ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

13 червня 2018 року Справа № 926/1203/18

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Швеця Миколи Васильовича розглянувши заяву керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області про забезпечення позову у справі за позовом: керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області в інтересах держави, в особі Західного офісу Державної аудиторської служби України до відповідачів: 1) Сокирянської міської ради 2) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання недійними рішення тендерного комітету та договору про закупівлю товарів за державні кошти. без участі представників сторін
В С Т А Н О В И В :

Керівник Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області в інтересах держави, в особі Західного офісу Державної аудиторської служби України звернувся до суду із позовом до відповідачів: 1) Сокирянської міської ради та 2) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про: 1) визнання недійним протокол засідання тендерного комітету Сокирянської міської ради №11 від 16.02.2018 та 2) визнання недійним договору №21 від 01.03.2018 щодо закупівлі бензину марки А-92 та дизельного палива, укладеного між Сокирянською міською радою (60200, Чернівецька обл., місто Сокиряни, вул. Грушевського, будинок 6 код 04062156) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (08665, Київська обл., Васильківський район, село Саливонки, вул. Комсомольська, будинок 38 код. НОМЕР_1) на суму 305955,00 грн.

Разом з позовною заявою керівником Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області подано заяву про забезпечення позову, а саме:

« 1. З метою забезпечення позову заборонити Сокирянській міській раді (60200, Чернівецька обл., місто Сокиряни, вул. Грушевського, будинок 6 код 04062156) та фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 (08665, Київська обл., Васильківський район, село Саливонки, вул. Комсомольська, будинок 38 код. НОМЕР_1) вчиняти дії, повязані з виконанням умов договору №21 від 01.03.2018 на поставку бензину А-92 та дизельного палива на суму 305955,00 грн.: - заборонити Сокирянській міській раді приймати поставлений товар, здійснювати перерахунок коштів на виконання договору, вносити зміни та укладати додаткові угоди до договору; - заборонити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, повязані з постачанням товару на виконання договору, вносити зміни та укладати додаткові угоди до вказаного договору».

Заява мотивована наступним - предметом позовних вимог є вимоги про визнання недійсними результатів публічної закупівлі, оформлені протоколом засідання тендерного комітету від 16.02.2018 щодо застосування переговорної процедури та укладення відповідного договору. Відповідно до п. 4.1. Договору № 21 від 01.03.2018 розрахунки за договором проводяться шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Продавця протягом 15 календарних днів з дати фактичного отримання Замовником Товару та підписання сторонами видаткової накладної. Строк поставки товарів та дії договору передбачений з 01.03.2018 до 31.12.2018. Загалом Сокирянською міською радою, на виконання вимог оспорюваного договору перераховано ФОП ОСОБА_1 кошти у сумі 71275,00 грн. У зв'язку з поставкою товарів, а також можливих розрахунків за вищевказаним договором з учасником, пропозиція якого мала бути відхилена Замовником, є припущення про неправомірне витрачення бюджетних коштів до вирішення спору по суті.

Згідно ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно та (або) грошові суми, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» (із подальшими змінами) (надалі - Постанова) заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно абз. 2, 3, 4 пункту 3 зазначеної Постанови, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком про повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Помилковими слід визнавати ухвали, якими боржникам забороняється користуватись їх майном, якщо через особливості цього майна користування ним не тягне знищення або зменшення його цінності.

Отже, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу для забезпечення позову. В той же час, ст. 79 ГПК України передбачає подання достатніх доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У разі відсутності доказів в підтвердження викладених обставин та обґрунтування, що невжиття таких заходів утруднить чи зробить неможливим виконання рішення, господарський суд відхиляє таку заяву як необґрунтовану та не підтверджену належними доказами.

Між тим, із змісту заяви не вбачається жодного обґрунтованого припущення та не надано належних доказів на підтвердження того, що існують обставини, які дійсно можуть утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення в разі задоволення позову у спорі, предметом якого є немайнові вимоги - визнання недійними рішення тендерного комітету та договору про закупівлю товарів за державні кошти, оскільки недійсний правочин є недійсним з моменту його вчинення та недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

За таких обставин, у задоволенні заяви прокурора про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області про забезпечення позову - відмовити.

Відповідно до ст. 235 ГПК України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями). Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Повний текст ухвали складено 13.06.2018 року.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.06.2018 року.

Суддя ОСОБА_3