін. При цьому, підставою для подання позовної заяви не є ні Акт ревізії від 03.08.17р., ні акт загальної форми від 07.08.18р., ні виставлення вимоги 15.11.17р., та, які самі по собі ніяк не визначають початок обізнаності Позивача про порушення його права. Зазначені документи лише фіксують порушення нарахування, тоді як самі порушення нарахування допущені у травні 2017р. Обставиною, якою Позивач обґрунтовує свої вимоги у даному випадку, є перевезення вантажу (та плата у вигляді недоборів за перевезення) яка підтверджується накладною про перевезення та плата за таке перевезення. Підстави для подання позову (перевезення та недобір плати за нього) мали місце у травні 2017р., тоді як акт ревізії, акт загальної форми та виставлення вимоги є похідними від самого перевезення і, відповідно, ні акт ревізії ні акт загальної форми (складені у серпні) ні виставлення вимоги не можуть вважатися підставами для подання позовної заяви. Відповідач заперечує отримання листа від 15.11.17р. Поданий Позивачем лист (без номеру та дати) який нібито направлено Позивачем на адресу Відповідача ОСОБА_3 Поштою (накладна 7193) 15.11.17р. не може вважатися належним доказом, так як не дозволяє встановити дату його складання. Також відсутні належні докази направлення такого листа Позивачем на адресу Відповідача. Так, у накладній 7193 відправником зазначено приватну фізичну особу, а у графі "опис" вказано "документи", при цьому зазначено, що відправлення під час приймання до відправлення не оглядалося. Таким чином, не можливо встановити які саме документи направлені за накладною 7193. 30.05.17р. Відповідач отримав від Позивача телеграму, зі змісту якої слідує, що про необхідність застосування нових тарифів Позивач знав, ще у квітні 2017р., оскільки отримав Розяснення №ЦМ-13/774 від 28.04.17р. Позивач при наданні відповіді на відзив у даній справі надав лист (розпорядження) №НЗ-1-16/236 від 07.07.17р. У наведеному розпорядженні (абз.5) вказано, що: … на виконання протокольного рішення наради від 23.06.17р. під головуванням першого заступника начальника філії прийнято рішення щодо проведення позовної роботи на стягнення з вантажовласників недоотриманих залізницею платежів при перевезенні власних напіввагонів, обладнаних (модернізованих) знімним дахом, за січень-травень 2017 року у строки, встановлені Статутом залізниць України. Зазначене свідчить, що рішенням наради від 23.06.17р. встановлено факт недобору провізної плати, що, в свою чергу, свідчить про початок перебігу строку позовної давності та його сплив після 23.12.17р. Відповідач не порушував права Позивача на отримання недобору сум за перевезення. Неотримання Позивачем таких сум стало наслідком ведення ним неправильного розрахунку плати, та невжиття передбачених способів отримання коштів у строки передбачені чинним законодавством (пропуск строку позовної давності). Таким чином, відсутня вина Відповідача у неотриманні Позивачем додаткової плати, так як сам Позивач не вжив необхідних кроків для її отримання.

У відповіді на заперечення Відповідача, Позивач зазначає, що відсутність обовязку у залізниці здійснювати перевірку даних, внесених до перевізних документів та здійснювати донарахування плати за перевезення вантажів до моменту видачі вантажу; можливість проведення сплати спірних сум незалежно від терміну видачі вантажу станцією; відсутність встановлених строків, у які перевізник може вимагати сплати належних за перевезення платежів, а вантажоодержувач має здійснити кінцеві розрахунки, невиконання вимог Позивача з погодження списання спірних сум з боку Відповідача після виставлення Позивачем вимог від 15.11.17р. та 26.01.18р., зобовязання не є припиненим. Відтак, строк позовної давності з урахуванням вимог ч.2 ст. 530 ЦК України має обраховуватися, починаючи з дати виставлення вимоги про погодження сплати коштів, як виставлена, в свою чергу, у відповідності до акту, з якого залізниці стали відомі суми не донарахованого тарифу.

У судовому засіданні досліджено надані сторонами докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02.01.08р. сторонами укладено Договір №ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп "Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги" (далі Договір), за п.1.1. якого предметом цього Договору є надання Залізницею (Позивачем) Вантажовласнику (Відповідачеві) послуг, повязаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги.

