ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 рокуСправа № 912/745/18
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Вавренюк Л.С. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу № 912/745/18

за позовом: товариства з додатковою відповідальністю "М'ясокомбінат "Ятрань"

до відповідача: фізичної особи-підприємця Бабенко Наталії Володимирівни

про стягнення 41 158, 64 грн.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява товариства з додатковою відповідальністю "М'ясокомбінат "Ятрань" до фізичної особи-підприємця Бабенко Н.В. про стягнення з відповідача на користь позивача основної заборгованості в сумі 25 099, 60 грн., пені в сумі 4 810, 04 грн., штрафу в сумі 8 771, 86 грн., 3% річних в сумі 515,33 грн. та інфляційних втрат в сумі 1 961,81 грн., з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань в частині здійснення оплати за прийнятий товар на підставі укладеного між сторонами договору поставки від 11.04.2017 р. №35.

Ухвалою від 30.03.2018 р. господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №912/745/18, постановив розпочати розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження 02.05.2018 р. без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, встановив сторонам строк для подання заяв по суті справи, а саме: відповідачу у строк до 21.04.2018 р. - відзив на позовну заяву, до початку розгляду справи по суті (до 02.05.2018 р.) - позивачу відповідь на відзив та відповідачу заперечення на відповідь на відзив.

У відповідності до вимог ч.ч. 5, 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, копії ухвали про відкриття провадження у справі направлені сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресами, зазначеними позивачем у позовній заяві. При цьому, адреса відповідача, зазначена позивачем у позовній заяві, а саме: 25005, м. Кропивницький (Кіровоград), вул. Короленка, 58/12, кв. 55 підтверджена витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 30-32). Однак, поштовий конверт, яким на адресу відповідача направлялась копія ухвали про відкриття провадження у справі, повернувся з поштовою відміткою про невручення у зв'язку з закінченням терміну зберігання (а.с. 45-46).

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі.

Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру (ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", місцезнаходження (місце проживання або інша адреса, за якою здійснюється зв'язок з фізичною особою - підприємцем) належить до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як унормовано ч.ч. 1, 2, 4 ст. 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Таким чином, відомості про місцезнаходження фізичної особи-підприємця Бабенко Наталії Володимирівни, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, є офіційним та достовірним підтвердженням зазначеної інформації.

Відповідно до п. 99 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку", рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п.п. 116, 117 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку", у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв'язку виконати обов'язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.

Враховуючи наведене вище, господарський суд вважає, що не отримання відповідачем кореспонденції, якою господарський суд з дотриманням вимог процесуального закону, надіслав копію судового рішення у даній справі за належною адресою є обставиною, яка зумовлена не об'єктивними причинами, а суб'єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу. На підставі викладеного, відповідач несе ризики такої своєї поведінки, що цілком залежала від його волі.

Варто зазначити також, що отримавши позовну заяву позивача, належні докази направлення якої відповідачу наявні в матеріалах даної справи (а.с. 8), відповідач не був позбавлений можливості дізнатись інформацію щодо зазначеного позову шляхом ознайомлення з відповідними судовими рішеннями в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Виходячи із викладеного, господарський суд вважає, що ним дотримано вимог чинного законодавства щодо вручення сторонам судових рішень.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов'язок учасників справи подавати всі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Разом з тим, фізична особа-підприємець Бабенко Наталія Володимирівна своїм правом на подання відзиву не скористалась, у зв'язку з чим господарський суд вважає за можливе вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

Як визначено ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Розглянувши наявні у справі матеріали, оцінивши докази, господарський суд встановив наступні обставини.

11.04.2017 р. між товариством з додатковою відповідальністю "М'ясокомбінат "Ятрань" (далі - ТОВ "М'ясокомбінат "Ятрань" або Постачальник) та фізичною особою-підприємцем Бабенко Наталією Володимирівною (далі - ФОП Бабенко Н.В. або Покупець) укладено договір поставки №35 (далі - Договір, а.с. 24-26), відповідно до умов якого Постачальник зобов'язується систематично по замовленню Покупця постачати і передавати Покупцю продовольчі товари (далі - товар), а Покупець зобов'язується прийняти та своєчасно сплатити вартість товару у кількості, по найменуваннях і цінах, зазначених у видаткових накладних на кожну партію товару.

