РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.05.2018Справа № 910/2382/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІЛЬ ІНТЕРНЕШНЛ"

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю "МІГА-СЕРВІС"

2) приватного підприємства "К.С.М.-ПОТУЖНІ ДВИГУНИ"

3) товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма

"ЕСКО"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю "МАЯДО"

про визнання недійсними договорів

за участю представників сторін:

від позивача Квітін Р.В. - представник (довіреність від 02.01.2018),

від відповідача-1 не з'явився

від відповідача-2 Софійський С.Ю. - представник (довіреність від 27.11.2017),

від відповідача-3 не з'явився

від третьої особи не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОФІЛЬ ІНТЕРНЕШНЛ" (далі - ТОВ "ПРОФІЛЬ ІНТЕРНЕШНЛ", позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "МІГА-СЕРВІС" (далі - ТОВ "МІГА-СЕРВІС", відповідач-1), приватного підприємства "К.С.М.-ПОТУЖНІ ДВИГУНИ" (далі - ПП "К.С.М.-ПОТУЖНІ ДВИГУНИ", відповідач-2) та товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЕСКО" (далі - ТОВ "ВКФ "ЕСКО", відповідач - 3) про визнання недійсними договорів.

У вищевказаному позові ТОВ "ПРОФІЛЬ ІНТЕРНЕШНЛ" просить суд:

- визнати недійсним нікчемний договір купівлі-продажу будівель виробничої бази (загальною площею - 2830,7 кв. м.) та земельної ділянки (кадастровий номер :04:001:0013), укладений 28.11.2016 між ТОВ "ВКФ "ЕСКО" та ТОВ "МІГА-СЕРВІС";

- визнати недійсним нікчемний договір купівлі-продажу будівель виробничої бази (загальною площею - 2830,7 кв. м.) та земельної ділянки (кадастровий номер :04:001:0013), укладений 24.04.2017 між ТОВ "МІГА-СЕРВІС" та ПП "К.С.М.-ПОТУЖНІ ДВИГУНИ".

В обґрунтування позовних вимог позивач пояснив, що на підставі спірних правочинів було відчужено нерухоме майно, яке раніше було передано в іпотеку, і таке відчуження відбулось без згоди іпотекодержателя та внаслідок неправомірних дій державного реєстратора Скадовської районної державної адміністрації, які полягали у знятті з вказаного нерухомого майна заборони на його відчуження на підставі підробленого документа (рішення Апеляційного суду Київської області по справі № 127/1108/14-ц від 13.09.2016).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.03.2018 відкрито провадження у справі № 910/2382/18 та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.03.2018, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю "МАЯДО" (далі - третя особа, ТОВ "МАЯДО").

20.03.2018 відділом автоматизованого діловодства суду були зареєстровані пояснення третьої особи, в яких остання зазначала, що відчуження нерухомого майна, переданого в іпотеку, було здійснено на підставі спірних договорів купівлі-продажу без згоди іпотекодержателя, у зв'язку з чим спірні правочини є нікчемними, а позовні вимоги - правомірними та обґрунтованими.

29.03.2018 відділом автоматизованого діловодства суду була зареєстрована заява позивача про зміну предмету позову, в якій позивач просив суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу будівель виробничої бази (загальною площею - 2830,7 кв. м.) та земельної ділянки (кадастровий номер :04:001:0013), укладений 28.11.2016 між ТОВ "ВКФ "ЕСКО" та ТОВ "МІГА-СЕРВІС", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Р.Т.;

- визнати недійсними договір купівлі-продажу будівель виробничої бази (загальною площею - 2830,7 кв. м.) та договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер :04:001:0013), укладені 24.04.2017 між ТОВ "МІГА-СЕРВІС" та ПП "К.С.М.-ПОТУЖНІ ДВИГУНИ", посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чижиковим О.О.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.03.2018 вищевказану заяву позивача про зміну предмету позову прийнято до розгляду, підготовче засідання відкладено на 19.04.2018.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.04.2018 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14.05.2018.

