ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14 травня 2018 року м. Черкаси справа № 925/392/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Кадусі Н.В., за участі представників сторін: стягувача (скаржника) - Керкор Ю.О. за довіреністю, боржника - не з'явились, органу ДВС - Фесенко Я.М. за довіреністю, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» на дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Черкаської області у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» до Публічного акціонерного товариства «Азот» про стягнення 27368365 грн. 99 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 21.03.2017 року у справі № 925/392/16 позовні вимоги публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" до публічного акціонерного товариства "АЗОТ" про стягнення 27368365,99 грн. задоволено повністю.

06.09.2017 року на виконання рішення господарського суду Черкаської області від 21.03.2017 року було видано наказ № 925/392/16.

27.11.2017 до господарського суду Черкаської області надійшла скарга публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" на дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Фесенко Я.М. (вх. № 25735/17) у якій просить суд скасувати Постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Фесенко Я.М. про закінчення виконавчого провадження від 17.11.2017 року ВП № 54956538 щодо виконання наказу господарського суду Черкаської області від 06.09.2017 року про примусове виконання рішення суду від 21.03.2017 року по справі № 925/392/16; зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області вчинити дії з відновлення виконавчого провадження щодо виконання Наказу Господарського суду Черкаської області від 06.09.2017 року про примусове виконання рішення суду по справі № 925/392/16 та стягнути кошти в сумі 14989984,63 грн.

Скарга мотивована порушенням державним виконавцем вимог п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», а саме винесення постанови про закінчення виконавчого провадження з виконання Наказу господарського суду від 11.10.2017 року з примусового виконання рішення від 06.09.2017 року у справі № 925/392/16 у зв'язку з його фактичним виконанням в повному обсязі, хоча зазначена в наказі сума до стягнення в розмірі 27368365,99 грн. стягнена з боржника частково у розмірі 12585081,36 грн., а в решті стягнення боргу наказ не виконаний.

Ухвалою суду від 30.11.2017 року відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду зазначеної скарги у зв'язку з перебуванням матеріалів справи № 925/392/16 у Київському апеляційному господарському суді до їх повернення до господарського суду Черкаської області. Ухвалою суду від 26.04.2018 року скаргу призначено до розгляду.

Орган державної виконавчої служби в особі свого представника 10.05.2018 року подав через канцелярію суду відзив на скаргу за вх. № 13222/18, у якому проти вимог скарги заперечив в повному обсязі через їх необґрунтованість, зокрема зазначив, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 17.11.2017 року ВП № 54956538 щодо виконання наказу господарського суду Черкаської області від 06.09.2017 року у справі № 925/392/16 прийнята у відповідності до вимог п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавче провадження № 54956538 відкрито згідно ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача у якій останній просив відкрити виконавче провадження по виконанню рішення господарського суду від 06.09.2017 року № 925/392/16 та стягнути з боржника заборгованість на загальну суму 12585091,36 грн.

14.05.2018 року через канцелярію суду від стягувача надійшла відповідь на відзив органу ДВС за вих. № 18/29-18 у якій на вимогах скарги наполягає, зазначає, що наказ господарського суду від 06.09.2017 року по справі № 925/392/16 фактично в повному обсязі не виконаний, грошові кошти в сумі 14989984 грн. 63 коп. залишаються не виплаченими.

В судовому засіданні 14.05.2018 року стягувач скаргу підтримав та просив суд її задовольнити, орган ДВС проти задоволення скарги заперечував та просив відмовити у її задоволенні з підстав, зазначених у відзиві на скаргу, боржник явку своїх представників не забезпечив, хоч про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу ДВС, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд розглядає скаргу без участі представників стягувача, боржника та органу ДВС.