Відповідно до п.п. 1.2.-1.4. Договору, предметом поставки є товар, визначений в Специфікації або в Прайс-листах, або видаткових накладних на товар, які з моменту оформлення їх сторонами є невід'ємною частиною Договору; Постачальник зазначає номер Договору поставки у видаткових накладних; сторони погодили, що у разі поставки товару за видатковою накладною без попереднього письмового складання специфікації на постачання товару, зазначені в накладній найменування, асортимент, кількість, ціна товару, а також його загальна вартість по даній поставці і вказана в накладній дата поставки, є попередньо узгодженими сторонами, а така видаткова накладна має силу специфікації до цього Договору.

Ціну, загальну вартість Договору та порядок здійснення розрахунків погоджено сторонами у розділі 2 Договору.

Так, згідно п.п. 2.1., 2.3.-2.6. Договору, ціна товару погоджується сторонами в прайс-листі або специфікації, та вказується в видаткових накладних у національній валюті України-гривні; загальна вартість даного Договору становить загальну вартість товару, поставленого протягом дії цього Договору згідно видаткових накладних; розрахунки між сторонами здійснюються у безготівковій формі, валюта розрахунків - гривня; оплата кожної партії товару здійснюється на умовах відстрочення платежу протягом 12 календарних днів з моменту поставки товару; Покупець перераховує на розрахунковий рахунок Постачальника вартість поставленої партії товару на підставі видаткової накладної.

Сторони погодили також, що товар поставляється партіями згідно замовлення Покупця, поставка товару здійснюється транспортом Постачальника; замовлення Покупця повинне містити найменування, асортимент, кількість товару та надсилатись Постачальнику у формі, що дозволяє фіксувати замовлення (лист, факс, e-mail тощо) (п.п. 3.1.-3.2. Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання представниками обох сторін і діє до 31.12.2018 р. Договір вважається пролонгованим на тих же умовах на наступний календарний рік, якщо жодна із сторін не пізніше ніж за місяць до закінчення його терміну дії письмово не заявить про його припинення. Така пролонгація не обмежена за терміном та може здійснюватися щорічно (п. 8.1. Договору).

Договір підписаний Постачальником та Покупцем, скріплений круглою печаткою позивача.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки, правовідносини за якими регулюються параграфом 3 Глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник) зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до приписів ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як зазначає, позивач в обґрунтування пред'явленого позову, на виконання умов укладеного між сторонами Договору, Постачальником поставлено Покупцю товар на загальну суму 35 032,98 грн. згідно наступних видаткових накладних: № 38018 від 07.07.2017 р. на суму 17 848,31 грн., №38597 від 11.07.2017 р. на суму 6 089,26 грн., №111516 від 14.07.2017 р. на суму 1 266,49 грн., №40339 від 19.07.2017 р. на суму 5 476,39 грн., №111781 від 19.07.2017 р. на суму 1 794,47 грн., №112354 від 29.07.2017 р. на суму 1505,55 грн., №112608 від 03.08.2017 р. на суму 1 052,51 грн., а також відповідних товарно-транспортних накладних (а.с. 33-39).

Оскільки, за доводами позивача, Покупець здійснював свої зобов'язання за Договором щодо оплати поставленого товару несвоєчасно та не в повному обсязі, 24.10.2017 р. Постачальник звернувся до Покупця з претензією №676, згідно якої просив у строк до 27.10.2017 р. сплатити заборгованість за Договором в сумі 31 649,60 грн., однак, зазначена претензія повернулась без вручення адресату (а.с.43-44). В подальшому представники Постачальника в телефонному режимі неодноразово звертались до відповідача з вимогою сплатити заборгованість за отриманий товар, яка була задоволена частково на суму 6550,00 грн.