У судовому засіданні 14.05.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та правомірними, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача-2 проти задоволення позовних вимог заперечував, вважав позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Представники відповідача-1, відповідача-3 та третьої особи в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу без участі представників відповідача-1, відповідача-3 та третьої особи за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 14.05.2018 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

14.01.2013 між ТОВ "МАЯДО" (постачальник) та ТОВ "ВКФ "ЕСКО" (покупець) був укладений договір поставки № 1701/13К (далі - договір поставки), згідно з умовами якого постачальник зобов'язувався поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язувався прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим договором.

З метою забезпечення виконання покупцем його грошового зобов'язання за вищевказаним договором поставки, 15.07.2013 між ТОВ "МАЯДО" (іпотекодержатель) та ТОВ "ВКФ "ЕСКО" (іпотекодавець) був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соломоновою В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1090, № 1091 (далі - договір іпотеки).

За умовами зазначеного договору іпотеки ТОВ "ВКФ "ЕСКО" передав ТОВ "МАЯДО" в іпотеку належне йому нерухоме майно, а саме:

- будівлі виробничої бази по виготовленню вікон, загальною площею 2830,7 кв. м., розташовані за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, с. Чорногородка, вул. Леніна, б. 1 (далі - будівлі виробничої бази);

- земельну ділянку, кадастровий номер :04:001:0013, площею 6 (шість) га, розташовану за адресою: Київська область, Макарівський р-н, Чорногородська сільська рада (далі - земельна ділянка).

Одночасно з укладенням та нотаріальним посвідченням договору іпотеки, 15.07.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соломоновою В.В. були накладені заборони відчуження зазначеного в договорі іпотечного майна, зареєстровані в реєстрі за № 1092 (щодо будівель виробничої бази) та № 1093 (щодо земельної ділянки).

Відомості про іпотеку та обтяження, накладені на предмет іпотеки, також були внесені до Держаного реєстру, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 6234052, № 6214936, № 6236234 та № 6236846 від 15.07.2013.

Так, 15.07.2013 до Державного реєстру були внесені записи № 1659501 про обтяження будівель виробничої бази та № 1660327 про обтяження земельної ділянки, а також записи № 1654224 про передання в іпотеку будівель виробничої бази та № 1660147 про передання в іпотеку земельної ділянки.

У зв'язку з невиконанням ТОВ "ВКФ "ЕСКО" своїх зобов'язань за договором поставки, ТОВ "МАЯДО" звернулось до господарського суду міста Києва з відповідним позовом про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, який було розглянуто в межах справи № 910/25129/15.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.09.2016 по справі № 910/25129/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2017, в рахунок часткового погашення заборгованості за договором поставки № 1701/13К від 13.01.2013 звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме - на нежилі приміщення будівлі виробничої бази по виготовленню вікон, загальною площею 2830,7 кв. м., розташовані за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, с. Чорногородка, вул. Леніна, б. 1, та земельну ділянку, кадастровий номер :04:001:0013, площею 6 (шість) га, розташовану за адресою: Київська область, Макарівський район, село Чорногородка, що належать ТОВ "ВКФ "ЕСКО"; визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмета іпотеки, встановленої ст. 38 Закону України "Про іпотеку", надано ТОВ "МАЯДО", як іпотекодержалелю, право на продаж предмета іпотеки будь-якій особі, а також право проведення усіх дій, пов'язаних із збереженням та реалізацією предмета іпотеки.

Під час розгляду господарськими судами вищевказаної справи № 910/25129/15, незважаючи на обтяження, накладене на передане в іпотеку нерухоме майно, ТОВ "ВКФ "ЕСКО" (продавець) відчужило вказане майно на користь ТОВ "МІГА-СЕРВІС" (покупець) на підставі договору купівлі-продажу від 28.11.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Р.Т. та зареєстрованого в реєстрі за № 1555 (далі - договір купівлі-продажу від 28.11.2016).