Вантажовласник зобовязується предявляти Залізниці у визначені терміни місячні плани перевезень в електронному вигляді, при цьому оригінали заявок, оформлені на бланках ГУ-12 (ГУ-12К) та заявки на подачу вагонів (контейнерів) надавати згідно правил перевезень вантажів. Здійснювати навантаження (вивантаження) вантажів, що відправляються ним або прибувають на його адресу (п.2.1. Договору).

Залізниця зобов'язується приймати до перевезення та видавати вантажі Вантажовласника, подавати під навантаження вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами і заявками та надавати Вантажовласнику додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, в тому числі за вільними тарифами, перелік яких зазначається в додатку до цього договору (п. 2.2 Договору).

Для проведення розрахунків і обліку сплачених грошових коштів Залізниця відкриває для Вантажовласника особовий рахунок з присвоєнням коду платника №7848688 і коду Вантажовідправника (Вантажоодержувача) № 3437 (п. 2.3 Договору).

У міру виконання перевезень та надання послуг Залізниця списує відповідні суми грошових коштів (провізну плату, додаткові збори, плату за користування вагонами і контейнерами, штрафи), крім спірних, з особового рахунку Вантажовласника на підставі оформлених установленим порядком перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами) і т.ін. (п. 3.2 Договору).

Договір укладено строком на 1 рік і вступає в дію з моменту підписання його обома сторонами. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір продовжує діяти до надходження такої пропозиції зі здійсненням всіх розрахунків за виконані залізничні перевезення та надані додаткові послуги (п. 8.4 Договору).

Залізниця протягом 2016-2017р. перевозила продукцію ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" у власних вагонах з додатковим обладнанням (знімним дахом) та після вивантаження повертала їх у порожньому стані Відповідачеві.

Провізна плата за перевезення порожніх вагонів нараховувалася відповідно до п. 24.1 Розділу П "Правила застосування тарифів" Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 р. № 317 (далі - Збірник тарифів).

Згідно з п.24.1. Розділу П "Правила застосування тарифів" Збірника тарифів при перевезенні порожніх власних (орендованих) вагонів з додатковим обладнанням, яке не входить до тари вагону, крім нарахованої за тарифною схемою 14 Розділу IV "Ставки плати за перевезення" плати за перевезення власного (орендованого) вагона, стягувалась додаткова плата, яка нараховувалась за тарифною схемою 1 цього розділу (базова ставка за 1 т при завантаженні вагона понад 72,5 т) множенням ставки за 1 тону на розрахункову масу обладнання. Якщо додаткове обладнання негабаритне, то плата за нього збільшувалась на 20 %.

Пунктом 4.6 Розділу П "Правила застосування тарифів" Збірника тарифів передбачено, що для розрахунку плати за перевезення в окремому вагоні додаткового обладнання (перевізних пристосувань), які не включені до маси тари вагона, у тому числі багаторазових засобів пакетування, що належать відправникам і одержувачам, приймається маса, визначена за табл. 1 цього пункту на підставі округленої до повних тонн маси цього обладнання (перевізних пристосувань). Відповідно до цієї таблиці розрахункова маса обладнання універсального вагону до 12 т, визначається, як 10 т.

Наказом Міністерства інфраструктури України № 161 від 26.04.16 р. до Збірника тарифів внесено зміни, п. 24.1 Розділу П "Правила застосування тарифів" викладено в новій редакції, відповідно до якої попередній порядок нарахування провізної плати зберігався тільки у випадках при перевезення порожніх вагонів перевізника з додатковим обладнанням.

Отже, нарахування плати за перевезення порожніх власних (орендованих) вагонів з додатковим обладнанням мало здійснюватись за тарифною схемою 1 Розділу П "Правила застосування тарифів" Збірника тарифів.

30.12.15р. між сторонами укладено Договір № Н/ 436а на перевезення вантажів на особливих умовах.

22.04.16р. сторонами укладено Додаткову угоду № НЗ-1-18/89 до Договору на перевезення вантажів на особливих умовах.

Договором на перевезення вантажів на особливих умовах передбачено, що при перевезенні порожніх вагонів із знімним обладнанням (знімним дахом) тариф має нараховуватися відповідно до п. 24.1 Розділу П "Правила застосування тарифів" Збірника тарифів.