Враховуючи викладене, як зазначає позивач у позовній заяві, за відповідачем рахується заборгованість за поставлений товар згідно видатковими накладними №38018 від 07.07.2017 р. на суму 7 914,93 грн., №38597 від 11.07.2017 р. на суму 6 089,26 грн., №111516 від 14.07.2017 р. на суму 1 266,49 грн., №40339 від 19.07.2017 р. на суму 5 476,39 грн., №111781 від 19.07.2017 р. на суму 1 794,47 грн. №112354 від 29.07.2017 р. на суму 1 505,55 грн., №112608 від 03.08.2017 р. на суму 1 052,51 грн., всього в розмірі 25 099,60 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням Покупцем своїх зобов'язань за Договором, крім суми основної заборгованості, позивачем пред'явлено до стягнення з відповідача пеню на підставі п. 6.2. Договору в сумі 4 810,04 грн., штраф на підставі п. 6.3. Договору в сумі 8771,86 грн., а також 3% річних в сумі 515,33 грн. та інфляційні втрати в сумі 1 961,81 грн. на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Вирішуючи даний спір по суті, господарський суд виходив з наступного.

Укладений між сторонами Договір з урахуванням відповідних видаткових накладних є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань.

Згідно приписів ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до абзацу 4 п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/928/2012 від 17.07.2012 р. підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, ст. 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Згідно п. 5.4. Договору, приймання товару Покупець засвідчує підписом уповноваженого представника печаткою (штампом). Повноваження представників Покупця на здійснення та оформлення здачі-прийняття товару в пункті поставки можуть підтверджуватися відповідною довіреністю.

Разом з тим, видаткові накладні, які позивачем надано в якості доказу на підтвердження поставки відповідачу товару за укладеним між сторонами Договором та містять посилання на цей Договір, а саме: №38018 від 07.07.2017 р. на суму 17 848,31 грн., № 38597 від 11.07.2017 р. на суму 6 089,26 грн., №40339 від 19.07.2017 р. на суму 5 476,39 грн. (а.с. 33, 34, 36, а також їх зворотній бік), а також відповідні товарно-транспортні накладні (а.с. 33, 34, 36 - зворотній бік) в графах "Вантаж перевезення прийняв" та "Прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача)" відповідно містять підпис іншої особи - Парій Л.Б. (без зазначення посади даної особи), а не відповідача у справі. Ані номеру довіреності, ані дати такої довіреності видаткові накладні, а також відповідні товарно-транспортні накладні не містять, як не містять печатки (штампу) відповідача, що у відповідності до умов договору (п. 5.4 Договору) свідчить про відсутність повноважень у особи, що підписала зазначені накладні на підтвердження отримання відповідачем зазначеного у накладних товару (а.с. 33, 34, 36).

Згідно п. 5.4. укладеного Договору, саме на який в позові посилається позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, сторони узгодили, що приймання Товару Покупцем засвідчує підпис уповноваженого представника печаткою (штампом); повноваження представників Покупця на здійснення та оформлення здачі-приймання Товару в пункті поставки можуть підтверджуватися відповідною довіреністю (а.с. 25).

Господарський суд зауважує, що будь-які документи, які б засвідчували повноваження зазначеної вище особи на отримання товару, поставленого позивачем за Договором Покупцю, позивачем до суду не подані, в матеріалах справи відсутні.

А отже надані позивачем докази не відповідають умовам укладеного Договору, а тому не можуть бути прийнятті судом в якості належних доказів та не можуть бути покладенні в основу обґрунтованості даного позову.

Позивачем не доведено в установленому законом порядку також факту прийняття Покупцем виконання Постачальником свого зобов'язання щодо поставки товару за вказаними видатковими накладними. Так, стверджуючи про здійснену відповідачем часткову оплату за накладними, позивачем в супереч вимог ч.ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не надано до суду будь-яких доказів на підтвердження власних доводів.

Наданий позивачем до суду підписаний лише позивачем акт звірки взаємних розрахунків, тобто в односторонньому порядку, не є належним у справі доказом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відтак, оскільки позивачем не доведено належне виконання ним, як Постачальником обов'язку щодо поставки за Договором відповідачу товару, слід дійти висновку, що у відповідача, як Покупця не виникло обов'язку щодо оплати поставленого за вказаним видатковими накладними товару.