У свою чергу, ТОВ "МІГА-СЕРВІС" (продавець) відчужило на користь ПП "К.С.М.-ПОТУЖНІ ДВИГУНИ" будівлі виробничої бази на підставі договору купівлі-продажу від 24.04.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чижиковим О.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 435, а земельну ділянку - на підставі договору купівлі-продажу від 24.04.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чижиковим О.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 436 (далі - договори купівлі-продажу від 24.04.2017).

Як встановлено у постанові Окружного адміністративного суд міста Києва від 22.08.2017 по справі № 826/2693/17, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2017 та постановою Верховного Суду від 27.02.2018 і набрала законної сили, відчуження переданого в іпотеку майна стало можливим внаслідок скасування записів про іпотеку та обтяження будівель виробничої бази, а також земельної ділянки державним реєстратором Скадовської районної державної адміністрації Бабичем В.В. наступними рішеннями про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: рішенням № 32316966 від 10.11.2016 скасовано запис № 1654224 від 15.07.2013 (іпотека будівель); рішенням № 32316216 від 10.11.2016 скасовано запис № 1659501 від 15.07.2013 (обтяження будівель); рішенням № 32406684 від 17.11.2016 скасовано запис № 1660327 від 15.07.2013 (обтяження земельної ділянки) та запис № 1660147 від 15.07.2013 (іпотека земельної ділянки).

Окружним адміністративним судом міста Києва також встановлено, що вищевказані рішення прийняті державним реєстратором Скадовської районної державної адміністрації Бабичем В.В. поза межами адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються його повноваження, на підставі підробленого документа (рішення Апеляційного суду Київської області по справі № 127/1108/14-ц від 13.09.2016), дійсність якого не була перевірена державним реєстратором відповідно до законодавчих вимог у сфері державної реєстрації. У зв'язку з викладеним суд дійшов висновку, що прийняті державним реєстратором Бабичем В.В. рішення № 32316966, № 32316216 від 10.11.2016 та № 32406684 від 17.11.2016 є протиправними.

Викладені обставини в силу приписів ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України не підлягають повторному доказуванню перед судом.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.08.2017 по справі № 826/2693/17 визнано протиправними та скасовано:

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 32316966, № 32316216 від 10.11.2016, № 32406684 від 17.11.2016 державного реєстратора Скадовської районної державної адміністрації Бабича В.В.;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 32589409 від 28.11.2016 державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Р.Т.;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 34903315 та № 34903492 від 24.04.2017 державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чижикова О.О.

Відновивши своє право на передане в іпотеку майно, ТОВ "МАЯДО" відчужило на користь позивача - ТОВ "ПРОФІЛЬ ІНТЕРНЕШНЛ" земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.10.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. та зареєстрованого у реєстрі за № 917, а будівлі виробничої бази - на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.10.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. та зареєстрованого у реєстрі за № 916.

У свою чергу, новий власник вищевказаного майна - ТОВ "ПРОФІЛЬ ІНТЕРНЕШНЛ" вважаючи спірні договори купівлі-продажу від 28.11.2016 та 24.04.2017 такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки відчуження переданого в іпотеку майна відбулось на підставі вказаних спірних договорів без згоди іпотекодержателя звернувся до суду з даним позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 28.11.2016, укладеного між ТОВ "ВКФ "ЕСКО" та ТОВ "МІГА-СЕРВІС", а також договорів купівлі-продажу від 24.04.2017, укладених між ТОВ "МІГА-СЕРВІС" та ПП "К.С.М.-ПОТУЖНІ ДВИГУНИ".

Розглядаючи спір по суті та перевіряючи такі доводи позивача, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині (ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України).

Згідно з роз'ясненнями, наведеними у п. 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" № 11 від 29.05.2013 р. (далі - Постанова Пленуму ВГСУ № 11 від 29.05.2013), вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

При цьому, необхідно враховувати, що згідно зі статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину (п. 2 Постанови Пленум Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

Положеннями ст. 1 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 9 Закону України "Про іпотеку" відчужувати предмет іпотеки іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотеко держателя.

Правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним (ч. 3 ст. 12 Закону України "Про іпотеку").

