Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/112/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Макарчук В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 26.10.17 (в режимі відеоконференції);

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 05.03.18;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого структурного підрозділу "Ужгородська дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця"

до Дочірнього підприємства "Словечанський лісгосп АПК "Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Закарпатська митниця ДФС України.

про стягнення 2312843,16 грн.

Позивачем подано позов про стягнення з Дочірнього підприємства "Словечанський лісгосп АПК "Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради нарахованих платежів за час затримки вагонів в сумі - 2312843,16 грн.

Ухвалою господарського суду від 20.03.2018 відкладено підготовче засідання на 12.04.2018.

Ухвалою від 12.04.2018 суд відклав підготовче засідання на 15.05.2018.

Ухвалою від 15.05.2018 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 29.05.2018.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях.

Позовна заява мотивована тим, що у грудні 2016 року Відповідачем відправлено зі станції Овруч Південно-Західної залізниці вагони № 60604188, 673,51445, 65287229, 66695214, 65331852 з вантажем "деревина паливна", відправки №№ №444265, 444257, 446039, 446047, 448407.

Вказані вагони на підставі заявки митних органів були затримані для проведення митних формальностей. З моменту затримання до 10.02.2017 вагони перебували на ст. Батьово.

У період 11.02.2017 по 19.10.2017 вагони перебували на ст. Чоп в очікуванні митного органу.

Після завершення митних процедур 22.10.2017 вагони були випущені і здані на Угорщину .

Під час здійснення працівниками митниці митного оформлення вантажу, що перевозився в цих вагонах, позивач на виконання заявок митного посту здійснював їх переміщення із ст. Батьово на ст. Чоп для митного догляду, здійснював зважування вантажу у цих вагонах, зберігання вантажу, проводив маневрові роботи тощо.

Таким чином, на підставі статей 22, 28, 31, 32 Угоди про міжнародне вантажне сполучення, статей 218, 338 Митного кодексу України, позивачу повинні бути відшкодовані витрати, пов'язані зі зберіганням вантажу, користуванням вагонами, здійсненням розвантажувальних, навантажувальних, перевантажувальних та інших операцій, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Представник відповідача заперечив проти позову в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві (а.с. 80-82).

Вказав, що необхідність проведення позивачем додаткових операцій з користування вагонами №№ 67351445, 60604188, 65287229, 66695214 та 65331852, продовженням термінів зберігання вантажів, їх зважуванням, виконанням маневрових робіт та відправкою телеграм, була викликана неправомірними діями та розпорядженнями Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України, що встановлено при судовому розгляді позову відповідача до митного органу.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 p., що була залишена в силі ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2017 p. у справі № 806/1308/17, були визнані протиправними дії Закарпатської митниці щодо затримки з виконанням митних процедур стосовно партій товару, що були експортовані відповідачем, та які були завантажені ним, в тому числі, і в залізничні вагони, перелік яких наведений вище.

Відповідач вважає, що позивач безпідставно посилається на норми ст. 218 МК України, як на підставу стягнення коштів за затримку вагонів.

Посилаючись на ч. 5 ст. 338 Митного кодексу України, відповідач стверджує, що всі витрати, пов'язані з затримкою та переоглядом вагонів, повинні відшкодовуватися за рахунок органів доходів і зборів, оскільки під час огляду та переогляду вагонів не було виявлено факту незаконного переміщення товарів.

За таких підстав відповідач ввважає, що відповідачем у даній справі має виступати митний орган.

Водночас вважає, що позивач звернувся до суду із пропуском строку позовної давності.

Зазначає, що відповідно до ч.5 ст. 315 ГК України та ст. 137 Статуту залізниць України для пред'явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Третя особа повноважного представника в судове засідання не направила, про причини неявки суд не повідомила. Про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно на належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 205).

Згідно письмових пояснень третя особа зазначає, що при пред'явленім позову позивачем пропущено строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволені позову.

Водночас зазначає, що дії щодо здійснення Закарпатською митницею ДФС митного огляду після митного оформлення, є митними формальностями, а тому на них розповсюджуються положення ст. 218 Митного кодексу України.

Таким чином зобов'язання щодо сплати платежів за розвантажувальні, навантажувальні, перевантажувальні та інші операції, необхідні для здійснення митного контролю покладаються на вантажовідправника, тобто відповідача у справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ДП "Словечанський лісгосп АПК "ЖОКАП "Житомироблагроліс" (відповідачем) зі станції Овруч Південно-Західної залізниці було відправлено наступні вагони:

- 03.12.16 вагон №60604188 по відправці №444265 з вантажем «древесина топливная в виде бревен, поленьев, сучьев, вязанок хвороста или в аналогичньїх видах», одержувач - фирма «Швишш Кроно Кфт», Вашарошнамень, ул.Ипар, 1, Венгрия (а.с. 17);