Строк дії Договору на перевезення вантажів на особливих умовах закінчився 31.12.16р., з 01.01.17р. плата за перевезення порожніх власних (орендованих) вагонів з додатковим обладнанням мала нараховуватись за тарифною схемою 1 Розділу П "Правила застосування тарифів" Збірника тарифів, як за перевезення вантажу масою 10 т.

У травні 2017р. на адресу Відповідача прибували порожні вагони з додатковим обладнанням (знімним дахом), що поверталися на його адресу після вивантаження.

Нарахування провізної плати здійснювалося програмним забезпеченням АРМ ТВК у порядку, передбаченому п. 24.1 Розділу П "Правила застосування тарифів". До нарахованих сум також застосовувався коефіцієнт, встановлений наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.09 р. № 317 в редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 26.04.16 р. № 161.

Розрахунок провізної плати за перевезення порожніх власних універсальних вагонів з додатковим обладнанням (знімним дахом) зі станції Миколаїв-вантажний Одеської залізниці до станції Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці в травні 2017 р., стягнутий при відправленні за залізничними накладними: №41252669, 41284399, 41284407, 41284373, 41284449, 41284357, 41284464, 41284456, 41257072, 41257098, 41269135, 41269093, 41269168, 41269184, 41269176, 41269085, 41269150, 41229295, 41229352, 41229360, 41229378, 41229287, 41229311, 41229279, 41201575, 40896185, 40896193, 4896177, 41322959,41327685, 41296872, 41296849, 41296856, 41296864, 41316993, 41317009, 41316928, 41316969, 41316944, 41316936, 41345729, 41342627, 41349291, 41349341, 41349333, 41349325, 41349317, 41349309, 41367814, 41367954, 41353525, 41353483, 41364431, 41045782, 4150790, 4150816, 41050774, 41050832, 41050717, 41050709, 41050733, 41050808, 41050782, 41050824, 41050840, 41201740, 41201633, 41201674, 41124314, 41127168, 41124421, 41124389, 41124355, 41124439, 41220146, 41220112, 4122054, 41220153, 41220039, 41220070, 41201534, 41514332 (всього 82 накладні), наступний:

плата за перевезення 1 порожнього власного (орендованого) вагона: 178,40 * 4 * 2,834 = 2 024,00 грн., де 178,40 - базова ставка тарифу за схемою 14.1 Розділу IV "Ставки плати за перевезення" за перевезення власного або орендованого вантажного (пасажирського) вагону з навантаженням до 12,5 т/вісь на відстань 244 км; 4 - кількість осей у вагоні (графа 19 накладної); 2,834 - коефіцієнт, що застосовується до тарифів.

Плата за перевезення додаткового обладнання (знімного даху) 1 порожнього вагона становить: 24,50 * 2,834 = 70,00 грн., де: 24,50 - базова ставка тарифу за схемою 1 Розділу IV "Ставки плати за перевезення" (базова ставка за 1 т при завантаженні вагона понад 72,5 т) для власного або орендованого універсального вагона на відстань 244 км; 2,834 - коефіцієнт, що застосовується до тарифів

Разом плата за перевезення 1 порожнього вагона з додатковим обладнанням (знімним дахом: 2 024,00 + 70,00 = 2 094,00 грн.

Плата за перевезення 82 вагонів: 2 094,00 * 82 = 171 708,00 грн., саме цю суму (без ПДВ) нараховано та списано з особового рахунку Відповідача за перевезення 82 вагонів.

Позивач стверджує, що правильний розрахунок має бути наступним: плата за перевезення 1 порожнього власного (орендованого) вагона з додатковим обладнанням (знімним дахом): 2 292,00 * 1,842 = 4 222,00 грн., де 2 292,00- базова ставка тарифу за схемою 1 Розділу IV "Ставки плати за перевезення" за перевезення 10 т вантажу в універсальному власному або орендованому вагоні на відстань перевезення 244 км; 1,842 - коефіцієнт, що застосовується до тарифів.

Плата за перевезення 82 вагонів: 4 222,00 * 82 = 346 204,00 грн., саме цю суму (без ПДВ) необхідно було нарахувати та списати з особового рахунку Відповідача за перевезення 82 вагонів.

