УХВАЛА

м. Київ

01.06.2018 Справа № 910/6881/18

Господарський суд міста Києва у складі Пукшин Л.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лорігон»

про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лорігон» (18003, м. Черкаси, вул. Гетьмана Сагайдачного, буд. 12/7)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпреса текстиль» (02081, м. Київ, вул. Клеманська, буд. 3)

про стягнення 1 198 910,03 грн.

Представники: без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лорігон» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпреса текстиль» про стягнення 1 198 910,03 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21.12.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лорігон» (надалі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Імпреса текстиль» (надалі - відповідач) укладено договір позики №ПФД-21/12/17-1. Відповідно до умов договору, позивач зобов'язався надати відповідачу безвідсоткову фінансову позику у розмірі, яка складається з сум передбачених Додатком до Договору, а відповідач зобов'язався використати позику та повернути її в порядку та на умовах, визначених договором. За доводами позивача, останній виконав свої зобов'язання за договором та вніс на рахунок відповідача кошти у розмірі 1 358 242,00 грн., проте відповідач не виконує свої зобов'язання за договором щодо повернення коштів у визначені строки, в результаті чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 1 198 910,03 грн., з яких: 1 112 242,00 грн. - основного боргу, 62 163,66 грн. - пені, 19 019,34 - інфляційні збитки, 5 485,03 грн. - 3% річних.

31.05.2018 до господарського суду разом з позовною заявою надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Лорігон» про забезпечення позову, в якій заявник просить суд:

- накласти в межах загального розміру позовних вимог та розміру сплаченого судового збору (1 198 910,03 грн. та 19 745,66 грн.) всього 1 218 655,69 грн. арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпреса текстиль» на банківському рахунку № 2 у банку АТ «Райфайзен Банк Аваль» та на будь-які інші грошові кошти та майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Імпреса текстиль».

В обґрунтування заяви, заявник зазначає, що у зв'язку із вірогідністю того, що відповідач не буде виконувати свої боргові зобов'язання, можливе виведення грошових коштів з рахунків та припинення своєї діяльності, а тому позивач може зазнати великих збитків. Також, позивач звертає увагу, що на даний час відповідач припинив своє спілкування з позивачем та не реагує на звернення позивача щодо своїх зобов'язань. Крім того, позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Імпреса текстиль» має статутний капітал у розмірі 650 000,00 грн., а сума заборгованості становить 1 218 655,69 грн., що вдвічі перевищує розмір статутного капіталу відповідача.

Розглянувши заяву та дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про повернення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лорігон» про забезпечення позову, з огляду на наступне.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, частина 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір судового збору за подання до господарського суду заяви про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову становить 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 881,00 грн. (ч. 2 п. 2, п.п. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Так, заявником додано до заяви про забезпечення позову копію платіжного доручення № 588 від 30.05.18 "про сплату судового збору за позовом" у розмірі 1 762,00 грн.

Згідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» визначено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (скарга, заява, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі, копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, заявник зобов'язаний надати суду оригінал платіжного доручення № 558 від 30.05.2018, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову, проте Товариство з обмеженою відповідальністю «Лорігон» не надав оригінал платіжного доручення № 558 від 30.05.2018, а тому заявником не дотримано вимог ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про повернення заяви про забезпечення позову на підставі ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лорігон» б/н від 30.05.2018 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили 01.06.2018 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.Г. Пукшин