- 04.12.16 вагон №67351445 по відправці №444257 з вантажем «древесина топливная в виде бревен, поленьев, сучьев, вязанок хвороста или в аналогичньїх видах», одержувач - фирма «Швишш Кроно Кфт», Вашарошнамень, ул.Ипар, 1,Венгрия (а.с. 18);

- 08.12.16 вагон №65287229 по відправці №446039 з вантажем «древесина шливная в виде бревен, поленьев, сучьев, вязанок хвороста или в аналогичньїх видах», одержувач - фирма «Швишш Кроно Кфт», Вашарошнамень, ул.Ипар, 1, Венгрия (а.с. 19);

- 10.12.16 вагон №66695214 по відправці №446047 з вантажем «древесина гопливная в виде бревен, поленьев, сучьев, вязанок хвороста или в аналогичньїх видах», одержувач - фирма «Швишш Кроно Кфт», Вашарошнамень, ул.Ипар, 1, Венгрия (20);

- 13.12.16 вагон №65331852 по відправці №448407 з вантажем «древесина шливная в виде бревен, поленьев, сучьев, вязанок хвороста или в аналогичньїх ядах», одержувач - фирма «Швишш Кроно Кфт», Вашарошнамень, ул.Ипар 1, Венгрия (а.с. 21);

Дані вагони перебували під митним контролем.

07.12.16 вагон №60604188 затримано митницею на ст.Батьово для зважування на тензометричних вагах згідно заявки Митного посту "Залізничний» від 07.12.2016 № 230/16, про що складено ОСОБА_1 загальної форми № 11380 від 07.12.16. На станцію відправлення надано телеграфне повідомлення №69 від 09.12.16 для повідомлення про це вантажовідправника (а.с. 42,33, 48).

09.12.16 вагон №67351445 затримано митницею на ст.Батьово для проведення митного огляду згідно заявки митного посту «Залізничний» від 09.12..2016 № 235/16, про що складено ОСОБА_1 загальної форми №11394 від 09.12.16 (а.с. 43,32). На станцію відправлення надано телеграфне повідомлення №76 від 09.12.16 для повідомлення про вказаний факт вантажовідправника (а.с. 50).

13.12.16 вагон №65287229 затримано митницею на ст.Батьово для проведення митного огляду згідно заявки Митного посту «Залізничний» від 13.12.2016 № 247/16, про що складено ОСОБА_1 загальної форми №11427 від 12.16. (а.с. 38,31). На станцію відправлення надано телеграфне повідомлення №101 від 12.16 для повідомлення про це вантажовідправника (а.с.49).

14.12.16 вагон №66695214 затримано митницею на ст. Батьово для проведення митного огляду згідно усної вказівки інспектора митниці , про що складено ОСОБА_1 загальної форми №11439 від 14.12.16. (а.с. 30) Митним постом «Залізничний» 15.12.2016 надана заявка за № 249/16 (а.с. 39). На станцію відправлення надано телеграфне повідомлення №106 від 15.12.16 для повідомлення про це вантажовідправника (а.с. 46).

18.12.16 вагон №65331852 затримано митницею на ст.Батьово для зважування на тензометричних вагах згідно заявки Митного посту «Залізничний» від 19.12.2016 №257/16 (а.с.44 ), про що складено ОСОБА_1 загальної форми №11481 від 18.12.16 (а.с. 29). На станцію відправлення надано телеграфне повідомлення №117 від 19.12.16 для повідомлення про це вантажовідправника (а.с. 47).

В подальшому на виконання заяв митниці на ст.Батьово було проведено зважування вантажу у затриманих вагонах, а саме:

- 08.12.16 проведено зважування вагону №60604188 та встановлено, що фактична маса брутто вагона склала 59820 кг., тара вагона з бруса - 23800 кг, фактична маса вантажу нетто - 36020 кг. Маса вантажу за перевізними документами - 46989 кг. Тобто маса вантажу у вагоні є меншою від заявленої в документі на 10969 кг., про що складено акт загальної форми №1261 від 08.12.16 (а.с. 37);

- 10.12.2016 проведено зважування вагону №67351445, за результатами якого встановлено наступне: фактична маса брутто вагона склала 58680 кг., тара вагона з бруса - 22200 кг, маса вантажу нетто - 36480 кг. Маса вантажу за перевізними документами - 45912 кг. Тобто маса вантажу у вагоні є меншою від заявленої в документі на 9432 кг., про що складено акт загальної форми № 1268 від 10.12.16 (а.с. 36);

- 16.12.16 проведено зважування вагонів №65287229 та №66695214, та встановлено наступне: вагон №65287229: фактична маса брутто вагона склала 64740 кг., тара вагона з бруса - 23900 кг, нетто - 40640 кг. Маса вантажу за перевізними документами - 47556 кг. Тобто маса вантажу у вагоні є меншою від заявленої в документі на 6916 кг; №66695214: фактична маса брутто вагона склала 58020 кг., тара вагона з бруса - 22000 кг, нетто - 36020 кг. Маса вантажу за перевізними документами - 48410 кг. Тобто маса вантажу у вагоні є меншою від заявленої в документі на 12390 кг. За результатами зважування вагонів №65287229 та №66695214 складено акт загальної форми № 9962 від 16.12.16 ( а.с. 35).