Представники учасників справи не надали суду доказів наявності згоди іпотекодержателя - ТОВ "МАЯДО" на відчуження переданих в іпотеку будівель виробничої бази та земельної ділянки. Крім того, Окружним адміністративним судом міста Києва було встановлено, що відчуження вказаного майна на підставі спірних правочинів стало можливим внаслідок неправомірних дій державного реєстратора Скадовської районної державної адміністрації Бабичем В.В., вчинених поза межами адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються його повноваження, та на підставі підробленого документа (рішення Апеляційного суду Київської області по справі № 127/1108/14-ц від 13.09.2016).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що спірні договори купівлі-продажу суперечать ч. 3 ст. 12 Закону України "Про іпотеку".

У п. 2.5.2 Постанова Пленуму ВГСУ № 11 від 29.05.2013 роз'яснено, що необхідно з урахуванням приписів статті 215 ЦК України та статті 207 ГК України розмежовувати види недійсності правочинів, а саме: нікчемні правочини, недійсність яких встановлена законом (наприклад, частина перша статті 220, частина друга статті 228 ЦК України, частина друга статті 207 ГК України, стаття 13 Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України"), і оспорювані, які можуть бути визнані недійсними лише в судовому порядку за позовом однієї з сторін, іншої заінтересованої особи, прокурора (зокрема, частина перша статті 227, частина перша статті 229, частина перша статті 230, частина перша статті 232 ЦК України, частина перша статті 207 ГК України).

За змістом частини другої статті 215 ЦК України нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду. Однак це не виключає можливості подання та задоволення позову про визнання нікчемного правочину (господарського договору) недійсним.

Отже, спори про визнання нікчемних правочинів недійсними підлягають вирішенню господарськими судами у загальному порядку. З'ясувавши, що оспорюваний правочин є нікчемним, господарський суд зазначає в резолютивній частині рішення про його недійсність або, за відсутності підстав для такого визнання, відмовляє в задоволенні позову.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 28.11.2016, укладеного між ТОВ "ВКФ "ЕСКО" та ТОВ "МІГА-СЕРВІС", а також про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 24.04.2017, укладених між ТОВ "МІГА-СЕРВІС" та ПП "К.С.М.-ПОТУЖНІ ДВИГУНИ", підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 231, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір купівлі-продажу будівель виробничої бази (загальною площею - 2830,7 кв. м.) та земельної ділянки (кадастровий номер :04:001:0013), укладений 28.11.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ЕСКО" та товариством з обмеженою відповідальністю "МІГА-СЕРВІС", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Р.Т.

3. Визнати недійсним договір купівлі-продажу будівель виробничої бази (загальною площею - 2830,7 кв. м.) та договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер :04:001:0013), укладені 24.04.2017 між товариством з обмеженою відповідальністю "МІГА-СЕРВІС" та приватним підприємством "К.С.М.-ПОТУЖНІ ДВИГУНИ", посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чижиковим О.О.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "МІГА-СЕРВІС" (01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 52, офіс 11, ідентифікаційний код 36250600) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІЛЬ ІНТЕРНЕШНЛ" (03069, м. Київ, вул. Гайова, буд. 14, ідентифікаційний код 39437318) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.).

5. Стягнути з приватного підприємства "К.С.М.-ПОТУЖНІ ДВИГУНИ" (20324, Черкаська обл., Уманський район, село Родниківка, вул. Київська, буд. 85, ідентифікаційний код 36013627) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІЛЬ ІНТЕРНЕШНЛ" (03069, м. Київ, вул. Гайова, буд. 14, ідентифікаційний код 39437318) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.).

6. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЕСКО" (03127, м. Київ, просект 40-річчя Жовтня, буд. 100/2, ідентифікаційний код 16291077) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІЛЬ ІНТЕРНЕШНЛ" (03069, м. Київ, вул. Гайова, буд. 14, ідентифікаційний код 39437318) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.).

7. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 01.06.2018.

Суддя О.Г. Удалова