Отже, за даними Позивача, недобір провізної плати за перевезення 82 порожніх власних універсальних вагонів з додатковим обладнанням (знімним дахом) від станції Миколаїв-вантажний Одеської залізниці до станції Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці у травні 2017 р. становить: 346 204,00 - 171 708,00 = 174 496,00 грн. (без ПДВ).

Розрахунок провізної плати за перевезення порожніх власних універсальних вагонів з додатковим обладнанням (знімним дахом) зі станцій Одеса-порт та Чорноморська Одеської залізниці до станції Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці в травні 2017р., стягнутий при відправленні за залізничними накладними: № 41313602, 41313495,41342270, 41322579, 41322561, 41322520, 41373663, 41414566, 41347428, 41337767, 41347246, 41298076, 41298050, 41298068, 41298035 (всього 15 накладних) наступний:

плата за перевезення 1 порожнього власного (орендованого) вагона: 291,00 * 4 * 2,302 = 2 679,50 грн., де 291,00 - базова ставка тарифу за схемою 14.1 Розділу IV "Ставки плати за перевезення" за перевезення власного або орендованого вантажного (пасажирського) вагону з навантаженням до 12,5 т/вісь на відстань 445 км; 4 - кількість осей у вагоні (графа 19 накладної); 2,302 - коефіцієнт, що застосовується до тарифів.

Плата за перевезення додаткового обладнання (знімного даху) 1 порожнього вагона: 34,60 * 10 * 1,842 = 637,30 грн., де: 34,60 - базова ставка тарифу за схемою 1 Розділу IV "Ставки плати за перевезенням" (базова ставка за 1 т при завантаженні вагона понад 72,5 т) для власного або орендованого універсального вагона на відстань 445 км; 10 - розрахункова маса додаткового обладнання (знімного даху) 1,842 - коефіцієнт, що застосовується до тарифів.

Разом плата за перевезення 1 порожнього вагона з додатковим обладнанням (знімним дахом: 2 679,50 + 637,30 = 3 316,80 грн.

Плата за перевезення 15 вагонів: 3 316,80* 15 = 49 752,00 грн., саме цю суму (без ПДВ) було нараховано та списано з особового рахунку відповідача за перевезення 15 вагонів.

Позивач стверджує, що правильний розрахунок має бути наступним: плата за перевезення 1 порожнього власного (орендованого) вагона з додатковим обладнанням (знімним дахом): 3 257,00 * 1,842 = 5 999,00 грн., де: 3 257,00 - базова ставка тарифу за схемою 1 Розділу IV "Ставки плати за перевезення" за перевезення 10 т вантажу в універсальному власному або орендованому вагоні на відстань перевезення 445 км; 1,842 - коефіцієнт, що застосовується до тарифів.

Плата за перевезення 15 вагонів: 5 999,00 * 15 = 89 985,00 грн., саме цю суму (без ПДВ) необхідно було нарахувати та списати з особового рахунку Відповідача за перевезення 15 вагонів.

Отже, за даними Позивача, недобір провізної плати за перевезення 15 порожніх власних універсальних вагонів з додатковим обладнанням (знімним дахом) від станції Одеса-порт Одеської залізниці до станції Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці у травні 2017р. становить: 89 985,00 - 49 752,00 = 40 233,00 грн. (без ПДВ).

Розрахунок провізної плати за перевезення порожніх власних універсальних вагонів з додатковим обладнанням (знімним дахом) зі станції П'ятихатки Придніпровської залізниці до станції Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці в травні 2017р., стягнутої при відправленні за залізничною накладною 45143658, наступний: плата за перевезення 1 порожнього власного (орендованого) вагона: 56,20 * 4 * 2,302 = 517,50 грн., де 56,20 - базова ставка тарифу за схемою 14.1 Розділу IV "Ставки плати за перевезення" за перевезення власного або орендованого вантажного (пасажирського) вагону з навантаженням до 12,5 т/вісь на відстань 79 км; 4 - кількість осей у вагоні (графа 19 накладної); 2,302 - коефіцієнт, що застосовується до тарифів.

Плата за перевезення додаткового обладнання (знімного даху) 1 порожнього вагона: 14,50 * 10 * 1,842 = 267,10 грн., де: 14,50 - базова ставка тарифу за схемою 1 Розділу IV "Ставки плати за перевезення" (базова ставка за 1 т при завантаженні вагона понад 72,5 т) для власного або орендованого універсального вагона на відстань 79 км; 10 - розрахункова маса додаткового обладнання (знімного даху) 1,842 - коефіцієнт, що застосовується до тарифів.