- 28.12.16 проведено зважування вагону №65331852 та встановлено, що фактична маса брутто вагона склала 61220 кг., тара вагона з бруса - 22360 кг, нетто - 38860кг. Маса вантажу за перевізними документами - 43855 кг. Тобто маса вантажу у вагоні є меншою від заявленої в документі на 4995 кг., про що складено акт загальної форми № 1286 від 28.12.16 (а.с. 34).

Позивач зазначає, що з моменту затримання і до 10.02.2017 вагони по відправках відповідача знаходились на станції Батьово в очікуванні митного огляду.

10.02.2017 Закарпатською митницею ДФС до ВСП "Ужгородська дирекція залізничних перевезень надійшов лист № 07-70-61/34/336 від 10.02.2017 щодо вивантаження вагонів.

Згідно вказаного листа залізницю проінформовано про призупинення митних формальностей щодо товару "Деревина паливна", що слідує, зокрема, у вагонах, відправлених відповідачем. З метою проведення заходів, спрямованих на виявлення та ймовірне недопущення незаконного переміщення через митний кордон України товарів з порушенням митних правил, Ужгородській дирекції залізничних перевезень доручено забезпечити вивантаження зазначених у заявці вагонів та зворотне завантаження на ділянках станції Чоп , Ужгород, Батьово (а.с.45).

10.02.2017 Львівською залізницею на ст. Батьово складено:

- акт загальної форми № 103 до акту № 11481 від 19.12.2016, з якого вбачається, що 19.12.2016 в 9:25 год затримано вагон № 65331852 з вантажем "деревина паливна" для митного догляду та зважування згідно заявки № 257/16 на підставі наказу ДН- 5 № 33 від 10.02.2017 вагон відправлено на ст.Чоп для проведення митного догляду. Простій склав - 1279 ваг/год. Нараховано за зберігання код 116 - 19401,20 грн.; за користування код 117- 45925,40 грн.; за телеграму код 118 - 122,00 грн.; за маневрові роботи код 115 - 2694,20 грн. ; за зважування код 118 - 173,10 грн. Всього нараховано 68315,90 грн. (а.с. 24).

- акт загальної форми № 113 до акта № 11427 від 13.12.2016 , з якого вбачається, що 13.12.2016 в 15-10 год затримано вагон № 65287229 з вантажем "деревина паливна" для митного догляду та зважування. На підставі наказу ДН-5 № 233 від 10.02.2017 в 16-00 год вагон відправлено на ст. Чоп для митного догляду . Простій склав 1417 в/год. Залізницею здійснено нарахування за користування код 117 - 51008,20 грн.; зберігання до зважування код 116 - 884,00грн.; зберігання після зважування код 116 - 21519,10 грн.; за телеграмне повідомлення код 118 - 122,00 грн.; за маневрові роботи код 115 - 2694,20 грн.; за зважування код 118 - 173,10 грн. Всього залізницею нараховано 76400,60 грн. (а.с. 25).

- акт загальної форми № 115 до акта № 11439 від 15.12.2016 , з якого вбачається, що 15.12.2016 в 9-30 год. затримано вагон № 66692214 з вантажем "деревина паливна" для митного догляду та зважування. На підставі наказу ДН-5 № 33 від 10.02.2017 в 16-00 год. вагон відправлено на ст. Чоп для митного догляду. Простій склав 1375 в/год. Залізницею здійснено нарахування за користування код 117 - 49461,20 грн.; зберігання після зважування код 116 - 18894,80 грн.; за телеграмне повідомлення код 118 - 122,00 грн.; за маневрові роботи код 115 - 2694,20 грн.; за зважування код 118- 173,10 грн. Всього залізницею нараховано 71345,30 грн. (а.с. 26).

- акт загальної форми № 116 до акта № 11380 від 07.12.2016 , з якого вбачається, що 07.12.2016 в 21-00 год. затримано вагон № 60604188 з вантажем "деревина паливна" для митного догляду та зважування. На підставі наказу ДН-5 № 33 від 10.02.2017 вагон відправлено на ст. Чоп для митного догляду. Простій склав 1555 в/год. Залізницею здійснено нарахування за користування код 117 - 56091,00 грн.; за зберігання код 116 - 21215,20 грн.; за телеграмне повідомлення код 118 - 122,00 грн.; за маневрові роботи код 115 - 2694,20 грн.; за зважування код 118 - 173,10 грн. Всього залізницею нараховано 80295,50 грн. (а.с. 27).

