РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.05.2018Справа № 910/23618/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Рижонкова С.В., розглянувши матеріали справи

За позовом Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Деллінг-Стандарт"

про стягнення 41350 грн.

за участі представників:

від позивача - Савчук І.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року Антимонопольний комітет України звернувся до господарського суду міста Києва із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідачем було вчинено порушення, передбачене п.13 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у зв'язку з чим, позивачем було прийнято рішення №565-р від 22.12.2016 про накладення на відповідача штрафу в розмірі 20675 грн., який останній мав сплатити у двомісячний строк із дня одержання рішення Комітету. Проте відповідачем у визначений строк штраф оплачено не було, внаслідок чого Комітет звернувся до суду із вимогами про стягнення з відповідача 20675 грн. штрафу та нарахованої пені в сумі 20675 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.01.2018 позовну заяву Антимонопольного комітету України залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.01.2018 відкрито провадження у справі,прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, відзиву на позов протягом усього часу розгляду справи не направив, хоча про час та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку. Відтак, суд дійшов висновку про те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню спору по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.12.2016 Антимонопольним комітетом України (позивач) ухвалено рішення №565-р (рішення), яким визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Деллінг-Стандарт" (відповідач) вчинило порушення, передбачене пунктом 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу державного уповноваженого Антимонопольного комітету України №127-26/06-8101 від 29.07.2016 у встановлений строк.

Зазначеним рішенням на відповідача накладено штраф у розмірі 20675 грн.

Листом від 28.12.2016 №127-26/09-13905 позивач повідомив відповідача про порядок сплати накладеного штрафу та надіслав останньому копію рішення №565-р від 22.12.2016, відповідачем вказане рішення було отримано 03.01.2017, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 28.12.2016 №296.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.56 Закону, рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу (ч.8 ст.56 Закону).

Отже, відповідно до вищевказаних норм позивач має право приймати рішення про визнання вчинених відповідачем дій порушенням законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, який повинен бути сплачений відповідачем у двомісячний строк з дня отримання відповідного рішення, при цьому протягом п'яти днів з дня сплати штрафу відповідач зобов'язаний надіслати позивачу документи, що підтверджують сплату штрафу, рішення позивача є обов'язковим для виконання.

З матеріалів справи вбачається, що станом на час звернення позивача до суду, а також на час розгляду справи по суті, відповідач не сплатив штраф, накладений рішенням Антимонопольного комітету України №565-р від 22.12.2016.

При цьому, зазначене рішення є чинним, не скасовано та не визнано судом недійсним, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, відповідач ухилився від сплати штрафу, накладеного на нього вищезазначеним рішенням, у строк, визначений ч.3 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Враховуюче викладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 20675 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з 04.03.2017 по 06.12.2017 в розмірі 20675 грн.

Господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання у Господарському кодексі України визнаються штрафними санкціями (ч.1 ст.230 ГК України).

Відповідно до ч.1 ст.231 Господарського кодексу України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Згідно з ч.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Суд погоджується з розрахунком суми пені, наданого позивачем, в зв'язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 20675 грн. підлягають задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, на спростування викладених у позові обставин.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Деллінг-Стандарт" (04060, м. Київ, вул. Максима Берлінського, буд. 20, оф. 4; ідентифікаційний код 38725967) на користь Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45; ідентифікаційний код 00032767) 20675 (двадцять тисяч шістсот сімдесят п'ять) грн. штрафу, 20675 (двадцять тисяч шістсот сімдесят п'ять) грн. пені, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 06.06.2018

Суддя Я.В. Маринченко