ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року           м. Черкаси справа № 925/290/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Потапенко В.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., без виклику представників учасників справи, розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут»

про стягнення 49 753 грн. 28 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Черкасигаз Збут” про стягнення 49753 грн. 28 коп. заборгованості по Договору №16-458-РО на купівлю-продаж природного газу від 22.08.2016 року, а саме: 32726 грн. 15 коп. пені, 3917 грн. 02 коп. трьох процентів річних та 13110 грн. 11 коп. інфляційних втрат.

Ухвалою від 02 квітня 2018 року позовна заява була прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі, судове засідання було призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

19.04.2018 до суду надійшов відзив відповідача, в якому останній позовні вимоги просить задовольнити частково, вказуючи, що позивачем неправильно зроблено розрахунок пені та інфляційних втрат, а також просить зменшити розмір пені на п’ятдесят відсотків на підставі пункту 1 статті 233 ГК України, частини 3 статті 551 ЦК України та статті 15 ГК України.

Згідно частини 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного:

22.08.2016 між Публічним акціонерним товариством “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” (далі-Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут” (далі – Покупець) був укладений договір №16-458-РО на купівлю-продажу природного газу (далі – «Договір») та Додаткові угоди до нього №1 від 28.10.2016 та №2 від 23.01.2017.

Відповідно до п.1.1. Договору Продавець зобов’язується передати покупцеві у 2016-2017 роках природний газ, а покупець зобов’язується прийняти та оплатити його на умовах цього договору.

На виконання умов Договору та Додаткової угоди №2 до нього Продавець передає Покупцю з 01 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) природний газ обсягом до 201,559 тис.куб.м.

Відповідно до п.5.1 Додаткової угоди №1 ціна за 1000 куб.метрів природного газу, який передається за цим Договором, без урахування податку на додану вартість у розмірі 20 відсотків, тарифів на транспортування і розподіл природного газу, торгової націнки постачальника газу із спеціальними обов’язками (включно) становить 2 463,4333 гривень за 1000 куб.метрів природного газу .

Крім того п.9 Додаткової угоди №1 змінено назву Договору №16-458-РО на купівлю-продажу природного газу: «Договір №16-458-РО купівлі-продажу природного газу».

Позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 469 322 грн. 47 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2016, від 30.11.2016, від 31.12.2016, 31.01.2017., 28.02.2017, 31.03.2017 та довідкою щодо кінцевого сальдо та операцій із відповідачем (а.с 36).

Пунктом 6.1. Договору встановлено, що оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем поставки газу.

Відповідач свої зобов'язання за Договором не виконав належним чином, за поставлений природний газ розрахувався не вчасно, чим порушив умови п. 6.1. Договору.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлене договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу врегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов’язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач не спростував та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобов’язань по оплаті отриманого від позивача товару.

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов»язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 статті 231 ГК України).

Пунктом 7.2. Договору передбачено, що у разі невиконання Покупцем умов п.6.1. цього договору він зобов’язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі облікової ставки Національного банку простроченого платежу за кожний день його прострочення.

Позивач просить стягнути з відповідача 32 726 грн. 15 коп. пені. Розрахунок пені зроблений позивачем в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, хоча Договором передбачено – в розмірі облікової ставки НБУ, тобто розрахунок пені є невірним. Згідно розрахунку пені, зробленого відповідачем в розмірі облікової ставки НБУ, її розмір становить 16363 грн. 01 коп. Цей розрахунок суд вважає вірним.

Оскільки відповідачем не були виконані умови Договору щодо вчасної оплати отриманого природного газу, позивач на підставі п.2 ст. 625 ЦК України на суму боргу нарахував інфляційні, а також три проценти річних від простроченої суми, розмір яких визначив відповідно - 13110 грн. 11 коп. інфляційних втрат та 3917 грн. 02 коп. трьох процентів річних.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вважає, що позивач вправі вимагати стягнення з відповідача на свою користь передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційних і трьох процентів річних.

Розрахунок трьох відсотків річних позивачем зроблено вірно. Розрахунок інфляційних втрат, зроблений позивачем, є невірним. Згідно розрахунку, зробленого відповідачем, інфляційні втрати становлять 13103 грн. 10 коп. З цим розрахунком суд погоджується, оскільки він зроблений вірно і відповідає розрахунку, зробленому судом за допомогою калькулятора «Ліга:Закон».

Відповідач у відзиві на позов просить суд зменшити розмір пені на 50 відсотків на підставі пункту 1 статті 233 ГК України, частини 3 статті 551 ЦК України та статті 15 ГК України.

Суд вважає, що правові підстави для зменшення розміру пені на 50 відсотків відсутні.

Відповідно до вимог ст. ст. 73, 74, 77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд у визначеному порядку встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з нормами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 129, 236-238, 240, 247 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут» (18000, м. Черкаси, вул. Громова, б.142, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) - 16363 грн. 01 коп. пені, 3917 грн. 02 коп. трьох процентів річних, 13103 грн. 10 коп. інфляційних втрат по Договору №16-458-РО на купівлю-продаж природного газу від 22.08.2016 року та 1762 грн. сплаченого позивачем судового збору.

3.У решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

СУДДЯ                                                                       В.В. Потапенко