- акт загальної форми № 119 до акта № 11394 від 09.12.2016, з якого вбачається, що 09.12.2016 в 17-05 год. затримано вагон № 67351445 з вантажем "деревина паливна" для митного догляду та зважування. На підставі наказу ДН-5 № 33 від 10.02.2017 в 16-00 год. вагон відправлено на ст. Чоп для митного догляду. Простій склав 1511 в/год. Залізницею здійснено нарахування за користування код 117 - 54470,40 грн.; за зберігання після зважування код 116 - 20592,30 грн.; за телеграмне повідомлення код 118 - 122,00 грн.; за маневрові роботи код 115- 2694,20 грн.; за зважування код 118- 173,10 грн. Всього залізницею нараховано 78012,00 грн. (а.с. 28).

11.02.2017 вагони прибули на ст. Чоп для проведення митного догляду згідно заявки № 07-70-61/34/336 від 10.02.2017 , про що складено ОСОБА_1 загальної форми № 4545. В акті зазначено, що затримка розпочата 11.02.2017 о 2-50 год. (а.с. 23).

На підставі листа Закарпатської митниці ДФС від 19.10.2017 № 07-70-61/34/2313 від 20.10.2017 вагони, з відправленнями відповідача були направлені на ст. Батьово для завершення здійснення митних процедур, про що складено акт загальної форми № 4817.

Відповідно до даного акту, останній є доповненням до акта № 4545 від 11.02.2017.

Зазначено, що затримка вагонів № 60604188, 66659214, 67351445, 65287229, 65331852 закінчена 20.10.2017 на підставі листа Закарпатської митниці ДФС від 19.10.2017 № 07-70-61/34/2313 вагони направлено на ст. Батьово. Затримка складає 6032 год.05 хв.

За час затримки вагонів було здійснено нарахування за користування вагонами в сумі 1104939,50 грн., збір за зберігання вагонів в загальній сумі 436238,30грн., за маневрові роботи 1347,20 грн. (а.с. 22).

Таким чином, позивачем за час затримки вагонів було здійснено нарахування за ставками Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги із застосуванням коригувального коефіцієнта, які в загальному розмірі склали 2312843,16 грн.

Позивачем на адресу відповідача направлялись претензії з вимогою про перерахування нарахованих зборів за результатами складання актів загальної форми.

Відповідач у відповідь на претензії позивача від 26.10.2017 № 112 та від 27.10.2017 № 116 зазначив, що не погоджується з вимогами позивача, оскільки обов'язок зі сплати нарахованих платежів перевізником покладається на Закарпатську митницю Державної фіскальної служби України (а.с. 61).

Оскільки відповідач вимоги претензії не виконав, нарахованих платежів в сумі 2312843,16 грн. за час затримки вагонів в добровільному порядку не сплатив, позивач, з метою захисту свого порушеного права, звернення до суду з даним позовом.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, надавши правову оцінку правовідносиниам, що склались між сторонами, заслухавши пояснення учасників справи, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

Предметом спору є стягнення плати за витрати залізниці, які пов'язані із затримкою вагонів в залізничному перевезенні, що пов'язано з митним доглядом товару, що переміщується через митний кордон України.

Частинами 2, 5 статті 306 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій і громадян, які користуються залізничним транспортом визначаються Статутом залізниць України.

Перевезення вантажів у міжнародному сполученні здійснюється, зокрема, відповідно до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - УМВС), яка є чинною для України відповідно до Закону України «Про правонаступництво в Україні» та Віденської конвенції про правонаступництво держав щодо договорів.

За умовами § 3. ст. 14 УМВС укладення договору перевезення підтверджується накладною.

Матеріалами справи підтверджується, що між сторонами на підставі накладних № від 444265 від 03.12.2016, № 4442547 від 04.12.2016, № 446039 від 08.12.2016, № 446047 від 10.12.2016 та № 448407 від 13.12.2017 виникли правовідносини з перевезення вантажу.

Статтею 32 УМВС передбачено, що перевізнику повинні бути відшкодовані всі додаткові витрати, пов'язані із перевезенням вантажів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем нараховано плату за час затримки вагонів № 60604188, № 37351445, № 65287229, № 66695214, № 65331852 в результаті проведення митного контролю відносно останніх.

Відповідно до ч.1 ст.4 Митного кодексу України митним контролем є сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частини 3 статті 318 МК України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

За приписами частини 2 статті 325 МК України у встановлених цим Кодексом випадках органи доходів і зборів з власної ініціативи або з ініціативи правоохоронних органів мають право у письмовій формі вимагати від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України, проведення операцій, передбачених частиною першою цієї статті. У такому разі витрати на проведення зазначених операцій відшкодовуються органом, з ініціативи якого вони проводилися. Якщо в результаті проведення таких операцій виявлено порушення законодавства України, витрати на проведення зазначених операцій відшкодовуються власником товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженими ними особами.

Поряд з цим згідно з вимогами частини 5 статті 338 МК України крім випадків, зазначених у частинах другій - четвертій цієї статті, огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення може проводитися за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної офіційної інформації від правоохоронних органів. Вичерпний перелік відповідних підстав визначається Кабінетом Міністрів України. З метою проведення огляду (переогляду) товарів посадові особи органів доходів і зборів самостійно вживають заходів, передбачених цим Кодексом, на всій митній території України, включаючи зупинення транспортних засобів для проведення їх огляду (переогляду), в межах контрольованого прикордонного району та прикордонної смуги. Такий огляд (переогляд) проводиться за рахунок органу, з ініціативи або на підставі інформації якого прийнято рішення про його проведення.

Аналіз положень наведених норм дає підстави для висновку про те, що витрати на виконання зазначених операцій, пов'язаних із здійсненням митного огляду, зокрема щодо навантаження, вивантаження, перевантаження, проведення огляду (переогляду) вантажу тощо, підлягають відшкодуванню органом з ініціативи якого вони проводилися, а у разі, якщо в результаті проведення зазначених операцій виявлено порушення законодавства України витрати, пов'язані з проведенням цих операцій відшкодовуються власником вантажу (вантажовідправником).

Водночас, суд зазначає, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 218, глави 32 "Митні формальності на залізничному транспорті" Митного кодексу України, яка регулює здійснення контролю на залізничному транспорті, розвантажувальні, навантажувальні, перевантажувальні та інші операції, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, проводяться підприємствами залізниці за рахунок власників товарів або уповноважених ними осіб.

Таким чином розвантажувальні, навантажувальні, перевантажувальні та інші операції, необхідні для здійснення митного огляду, включають також операції, визначені статтями 325, 338 МК України, здійснюються залізницею, а витрати на проведення таких операцій підлягають відшкодуванню останній власником такого вантажу, транспортного засобу або уповноваженою ним особою.

Необхідно зауважити, що відповідач є вантажовласником, якому позивач надав послуги, передбачені Статутом залізниць України, з перевезення на підставі накладних № 444265 від 03.12.2016, № 4442547 від 04.12.2016, № 446039 від 08.12.2016, № 446047 від 10.12.2016 та № 448407 від 13.12.2017.

Отже, обов'язок власників товару або уповноважених ними осіб щодо оплати операцій, здійснених під час проведення митного контролю на залізничному транспорті, незалежно від факту виявлення незаконного переміщення товару під час здійснення такого контролю, визначений нормами чинного законодавства, які мають бути застосовані до спірних правовідносин.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 03.04.2018 у справі № 911/4080/16, згідно з якою системний аналіз положень Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, статей 218, 338 МК України, статей 119, 121 Статуту залізниць України, пунктів 2, 3, 8, 10-13, 15, 16 Правил користування вагонами, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 11 від 25.02.1999, пунктів 8, 9 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 свідчить про те, що вартість проведених залізницею розвантажувальних, навантажувальних та перевантажувальних робіт, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, має в будь-якому випадку оплачуватися вантажовласниками (вантажовідправниками) незалежно від того, чи виявлено митницею факт незаконного переміщення товару під час здійснення митного контролю.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами.

У відповідності до ч.ч. 1, 2, 4 статті 129 Статуту залізниць, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу (ч.2 ст.129 Статуту залізниць).

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми (ч.4 ст.129 Статуту залізниць).

Так, підставою для стягнення з відповідача коштів за затримку вагонів 60604188, № 37351445, № 65287229, № 66695214, № 65331852 щодо яких здійснювався Закарпатською митницею ДФС огляд (переогляд) товару, є акти загальної форми № 4817 від 20.10.2017, № 103 від 10.02.2017, № 113 від 10.02.2017, № 115 від 10.02.2017, № 116 від 10.02.2017, № 119 від 10.02.2017.

Слід зазначити, що суд приймає акти загальної форми, надані позивачем, як належні докази, оскільки акти містять достатню інформацію щодо затримки вагону залізницею, у зв'язку з проведенням митного огляду, зокрема щодо часу затримки та розрахунку суми додаткових платежів за період простою вагону, а тому оцінюються судом як належні докази понесення залізницею додаткових витрат, що пов'язані з митними формальностями.

На підставі вказаних актів позивачем нараховано відповідачу платежі за час затримки вищевказаних вагонів на станції Батьово та станції Чоп, загальний розмір яких склав 2312843,16 грн.

З розрахунку позивача (а.с.175-189) вбачається, що нарахування здійснено наступним чином:

- по вагону № 65331852 з вантажем "Деревина паливна" по ст. Батьово здійснено згідно акту з/ф № 103 від 10.02.2017, за яким час затримки вагону № 65331852 склав 1279 год. За час затримки вагону позивачем нараховано 45925,40 грн. За зберігання вантажу у вагоні до зважування позивачем нараховано плату за зберігання 44 тонн, яка склала 3241,20 грн. За зберігання вантажу у вагоні після зважування зважування позивачем нараховано плату за зберігання 39 тонн, яка склала 16160,00грн.За зважування вагону нараховано 173,10 грн. За повідомлення власника вантажу нараховано 122,00 грн. За маневрову роботу нараховано 2694,20 грн.

