ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" травня 2018 р. Справа № 903/148/17

Суддя господарського суду Волинської області Шум М.С., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення господарського суду Волинської області від 06.03.2018р.

по справі №903/148/17

за позовом: Заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради та Управління освіти Луцької міської ради

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.Підгайці, Луцький район

про визнання договору оренди недійсним та повернення майна

За участю представників сторін:

від ФОП ОСОБА_1: ОСОБА_2, договір про надання правової допомоги від 18.04.2017р.

У судовому засіданні взяв участь прокурор Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3, посв. №04608 від 13.04.2017р.

Суть спору: 06.03.2018р. рішенням господарського суду Волинської області позовні вимоги заступника керівника Луцької місцевої прокуратури задоволено, зокрема, визнано недійсним договір оренди №1333 від 29.10.2015р. укладений між управлінням освіти Луцької міської ради та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, зобов'язано ФОП ОСОБА_4 звільнити приміщення площею 109,1 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Луцьк, вул. Шопена, 18 та повернути його за актом прийому-передачі управлінню освіти Луцької міської ради.

21.05.2018р. на адресу господарського суду Волинської області надійшла заява ФОП ОСОБА_1, в якій заявник просить відстрочити виконання рішення господарського суду Волинської області від 06.03.2018р. у справі №903/148/17 до 01.01.2019 включно.

В обґрунтування даної заяви боржник, посилаючись на ст. ст. 239, 331 ГПК України вказав, що в орендованому приміщенні розташована медична клініка, в якій наявно багато медичного дороговартісного та технологічного устаткування, обслуговування, демонтаж та вивіз якого потребують значних зусиль, тривалого часу та виконання таких робіт вузькопрофільними спеціалістами, що зумовлює неможливість негайного виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 21.05.2018р. прийнято заяву до розгляду та призначено до розгляду в судовому засіданні 30.05.2018р. о 11:00год.

Представник заявника у судовому засіданні заяву про відстрочення виконання рішення підтримав з підстав, викладених у заяві.

Прокурор у судову засідання заяву заперечив.

Розглянувши заяву ФОП ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення господарського суду Волинської області від 06.03.2018р., суд вбачає підстави для часткового задоволення даної заяви з огляду на наступне.

Заява обґрунтована тим, що в орендованому приміщенні розташована медична клініка, в якій наявно багато медичного дороговартісного та технологічного устаткування, відтак його обслуговування, налаштування, демонтаж та вивіз потребують значних зусиль, тривалого часу та виконання таких робіт вузькопрофільними спеціалістами, що зумовлює неможливість негайного виконання рішення суду.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи у орендаря за весь строк дії договору оренди відсутня заборгованість, орендна плата вносилась своєчасно та в повному обсязі.

ФОП ОСОБА_1 здійснює медичну діяльність, що підтверджується ліцензією про надання медичних послуг АВ 155660. Поряд із основною діяльністю, яка проводиться в орендованому приміщенні закладу освіти, відповідачем здійснюється безкоштовно реабілітація та соціалізація слабочучих та глухих дітей. Також між Палацом учнівської молоді та підприємцем укладено угоду про співпрацю від 28.08.2017р. Таким чином, поряд із основною діяльністю, відповідач на безоплатній основі здійснює надання медичних послуг.

Відповідно до статті 331 Господарського процесуального кодексу України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Частиною 5 ст. 331 ГПК України встановлено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Суд звертає увагу заявника, що запроваджений процесуальними нормами права механізм відстрочки виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення.

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43). Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Савіцький проти України" (Заява № 38773/05) від 26.07.2012 суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов'язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Оскільки, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення, та не допускати їх настання, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено, що відстрочення виконання рішення суду до 01.01.2019р. зробить реальною можливість звільнення займаного приміщення, та не зашкодить інтересам та здійсненню навчально-виховної роботи позашкільним навчальним закладом.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що ступінь вини відповідача є незначною, суд дійшов висновку про часткове задоволення даної заяви.

Керуючись статтями 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

Ухвалив:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення господарського суду Волинської області від 06.03.2018р. по справі №903/148/17 задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення господарського суду Волинської області від 06.03.2018р. у справі № 903/148/17 до 01.07.2018р.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня її проголошення і може бути оскаржена протягом цього строку до Рівненського апеляційного господарського суду.

Суддя М. С. Шум