Дослідивши матеріали скарги та справи № 925/392/16 в частині, що стосуються вирішення скарги, та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до таких висновків.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 21.03.2017 року у справі № 925/392/16 позовні вимоги публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" до публічного акціонерного товариства "АЗОТ" про стягнення 27368365,99 грн. задоволено повністю, стягнуто з публічного акціонерного товариства "АЗОТ" на користь публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" - 5 961 586 грн. 60 коп. основного боргу, 14989 984 грн. 63 коп. пені, 5268590 грн. 33 коп. інфляційних втрат, 1148204 грн. 43 коп. 3 % річних та 206700 грн. судових витрат.

06.09.2017 року на виконання рішення господарського суду Черкаської області від 21.03.2017 року було видано наказ № 925/392/16.

11.10.2017 року стягував (позивач) звернувся до органу ДВС із заявою за вих. № 2126/29 про відкриття виконавчого провадження у якій, зокрема, просив відкрити виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду Черкаської області від 06.09.2017 року про стягнення на свою користь грошових коштів в розмірі: 5961586,60 грн. основного боргу, 5268590,33 грн. інфляційних втрат, 1148204,43 грн. 3% річних, 206700 судових витрат.

За вищезазначеною заявою державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О. В. винесено Постанову від 20.10.2017 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 54956538 з виконання Наказу господарського суду Черкаської області №925/392/16 від 06.09.2017року про стягнення з боржника - публічного акціонерного товариства «Азот» 5961586,60 грн. основного боргу, 5268590,33 грн. інфляційних втрат, 1148204,43 грн. 3% річних, 206700 судових витрат, що разом становить 12585081,36 коп.

17.11.2017 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Фесенко Я.М. винесено Постанову від 17.11.2017 року ВП № 54956538 про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39, ст.. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, пред'явленим стягувачем до виконання на суму 12585081,36 грн., яка складається із 5961586,60 грн. основного боргу, 5268590,33 грн. інфляційних втрат, 1148204,43 грн. 3% річних, 206700 судових витрат. Копія постанови направлена боржнику, стягувачу та господарському суду.

Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що спірні правовідносини сторін перебувають у сфері регулювання Закону України «Про виконавче провадження», Господарського процесуального кодексу України, Конституції України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що:

виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ч. 1 ст. 1);

виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (ч. 1, ч. 2 п. 1, ч. 5 ст. 18);

рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74).

Законом визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до п.1. ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення

Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Як вбачається із доданої стягувачем до скарги та органом ДВС до відзиву заяви стягувача - ПАТ «Черкасигаз» від 11.10.2017 року за вих. № 2126/29 про відкриття виконавчого провадження, стягував просив з метою часткового та своєчасного виконання рішення суду стягнути з боржника грошові кошти в загальному розмірі 12585081,35 грн.

Органом ДВС до матеріалів справи додано лист боржника від 03.11.2017 року № 501-06/411 за змістом якого, ПАТ «Азот» повідомило про добровільне виконання рішення суду від 21.03.2017 року по справі № 925/392/16 на підтвердження чого додані платіжні доручення № № 8958, 8959, 8960, 8956, 8957 від 31.10.2017 року.

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ст.ст. 339, 342, 343 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

При винесені ухвали судом також враховується п. 9.13 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», згідно якої за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З урахуванням викладених обставин справи, приписів законодавства, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, виконавче провадження із виконання Наказу господарського суду Черкаської області від 06.09.2017 року про примусове виконання рішення суду від 21.03.2017 року по справі № 925/392/16 відкрито за заявою стягувача, вимоги такої заяви виконані в повному обсязі, жодних інших вимог чи клопотань органу ДВС стягувачем надано не було, тому постанова заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Фесенко Я.М. про закінчення виконавчого провадження від 17.11.2017 року ВП № 54956538 щодо виконання наказу господарського суду Черкаської області від 06.09.2017 року про примусове виконання рішення суду від 21.03.2017 року по справі № 925/392/16 прийнята у відповідності до вимог п. 9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст. 233-235, 255-256, 343, п.п. 9, 17.5, 17.15, 19.1 розділу XI Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя В.М. Грачов