ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 914/1633/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пількова К. М., суддів: Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Фермерського господарства "Рисовський" на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 16.01.2018 у справі Господарського суду Львівської області за позовом Фермерського господарства "Рисовський" до Львівської міської ради про відшкодування 64000 грн. моральної шкоди та 116700 грн. матеріальної шкоди,

Короткий зміст позовних вимог

1. 03.08.2017 Фермерське господарство "Рисовський" (далі - Позивач) звернулось до Львівської міської ради (далі - Відповідач) з позовом про стягнення 56,5 мінімальних заробітних плати завданої шкоди згідно з поданим розрахунком.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Господарського суду Львівської області від 17.01.2012 у справі № 5015/6840/11 визнано порушеним право на розгляд заяв Позивача до Відповідача про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства. Постановою Пустомитіського районного суду від 25.12.2014 у справі № 450/4743/13-а задоволено адміністративний позов Позивача до Відповідача і визнано неправомірною бездіяльність щодо розгляду заяв Позивача та зобов'язано розглянути заяви. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.06.2016 у справі № 914/340/15 стягнуто з Відповідача на користь Позивача 6090 грн. моральної шкоди в зв'язку з нерозглядом заяв та невиконанням судових рішень. Незважаючи на вказані судові рішення Відповідач не розглядає заяву та не виконує рішення судів, права Позивача не поновлено, внаслідок чого він як одноосібний власник продовжує нести матеріальні збитки як неотримані доходи у зв'язку з неможливістю реалізації власної виробленої продукції. Завдана моральна шкода полягає в глибоких переживаннях у зв'язку з позбавленням реалізації своїх прав та життєвих планів, порушенні нормальних життєвих зв'язків, що вимагають додаткових зусиль для організації свого життя, погіршенні стосунків з оточуючими людьми.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

2. 25.09.2017 Господарський суд Львівської області (суддя Синчук М. М.) вирішив позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з Відповідача на користь Позивача 39218 грн. моральної шкоди, в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

3. 16.01.2018 Львівський апеляційний господарський суд ухвалив у задоволенні клопотання Позивача про поновлення строку на подання апеляційної скарги від 12.01.2018 відмовити, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Позивача від 12.01.2018 відмовити, апеляційну скаргу Позивача від 12.01.2018 на рішення Господарського суду Львівської області від 25.09.2017 повернути скаржнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що скаржником не наведено поважних причин пропуску строку для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 25.09.2017, які мали б об'єктивний характер та свідчили б про існування дійсних непереборних перешкод для подання апеляційної скарги у межах встановленого процесуального строку, наведені скаржником причини пропуску строку визнані судом неповажними.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. 04.02.2018 Позивач (Скаржник) подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 16.01.2018, передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

5. 27.04.2018 Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити, зокрема у задоволенні касаційної скарги на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 16.01.2018 та залишити ухвалу без змін.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. 19.10.2017, 20.12.2017 отримані довідки на основі моніторингу, що надало можливість обґрунтувати апеляційну скаргу доказами на підтвердження позовних вимог Позивача, тому пропущений строк звернення є виправданим, оскільки несприяння суду в отриманні доказів унеможливило б проведення розрахунку як доказу на підтвердження позовних вимог, що не залежало від волі Позивача.

Доводи Відповідача, викладені у відзиві на касаційну скаргу

7. З поданої касаційної скарги не вбачається, які перешкоди мав Позивач для отримання та представлення підтвердження своїх аргументів, про що також зазначив суд апеляційної інстанції.

Позиція Верховного Суду

8. Відповідно до частини 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), в редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою від 12.01.2018, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

За вимогами частини 3 статті 260 ГПК України, в редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже у разі звернення з апеляційною скаргою на судове рішення місцевого господарського суду з порушенням встановлених строків його оскарження, особа, яка звертається з цією скаргою у клопотанні про поновлення строку має навести причини, підтверджені відповідними доказами, які перешкоджали їй звернутися з апеляційною скаргою у межах встановленого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження. Дійшовши висновку про неповажність причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою, суд має залишити апеляційну скаргу без руху, надавши скаржнику можливість зазначити інші підстави для поновлення цього строку. Тільки у разі визнання цих причин неповажними або у випадку незвернення з відповідною заявою у встановлені строки, у відкритті апеляційного провадження має бути відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини 1 статті 261 ГПК України, в редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою, відповідно до якої суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції наведені приписи не врахував, тому дійшов передчасних висновків про існування підстав для відмови у поновленні строку апеляційного оскарження, відмови у відкритті апеляційного провадження у справі та повернення скарги з посиланням на пункт 4 частини 1 статті 261 ГПК України, в редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою.

9. З огляду на викладене ухвала апеляційного господарського суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга зі справою підлягає передачі до Львівського апеляційного господарського суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за скаргою.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Фермерського господарства "Рисовський" задовольнити частково.

2. Ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 16.01.2018 у справі № 914/1633/17 скасувати. Справу з апеляційною скаргою Фермерського господарства "Рисовський" передати до Львівського апеляційного господарського суду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак