УХВАЛА

11 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 924/935/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю.Я. - головуючого, Дроботової Т.Б., Пількова К.М.

розглянувши матеріали касаційної скарги Концерну "Містшляхбуд"

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.04.2018

за позовом Концерну "Містшляхбуд"

до Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області м. Хмельницький

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1) ПАТ "Південьзахідшляхбуд";

2) ТзОВ "Східно-європейська інфраструктурна група"

про стягнення 167933,76 грн.,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2018, що підтверджується відбитком штемпеля відділення поштового зв'язку на конверті, Концерн "Містшляхбуд" не погоджуючись із постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.04.2018 подав безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на зазначене судове рішення.

05.06.2018 зазначена касаційна скарга надійшла до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

За наслідками перевірки матеріалів поданої касаційної скарги Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі № 924/935/15 і в обґрунтування цієї відмови зазначає таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Оскільки оскаржувана постанова апеляційного господарського суду прийнята за правилами, що встановлені вже новою редакцією Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017), отже у питанні наявності чи відсутності права на касаційне оскарження слід виходити з приписів Кодексу саме в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ.

Так, за приписами пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 7 цієї ж статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у даній справі є стягнення 167 933,76 грн. заборгованості відповідно до договору №72 від 14.09.2012 на капітальний ремонт дороги комунальної власності по вул. Мануїльського в м. Полонне, Хмельницької області (2-га черга), які є менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2018 рік (1 762,00 грн.* 100= 176 200,00 грн.), а тому у розумінні Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) справа № 924/935/15 є малозначною і крім цього, подана касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів а), б), в), г) пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017), а тому Суд не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження у даній справі і відмовляє у такому відкритті.

За таких обставин, керуючись статтями 12, 163, 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017), Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Концерну "Містшляхбуд" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.04.2018 у справі № 924/935/15.

2. Матеріали касаційної скарги на 32 аркушах повернути Концерну "Містшляхбуд".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ю.Я. Чумак

Судді Т.Б. Дроботова

К.М. Пільков