По ст. Чоп нарахування по даному вагону здійснено на підставі акта з/ф № 4817 від 20.10.2017, за яким час затримки вагону склав 6032 год. За користування вагоном позивачем нараховано 220987,90 грн. За зберігання вантажу у вагоні нараховано плату за зберігання 39 тонн, яка склала 90496,20 грн.

Провізна плата за перевезення вантажу по тарифу Батьово-Чоп, Чоп- Батьово склала 2520,00 грн.

Таким чином, загальна сума нарахувань по вагону № 65331852 з вантажем "Деревина паливна" по ст. Батьово та ст. Чоп склала з урахуванням ПДВ 458280,00 грн.

- по вагону № 65287229 з вантажем "Деревина паливна" по ст. Батьово здійснено згідно акту з/ф № 113 від 10.02.2017, за яким час затримки вагону склав 1417 год. За користування вагоном позивачем нараховано 51008,20 грн. За зберігання вантажу у вагоні до зважування позивачем нараховано плату за зберігання 48 тонн, яка склала 884,00 грн. За зберігання вантажу у вагоні після зважування зважування позивачем нараховано плату за зберігання 41 тонн, яка склала 21519,10 грн. За зважування вагону нараховано 173,10 грн. За повідомлення власника вантажу нараховано 122,00 грн. За маневрову роботу нараховано 2694,20 грн.

По ст. Чоп нарахування по даному вагону здійснено на підставі акта з/ф № 4817 від 20.10.2017, за яким час затримки вагону склав 6032 год. За користування вагоном позивачем нараховано 220987,90 грн. За зберігання вантажу у вагоні нараховано плату за зберігання 41 тонни, яка склала 95137,10 грн.

Провізна плата за перевезення вантажу по тарифу Батьово-Чоп, Чоп- Батьово склала 2520,00 грн.

Таким чином, загальна сума нарахувань по вагону № 65287229 з вантажем "Деревина паливна" по ст. Батьово та ст. Чоп склала 473550,72 грн.

- по вагону № 66695214 з вантажем "Деревина паливна" по ст. Батьово здійснено згідно акту з/ф № 115 від 10.02.2017, за яким час затримки вагону склав 1375 год. За користування вагоном позивачем нараховано 49461,20 грн. За зберігання вантажу у вагоні нараховано плату за зберігання 36 тонн, яка склала 18894,80 грн. За зважування вагону нараховано 173,10 грн. За повідомлення власника вантажу нараховано 122,00 грн. За маневрову роботу нараховано 2694,20 грн.

По ст. Чоп нарахування по даному вагону здійснено на підставі акта з/ф № 4817 від 20.10.2017, за яким час затримки вагону склав 6032 год. За користування вагоном позивачем нараховано 220987,90 грн. За зберігання вантажу у вагоні нараховано плату за зберігання 36 тонн, яка склала 83535,00грн.

Провізна плата за перевезення вантажу по тарифу Батьово-Чоп, Чоп- Батьово склала 2510,00 грн.

Таким чином, загальна сума нарахувань по вагону № 66695214 з вантажем "Деревина паливна" по ст. Батьово та ст. Чоп склала 453551,84 грн.

- по вагону № 60604188 з вантажем "Деревина паливна" по ст. Батьово здійснено згідно акту з/ф № 116 від 10.02.2017, за яким час затримки вагону склав 1555 год. За користування вагоном позивачем нараховано 56091,00 грн. За зберігання вантажу у вагоні нараховано плату за зберігання 36 тонн, яка склала 21215,20 грн. За зважування вагону нараховано 173,10 грн. За повідомлення власника вантажу нараховано 122,00 грн. За маневрову роботу нараховано 2694,20 грн.

По ст. Чоп нарахування по даному вагону здійснено на підставі акта з/ф № 4817 від 20.10.2017, за яким час затримки вагону склав 6032 год. За користування вагоном позивачем нараховано 220987,90 грн. За зберігання вантажу у вагоні нараховано плату за зберігання 36 тонн, яка склала 83535,00грн.за маневрову роботу нарховано 1347,20 грн.

Провізна плата за перевезення вантажу по тарифу Батьово-Чоп, Чоп- Батьово склала 2510,00 грн.

Таким чином, загальна сума нарахувань по вагону №60604188 з вантажем "Деревина паливна" по ст. Батьово та ст. Чоп склала 465908,72 грн.

