ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

04 червня 2018 року Справа № 13/2/11

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С., розглянувши заяву Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 21.05.2018 р. № 13781 про видачу дублікату наказу у справі № 13/2/11

за позовом: публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк", від імені якого діє Полтавська філія АБ "Укргазбанк"

до відповідача 1: приватного підприємства "Капітал"

до відповідача 2: приватного підприємства "Атланта"

про стягнення 889 532,19 грн. та звернення стягнення на заставне майно,

встановив: рішенням господарського суду Кіровоградської області від 24.03.2011 р. у справі № 13/2/11 позовні вимоги публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" задоволено частково.

14.04.2011 р. на виконання рішення від 24.03.2011 р. господарським судом Кіровоградської області видано відповідні накази.

25.05.2018 р. на адресу суду надійшла заява начальника Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про видачу дублікату наказу Господарського суду Кіровоградської області № 13/2/11 від 14.04.2011 р. про звернення стягнення на заставне майно за договором застави № 29 кл-ю від 29.05.2007 р., а саме: установку для приготування емульсій, модель УПЕ-01, зав № 2, що знаходиться в м. Рівне, ст. Любомирськ, (АБЗ) філії "Доркомплект" на підставі договору Стор. 1 з 2 організації спільного виробництва, укладеного між приватним підприємством "Капітал" та філією Доркомплект державного підприємства "Рівненський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Автомобільні дороги України" від 01.06.2003 р., що належить приватному підприємству "Капітал", в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 758993,59 грн.

Подану заяву мотивовано тим, що 06.03.2015 р. виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 14.04.2011 р. № 13/2/11 закінчено у зв'язку з направленням виконавчого документа за належністю до ВДВС Світловодського МРУЮ.

Однак, державним виконавцем Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Конончук В.І. направлено оригінал виконавчого документу разом з постановою про закінчення виконавчого провадження простою кореспонденцією, що призвело до його втрати.

За доводами заявника, втрата оригіналу виконавчого документу з вини державного виконавця позбавляє стягувача права на виконання судового рішення, гарантованого Конституцією України.

Посилаючись на п. 19.4 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України та зазначаючи, що строк пред'явлення втраченого виконавчого документа до виконання не пропущений, орган державної виконавчої служби просить суд видати дублікат наказу Господарського суду Кіровоградської області від 14.04.2011 р. № 13/2/11.

Розглянувши подану Рівненським РВДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області заяву про видачу дублікату наказу у справі № 13/2/11, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 19.4. розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

З огляду на вимоги процесуального закону, необхідними передумовами для видачі судом дублікату втраченого виконавчого документу є:

- звернення стягувача або державного виконавця, або приватного виконавця до господарського суду першої інстанції з відповідною заявою до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання;

- сплата заявником судового збору за видачу дубліката виконавчого документа у встановленому законом порядку та розмірі.

Як вбачається з квитанції від 21.05.2018 р. № 65, заявником сплачено судовий збір в сумі 52,86 грн.

Що ж до строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, заявник зазначає, що виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду № 13/2/11 від 14.04.2011 р. було закінчене у зв'язку з направленням виконавчого документа на виконання до іншого органу державної виконавчої служби, а тому строк пред'явлення його до виконання є не пропущеним, адже, за звичайних обставин, виконавчий документ мав перебувати на виконанні у відділі ДВС Світловодського МРУЮ.

На зазначене вище, господарський суд зауважує, що ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 24.10.2017 р. відмовлено в задоволенні заяви Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 17.10.2017 р. № 20911 про видачу дублікату виконавчого документа у справі № 13/2/11.

При цьому, зі змісту зазначеної ухвали суду від 24.10.2017 р., яка в установленому законом порядку набрала законної сили, вбачається, що звертаючись до суду із вказаною заявою Рівненський РВДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області вказував на те, що строк пред'явлення виконавчого документа № 13/2/11 від 14.04.2011 р. до виконання встановлений згідно Закону України "Про виконавче провадження" до 06.03.2018р.

При цьому, будь-яких доказів на підтвердження доводів про те, що строк пред'явлення виконавчого документа № 13/2/11 від 14.04.2011 р. до виконання заявником не пропущено, Рівненським РВДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області до суду не подано, як не подано і заяви в порядку ст. 329 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У преамбулі та ст. 6 параграфу 1 Конвенції, рішенні Європейського суду з прав людини Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, §77, від 25.07.2002 р., а також рішенні Європейського суду з прав людини Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§42 та 60, від 22.11.2007 р. встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до п. 41 Доповіді, схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25-26 березня 2011 року), "Верховенство права" одним з обов'язкових елементів поняття "верховенство права" є юридична визначеність.

Згідно з п.п. 44, 46, 50 даної Доповіді:

"44. Принцип юридичної визначеності є істотно важливим для питання довіри до судової системи та верховенства права. Він є істотно важливим також і для плідності бізнесової діяльності, з тим щоб генерувати розвиток та економічний поступ. Аби досягти цієї довіри, держава повинна зробити текст закону (the law) легко доступним. Вона також зобов'язана дотримуватись законів (the laws), які запровадила, і застосовувати їх у передбачуваний спосіб та з логічною послідовністю. Передбачуваність означає, що закон має бути, за можливості, проголошений наперед - до його застосування, та має бути передбачуваним щодо його наслідків: він має бути сформульований з достатньою мірою чіткості, аби особа мала можливість скерувати свою поведінку.

46. Юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були чіткими і точними та спрямованими на забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишались передбачуваними. Зворотна дія [юридичних норм] також суперечить принципові юридичної визначеності, принаймні у кримінальному праві (ст. 7 ЄКПЛ), позаяк суб'єкти права повинні знати наслідки своєї поведінки; але це також стосується і цивільного та адміністративного права - тієї мірою, що негативно впливає на права та законні інтереси [особи]. На додаток, юридична визначеність вимагає дотримання принципу res judicata. Остаточні рішення судів національної системи не повинні бути предметом оскарження. Юридична визначеність також вимагає, щоб остаточні рішення судів були виконані. У приватних спорах виконання остаточних судових рішень може потребувати допомоги з боку державних органів, аби уникнути будь-якого ризику "приватного правосуддя", що є несумісним з верховенством права. Системи, де існує можливість скасовувати остаточні рішення, не базуючись при цьому на безспірних підставах публічного інтересу, та які допускають невизначеність у часі, несумісні з принципом юридичної визначеності.

50. Існування суперечливих рішень, що їх виніс верховний чи конституційний суд, у будь-якому разі є несумісним із принципом юридичної визначеності. Тому вимагається, щоб суди, особливо вищих інстанцій, запроваджували механізми, що надають можливість уникати суперечливості та забезпечувати узгодженість їхньої судової практики."

Відповідно до п. 72 рішення Європейського Суду з прав людини від 25.07.2002 р. у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява № 48553/99) зазначено:

"Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів."

Посилання, що одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду, міститься і у справах Європейського суду з прав людини "Брумареску проти Румунії", "Салов проти України" та інші.

Таким чином, обставини, встановлені господарським судом в ухвалі суду від 24.10.2017р. у даній справі щодо строку пред'явлення виконавчого документа до виконання не можуть бути піддані сумніву та спростовують доводи заявника в цій частині.

Господарський суд зауважує, що за доводами самого заявника, ВДВС Світловодського МУЮ наказ Господарського суду Кіровоградської області № 13/2/11 від 14.04.2011 р. не отримувало, наказ № 13/2/11 від 14.04.2011 р. на виконанні ВДВС Світловодського МУЮ фактично не перебував, а, отже, підстави стверджувати, що строк пред'явлення до виконання зазначеного виконавчого документа не є пропущеним наразі у заявника відсутні.

Зазначене виключає процесуальну можливість задоволення поданої органом державної виконавчої служби заяви про видачу дублікату наказу № 13/2/11 від 14.04.2011 р.

Крім того, доводи заявника, викладені у поданій заяві, зокрема, щодо втрати оригіналу виконавчого документу Рівненським РВДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, спростовуються наявними у справі матеріалами.

Так, в матеріалах справи № 13/2/11 наявний супровідний лист Чернігівського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 15.08.2016 р. № 256/7, яким на адресу стягувача - ПАТ "Укргазбанк" (36020, м. Полтава, вул. Жовтнева, 19) направлено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийняття до провадження виконавчого документа) від 15.08.2016 р. з примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 14.04.2011 р. № 13/2/11 про стягнення з приватного підприємства "Капітал" на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" заборгованості за кредитним договором № 29-КЛ-Ю від 29.05.2007 року на загальну суму 758 993,59 грн., шляхом звернення стягнення на заставне майно за договором застави № 29/1-КЛ-Ю від 29.05.2007 року, а саме: установку для приготування емульсій модель УПЕ-01, зав № 2, що знаходиться у м. Чернігів по вул. Любченка, 5а на підставі договору організації спільного виробництва, укладеного між приватним підприємством "Капітал" та державним підприємством "Чернігівський облавтодор" від 03.03.03 р., а також оригінал зазначеного наказу господарського суду (а.с. 228-229 том 4).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що вже після направлення наказу Господарського суду Кіровоградської області № 13/2/11 від 14.04.2011 р. державним виконавцем Рівненського РВДВС ГТУЮ у Рівненській області на адресу ВДВС Світловодського МРУЮ у березні 2015 року, про що стверджує заявник у заяві до суду, зазначений виконавчий документ пред'являвся стягувачем до виконання до Чернігівського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, що спростовує доводи заявника в цій частині.

За викладених обставин, в задоволенні заяви органу державної виконавчої служби про видачу дублікату виконавчого документа у справі № 13/2/11 слід відмовити.

Вказане не позбавляє заявника права звернутись до господарського суду з відповідною заявою, з дотриманням вимог ст. 329 Господарського процесуального кодексу України, або ж з наданням належних та допустимих доказів відсутності пропуску строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Керуючись ст. 324-225, п. 19.4. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 21.05.2018 р. №13781 про видачу дублікату наказу у справі № 13/2/11відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали направити

заявнику ( Рівненському РВ ДВС) за адресою: 3300, м. Рівне, вул. П. Могили, 22б;

стягувачу за адресою: 36020, м. Полтава, вул. Соборності, 19;

боржнику 1 (ПП "Капітал") за адресою: 27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Будівельників, 8, кв. 22;

боржнику 2 (ПП "Атланта") за адресою: 27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Кірова, 3.

Суддя Л.С. Вавренюк