Разом плата за перевезення 1 порожнього вагона з додатковим обладнанням (знімним дахом): 517,50 + 267,10 = 784,60 грн., саме цю суму (без ПДВ) нараховано та списано з особового рахунку Відповідача за перевезення 1 вагону.

Позивач стверджує, що правильний розрахунок має бути наступним: плата за перевезення 1 порожнього власного (орендованого) вагона з додатковим обладнанням (знімним дахом): 1323,00 * 1,842 = 2 437,00 грн., де: 323,00 - базова ставка тарифу за схемою 1 Розділу IV "Ставки плати за перевезення" за перевезення 10 т вантажу в універсальному власному або орендованому вагоні на відстань перевезення 79 км; 1,842 - коефіцієнт, що застосовується до тарифів. Саме цю суму 2 437,00 грн. (без ПДВ) необхідно було нарахувати та списати з особового рахунку Відповідача за перевезення 1 вагону.

Відповідно, недобір провізної плати за перевезення 1 порожнього власного універсального вагону з додатковим обладнанням (знімним дахом) від станції П'ятихатки Придніпровської залізниці до станції Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці у травні 2017р. становить: 2 437,00 784,60 = 1 652,40 грн. (без ПДВ).

Розрахунок провізної плати за перевезення порожніх власних універсальних вагонів з додатковим обладнанням (знімним дахом) зі станції Шмакове до станції Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці в травні 2017р., стягнутої при відправленні за залізничними накладними 45138880, 45065828, наступний: плата за перевезення 1 порожнього власного (орендованого) вагона: 7,50*4* 2,302 = 69,10 грн., де: 7,50 - базова ставка тарифу за схемою 14.1 Розділу IV "Ставки плати за перевезення" за перевезення власного або орендованого вантажного (пасажирського) вагону з навантаженням до 12,5 т/вісь на відстань 10 км; 4 - кількість осей у вагоні (графа 19 накладної); 2,302 - коефіцієнт, що застосовується до тарифів.

Плата за перевезення додаткового обладнання (знімного даху) 1 порожнього вагона: 7,70* 10* 1,842 = 141,80 грн., де 7,70 - базова ставка тарифу за схемою 1 Розділу IV "Ставки плати за перевезення" (базова ставка за 1 т при завантаженні вагона понад 72,5 т) для власного або орендованого універсального вагона на відстань 10 км; 10- розрахункова маса додаткового обладнання (знімного даху) 1,842 - коефіцієнт, що застосовується до тарифів.

Разом плата за перевезення 1 порожнього вагона з додатковим обладнанням (знімним дахом): 69,10 + 141,80 = 210,90 грн. Плата за перевезення 2 вагонів: 210,90 * 2 = 421,80 грн., саме цю суму (без ПДВ) нараховано та списано з особового рахунку Відповідача за перевезення 2 вагонів.

Позивач стверджує, що правильний розрахунок має бути наступним: плата за перевезення 1 порожнього власного (орендованого) вагона з додатковим обладнанням (знімним дахом): 690,00* 1,842= 1 271,00 грн., де 690,00 - базова ставка тарифу за схемою 1 Розділу IV "Ставки плати за перевезення" за перевезення 10 т вантажу в універсальному власному або орендованому вагоні на відстань перевезення 10 км; 1,842- коефіцієнт, що застосовується до тарифів.

Плата за перевезення 2 вагонів: 1 271,00 * 2 = 2 542,00 грн., саме цю суму (без ПДВ) необхідно було нарахувати та списати з особового рахунку відповідача за перевезення 2 вагонів.

Отже, недобір провізної плати за перевезення 2 порожніх власних універсальних вагонів з додатковим обладнанням (знімним дахом) від станції Шмакове до станції Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці у травні 2017р. становить: 2 542,00-421,80 =2 120,20 грн. (без ПДВ).

Загальна сума недобору плати за перевезення 100 порожніх власних універсальних вагонів з додатковим обладнанням (знімним дахом) становить 262 201,92 грн.

За даними Позивача, недобір провізної плати виявлено під час ревізії, яка проводилася ревізорами відділу комерційної роботи та маркетингу Криворізької дирекції залізничних перевезень регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", про що складено відповідний акт від 03.08.17 р.