- по вагону № 67351445 з вантажем "Деревина паливна" по ст. Батьово здійснено згідно акту з/ф № 119 від 10.02.2017, за яким час затримки вагону склав 1511 год. За користування вагоном позивачем нараховано 54470,40 грн. За зберігання вантажу у вагоні нараховано плату за зберігання 36 тонн, яка склала 20552,30 грн. За зважування вагону нараховано 173,10 грн. За повідомлення власника вантажу нараховано 122,00 грн. За маневрову роботу нараховано 2694,20 грн.

По ст. Чоп нарахування по даному вагону здійснено на підставі акта з/ф № 4817 від 20.10.2017, за яким час затримки вагону склав 6032 год. За користування вагоном позивачем нараховано 220987,90 грн. За зберігання вантажу у вагоні нараховано плату за зберігання 36 тонн, яка склала 83535,00грн.

Провізна плата за перевезення вантажу по тарифу Батьово-Чоп, Чоп- Батьово склала 2510,00 грн.

Таким чином, загальна сума нарахувань по вагону №67351445 з вантажем "Деревина паливна" по ст. Батьово та ст. Чоп склала 461551,88 грн.

З розрахунку позивача вбачається, що плату за користування вагонами застосовано позивачем відповідно до п.1 розділу 5, табл.1 "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послугами" ставка за користування вагоном за 45 годин 206,20 грн., понад 45 годин - 16,00 грн. за кожну годину за один вагон із урахуванням коефіцієнта, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послугами, в розмірі 2,302 (коефіцієнт коригування).

Плату за зберігання вантажу нараховано відповідно до пункту 2 розділу 3 "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послугами", а саме: після закінчення терміну безоплатного зберігання нараховується збір за кожну добу у розмірі: 4,00 грн за одну тону при зберіганні вантажів у вагонах, у тому числі у контейнерах за масу брутто, округлену до повних тонн, та збір за кожну добу 1,60 грн. за одну тону - при зберіганні вантажу на землі.

Телефонограмний збір нарахований відповідно до п. 19 Наказу міністерства транспорт у України від 26.03.2009 № 317 "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послугами" ставка за повідомлення телеграфом 53,00 грн*2,302 (коефіцієнт коригування) .

Плату за зважування вантажу нарахована відповідно до п.4.1 р.3 "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послугами" за ставкою за 1 вагон 75,20 грн*2,302 (коефіцієнт коригування).

Плату за маневрові роботи нараховано у відповідності до п.1.8 р.3 "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послугами" за ставкою у розмірі 292,60 грн за кожні півгодини роботи локомотива залізниці, що виконується не одночасно з подачею вагонів.

Плату за перевезення вантажу розраховано згідно п.1 Наказу Міністерства транспорту України від 26.03.2009 року № 317 у відповідно ст. до п. 1.1.5 Збірника тарифів, схема № 1- 787 та 190 із застосуванням коєфіціента 1,290.

Перевіривши розрахунки позивача, суд встановив, що заявлена до стягнення з відповідача сума 2312843,16 грн. розрахована позивачем відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ним послуги (Тарифне керівництво № 1), затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України 15.04.2009 за № 340/16356.

Під час нарахування платежів Залізницею застосовувались коефіцієнти, які затверджені наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 № 317 "Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги" (із змінами та доповненнями). На момент затримки вагонів та нарахування платежів діяли коефіцієнти, розмір яких встановлено наказом Міністерства інфраструктури України від 26.04.2016 № 161 "Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги" .

Водночас суд, перевіривши розрахунки позивача, встановив, що при розрахунку за зберігання вантажу у вагонах № 653331852 та № 65287229 до зважування по ст. Батьово позивачем неправомірно здійснено нарахування за зберігання товару, виходячи з маси вантажу 44 тонн (у вагоні № 65331852), в той час як маса вантажу становила 39 тонн, що не заперечується й самим позивачем та виходячи з маси вантажу 48 тонн (у вагоні № 62587229), в той час як масса вантажу становила 41 тонну.

Таким чином, в цій частині розрахунку суд здійснив власний розрахунок за зберігання вантажу у вагонах № 653331852 та № 65287229 , що становить 2872,90 грн. без ПДВ та 775,06 грн. відповідно.

Разом з тим, в решті сум розрахунку, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно здійснено відповідні нарахування.

Отже, загальна сума додаткових витрат, понесених позивачем внаслідок затримки вагону, пов'язаних з проведенням митних формальностей становить 2312345,92 грн.

З огляду на викладене, відповідач в силу приписів норм чинного законодавства зобов'язаний сплати позивачу понесені ним додаткові витрати пов'язані із затримкою вагону для здійснення митних формальностей в сумі 2312345,92 грн.

Щодо строку проведення оплати нарахованих позивачем платежів за затримку вагонів, то слід керуватись нормами ч.2 ст.530 ЦК України.

Так, відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, відповідач зобов'язаний був здійснити оплату нарахованих позивачем платежів за затримку вагонів в сумі 2312345,92 грн. в межах строків визначених у письмових претензіях позивача.