Крім того, як вже зазначалось, позивач стверджує про те, що на підставі укладеного між сторонами Договору поставки № 35 від 11.04.2017 р. Постачальником здійснено поставку товару відповідачу також згідно видаткових накладних № 111516 від 14.07.2017 р., № 111781 від 19.07.2017 р., № 112354 від 29.07.2017 р., № 112608 від 03.08.2017 р. та відповідних товарно-транспортних накладних (а.с. 35, 37-39).

Вказані первинні документи містять підпис відповідача, який скріплений круглою печаткою фізичної особи-підприємця Бабенко Наталії Володимирівни та засвідчує отримання останньою товару за вказаними вище накладними.

Разом з тим, як вбачається зі змісту вказаних видаткових накладних, поставка згідно зазначених документів здійснювалась позивачем, як Постачальником на виконання договору за № 472 від 18.04.2017 р., а отже іншого договору, а не Договору поставки № 35 від 11.04.2017 р., саме який й є підставою пред'явленого позову.

Таким чином, твердження позивача про порушення відповідачем умов Договору поставки № 35 від 11.04.2017 р., у зв'язку з частковою оплатою Покупцем товару за вказаними видатковими накладеними, не відповідає фактичним обставинам справи та є необґрунтованим.

Господарський суд звертає увагу на доводи позивача, викладені ним у позові, що відповідачем частково здійснена оплата за отриманий товар за накладними шляхом внесення останнім грошових коштів в касу підприємства відповідно до прибуткових касових ордерів, що суперечить укладеному сторонами Договору, оскільки за його умовами оплата відповідачем за отриманий товар мала здійснюватись виключно у безготівковій формі (п. 2.4. Договору).

До того ж, належних доказів вчинення відповідачем часткової оплати за Договором до суду позивачем не надано, такі докази у справі відсутні, що також свідчить не на користь позивача.

Більш того, наявність договору від 18.04.2017 р. № 472 (іншого договору), який є підставою виникнення у сторін певних цивільних прав та обов'язків та встановлює їх обсяг, виключає можливість стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар за Договором на підставі видаткових накладних №111516 від 14.07.2017 р., №111781 від 19.07.2017 р., №112354 від 29.07.2017 р., №112608 від 03.08.2017 р. (а.с. 35, 37, 38, 39).

Господарський суд зауважує, що договір від 18.04.2017 р. № 472, посилання саме на який міститься у видаткових накладних (а.с. 35, 37, 38, 39) підставою пред'явленого позову не є, в позові посилання позивача на нього відсутнє, в матеріалах справи такий договір не міститься. Заява щодо зміни підстав пред'явленого позову позивачем у справі не подавалась.

В той же час, господарський суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися до суду в загальному порядку з окремим позовом про стягнення з відповідача заборгованості на підставі договору № 472 від 18.04.2017 р.

Статтею 14 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, позивачем, в порушення вимог ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, не надано до суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від доведеності одночасної наявності таких елементів: захищуваного суб'єктивного права (інтересу) у позивача; порушення означеного ним права чи інтересу з боку відповідача; належність обраного способу захисту (його адекватність характеру правовідносин і здатність відновити порушені права чи інтереси, можливість до застосування за змістом діючого законодавства). Відсутність або недоведеність позивачем згідно приписів чинного процесуального законодавства належними доказами будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Оскільки позивачем не доведено належним чином порушення відповідачем своїх зобов'язань за Договором поставки № 35 від 11.04.2017 р. та відповідно порушення відповідачем прав чи інтересів позивача, у господарського суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Отже, в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача та не стягуються.

Керуючись ст. ст. 73-80, 129, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити сторонам, а саме:

позивачу за адресою: вул. Братиславська, 82, м. Кропивницький, 25005;

відповідачу за адресою: вул. Короленко, 58/12, м. Кропивницький, 25005.

Суддя Л.С. Вавренюк