07.08.17р., на підставі акту ревізії складено акт загальної форми № 6231 і проведено розрахунок суми недобору провізної плати.

Також Позивач наполягає, що 15.11.17р. направив Відповідачеві листа з пропозицією надати дозвіл на списання з особового рахунку ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" сум недоборів за період з лютого по травень 2017 р. (експрес-накладна ОСОБА_3 пошти № 7193), за даними ОСОБА_3 пошти, вказане відправлення доставлено і вручено адресату 16.11.17р., але відповіді на лист Відповідач не надав.

Однак, у наведеній вище експрес-накладній ОСОБА_3 пошти зазначено, що відправником є приватна особа ОСОБА_4, а тип відправлення: документи. Проте, які саме документи направлені Відповідачеві, з накладної не вбачається.

26.01.18р. Позивачем Відповідачеві направив лист - вимогу про сплати недоборів за період з лютого по травень 2017р.

За даними Позивача зазначений лис залишений Відповідачем без відповіді та задоволення.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Взаємовідносини залізниці з контрагентами визначаються Статутом залізниць України (далі Статут), Правилами перевезень вантажів та відповідними договорами. Порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій, подачі та забирання вагонів, згідно зі ст.21 Закону України "Про залізничний транспорт" та п.71 Статуту, визначаються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 ГК України перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами (ч.5 ст. 306 ГК України).

Частиною 1 ст. 307 ГК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються зокрема Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, Правилами перевезення вантажів та іншими нормативними актами.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позов заперечує з наведених вище підстав.

Перевіривши доводи сторін, суд не приймає позицію й доводи Позивача, а погоджується з Відповідачем.

Так, Позивач у травні 2017р. здійснював перевезення для Відповідача власних універсальних вагонів з додатковим обладнанням у кількості 100 шт. за відповідними залізничними накладними.

Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна є одночасно договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення ( ст. 6 Статуту).

Згідно зі ст. 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату .

Тарифи на перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу залізничним транспортом встановлюються у порядку, що визначає Кабінет Міністрів України. Плата за перевезення вантажів справляється залежно від відстані, яка визначається згідно з планом формування поїздів (ч. 1,5 ст. 57 Статуту).

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 № 317 затверджено Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги та коефіцієнти, що застосовуються до тарифів цього збірника, до яких згодом вносились зміни та доповнення.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 62 Статуту порядок розрахунків за перевезення і послуги встановлюється Укрзалізницею згідно з чинним законодавством. Остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюється на станціях призначення.

Після прибуття на станцію призначення вантажу всю відповідальність перед залізницею щодо цього перевезення несе одержувач (ст. 125 Статуту).

Згідно з п.1.3. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення. При цьому до оформлення видачі вантажу одержувачу станція повинна перевірити правильність сплаченої провізної плати, отримати недобори і всі платежі, які виникли на станції відправлення або при перевезенні і на станції призначення.

У випадках, визначених чинним законодавством, на суми платежів і зборів, що підлягають сплаті, залізниця нараховує податок на додану вартість, сума якого відображається в особовому рахунку платника (п. 2.6 Правил розрахунків).

Тобто, зміна ціни в договорі перевезення (залізничній накладній) після його укладення можлива лише за умови підтвердження виявлених сум недоборів провізних платежів шляхом внесення їх до певних аркушів (граф) залізничної накладної до оформлення видачі вантажу одержувачеві.

Вантаж на власних осях, яким є власні універсальні вагони з додатковим обладнанням, що прибули на адресу Відповідача, переданий йому на станції призначення. Провізна плата, зазначена у залізничних накладних списана з особового рахунку Відповідача.

Отже, сторонами виконані в повному обсязі зобов'язання за договорами перевезення, якими є залізничні накладні.

Відповідно до ч. 3 ст.632 Цивільного кодексу України, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Видачею вантажу одержувачеві на станції призначення завершуються договірні відносини з перевезення за певною накладною, внаслідок чого сторони позбавлені права вимагати внесення змін до ціни договору. У сторін залишається право вимоги лише щодо виконання умов договору та щодо порушень умов договору.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Позивача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про стягнення 262 201,93 грн. недобору провізної плати - відмовити.

Витрати у справі покласти на Позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.06.2018

Суддя С.Г. Юзіков