Однак, незважаючи на пред'явлену вимогу, відповідач не здійснив відповідних розрахунків як на момент звернення з позовом до суду так і на момент вирішення спору.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними та допустимими доказами, тому підлягають задоволенню частковому задоволенню в сумі 2312345,92 грн.

В частині стягнення 497,24 грн. нарахованих платежів за зберігання вантажу у вагонах №№ 653331852 та 65287229 за час їх затримки суд відмовляє за безпідставністю вимог.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Водночас, суд відхиляє посилання відповідача на те, що затримка вагонів сталась не з вини відповідача, а митні органи не виявили жодних порушень, у зв'язку з чим відсутні підстави для стягнення нарахованих платежів за час затримки вагонів з відповідача, оскільки такі платежі мають бути стягнуті з митного органу, оскільки, як вже зазначено судом, обов'язок щодо внесення плати за користування вагонами та контейнерами під час здійснення митних процедур покладається на вантажовідправника незалежно від того з чиєї вини були затримані вагони.

Суд зауважує, що статтею 121 Статуту залізниць України та пунктом 16 Правил визначені підстави для звільнення вантажовідправника, вантажоотримувача від плати за користування вагонами і контейнерами, до яких віднесено: 1) стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під'їзних коліях, а також стихійне лихо або аварія на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; 2) подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність; 3) затримка прийняття залізницею вагонів, які пред'явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці.

Здійснення митних процедур не віднесено до цього переліку та не є підставою для звільнення вантажовідправника від плати за користування вагонами та контейнерами, а існування передбачених законодавством підстав для звільнення вантажовласника (відповідача) від плати за користування вагонами у спірних правовідносинах.

Щодо заяви відповідача про застосування до спірних відносин строку позовної давності, передбаченого ст. 315 ГК України, то суд зазначає про наступне.

Статтею 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно п. 1 та пп.6 п.2 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується до вимог, зокрема, у зв'язку з перевезенням вантажу (стаття 925 ЦК України).

В даному випадку до спірних відносин між позивачем, як перевізником, та Дочірнім підприємством "Словечанський лісгосп АПК "Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради, як вантажовласником, пов'язаних з перевезенням вантажу у міжнародному сполученні, з огляду на предмет вимог належить застосовувати спеціальну позовну давність, встановлену у ст. 315 ГК України.

Відповідно до частини 5 статті 315 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статті 137 Статуту залізниць України для позовів перевізника до вантажоодержувача чи вантажовідправника, що випливають з перевезення встановлено шестимісячній строк позовної давності.

Статтею 926 ЦК України та частиною 6 статті 315 ГК України встановлено, що позовна давність, порядок пред'явлення позовів у спорах, пов'язаних з перевезеннями у закордонному або міждержавному сполученні, встановлюються міжнародними договорами України, транспортними кодексами (статутами).

Суд за зазначає, що підставою позову є акти загальної форми № 103 від 10.02.2017, № 113 від 10.02.2017, № 115 від 10.02.2017, № 116 від 10.02.2017, № 119 від 10.02.2017 (акти по яким здійснені нарахування по ст. Батьово, тобто по станції на якій розпочато затримку вагонів для здійснення митних формальностей) та акт загальної форми № 4817 від 20.10.2017 , за яким здійснено відповідні нарахування по ст. Чоп після закінчення процедури митного огляду, тобто після закінчення митних формальностей.

Таким чином, з моменту затримання вагонів до менту їх випуску зі ст. Чоп тривав процес здійснення митним органом митних формальностей.

Отже, строк позовної давності розпочався з моменту закінчення всіх митних процедур та випуску вагонів з-під митного догляду до станції прямування вантажу, тобто такий строк розпочався з 21.10.2017, а не з моменту проведення затримання вагонів.

До суду позивач звернувся в 15.02.2018 року, що свідчить про те, що останнім не допущено пропуску строку позовної давності, встановленої ст. 315 ГК України, тому заява відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру обґрунтовано заявлених вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Словечанський лісгосп АПК "Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (11122, Житомирська область, Овруцький район, с.Словечне, вул. Поліська, б.22, )

на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ-150, вул. Тверська,5, ) в особі Виробничого структурного підрозділу "Ужгородська дирекція залізничних перевезень" РФ "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ф.Тіхого,8, )

- 2312345,92 грн. нарахованих платежів

- 34685,19 грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 06.06.18

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1 - до справи

2- позивачу ( 03680, м. Київ-150, вул. Тверська,5) ( рек. з пов.)

3- позивачу ( 88018, м. Ужгород, Закарпатська область, вул. Ф. Тіхого,8) ( рек. з пов.)

4- відповідачу ( 11122,Житомирська область, с. Словечне, вул. Поліська, б.22) ( рек. з пов.)

5- третій особі - Закарпатська митницю ДФС України ( 88000, м. Ужгород, вул. Собранецька, 20) ( рек. з пов.