ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2018 р. Справа №40/301-05

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Ільїн О.В.,

при секретарі Довбиш А.Ю.,

за участю представників:

позивача (апелянта) ОСОБА_1, за довіреністю №321/22 від 11.12.2017 року;

відповідача (боржника) не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції, смт. Слобожанське, Харківська область, (вх.№760Х/1-40) на ухвалу господарського суду Харківської області від 03.04.2018 року по справі №40/301-05,

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державна енергогенеруюча компанія «Центренерго» в особі Зміївської ТЕС, с. Комсомольське,

до Виробничого приватного підприємства «Укренергомеханізація», смт. Слобожанське, Харківська область,

про стягнення 12259,02 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції (стягувач) звернулося до господарського суду Харківської області з заявою про видачу дублікату наказу, з посиланням на те, що його було втрачено виконавчої службою при направлені його разом з постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.04.2018 року у справі №40/301-05 (суддя Хотенець П.В.) у задоволені заяви (вх.№8608) Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції про видачу дубліката наказу відмовлено.

Ухвала мотивна тим, що стягувачем пропущено встановлений строк для предявлення виконавчого документа до виконання і вказане виключає можливість видачі його дублікату.

Заявник Публічне акціонерне товариство «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції, з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм права, на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 03.04.2018 року та прийняти нове судове рішення, яким заяву про видачу дублікату наказу задовольнити. Скаржник також просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що 05.10.2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, за приписами якого збільшено строк предявлення наказу до виконання з одного року до трьох років. При цьому, у Прикінцевих та перехідних положеннях вказаного Закону передбачено, що виконавчі документи видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом, тобто у трирічний строк. Таким чином, на думку апелянта, враховуючи той факт, що відповідно до постанови державної виконавчої служби виконавчий документ міг бути предявлений до виконання у строк до 10.12.2016 року, а за новим Законом цей строк збільшується до 10.12.2018 року, та керуючись п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України і пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», вбачається, що строк встановлений для предявлення виконавчого документа до виконання станом на момент звернення з заявою про видачу дублікату наказу ще не сплинув.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26.04.2018 року відкрито апеляційне провадження, призначено справу до розгляду, а також встановлено учасникам справи строк на протязі якого вони мають право подати відзиви на апеляційну скаргу та документи в обґрунтування своїх вимог і позицій по справі.

Ухвала суду про відкриття провадження та призначення справи до розгляду була направлена відповідачу рекомендованим листом 27.04.2018 року за адресою, зазначеною в апеляційній скарзі і отримана ним 04.05.2018 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке долучено до матеріалів справи. Проте, представник відповідача відзиву на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком учасника справи, а також положення ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 24.05.2018 року представник позивача оголосив зміст апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.09.2005 року позовні вимоги було задоволено. Стягнуто з Виробничого приватного підприємства «Укренергомеханізація» на користь Відкритого акціонерного товариства "Державна енергогенеруюча компанія «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС 12259,02 грн. заборгованості, 122,59 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

20.09.2005 року на виконання вищевказаного рішення по справі №40/301-05 видано наказ, який в подальшому було предявлено до виконання.

Як вже зазначалось, у квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції звернулося з заявою про видачу дубліката наказу. У вказаній заяві стягувач посилається на те, що відповідно до постанови Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП№18423706 від 10.12.2015 року виконавчий документ, а саме наказ суду від 20.09.2005 року по справі №40/301-05 був повернутий стягувачу. Проте, як вказує стягувач, фактично у поштовому конверті, який надійшов на його адресу, знаходилися тільки супровідний лист №04-29/В7/8449 від 23.12.2015 року та постанова Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП№18423706 від 10.12.2015 року. Стягувач зазначає, що неодноразові звернення до Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області були безрезультатними. Таким чином, стягувач вважає, що наказ суду від 20.09.2005 року по справі №40/301-05 був втрачений.

Згідно п. 19.4. ч. 1 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній станом на момент видачі наказу, виконавчі документи, зокрема, наказ суду може бути предявлений до виконання протягом року.

З огляду на приписи вищевказаної норми права, у пункті 2 постанови Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області про повернення виконавчого документа стягувачеві від 10.12.2015 року вказано, що виконавчий документ може бути повторно предявлений для виконання в строк до 10.12.2016 року.

Однак, з 05.10.2016 року набув чинності новий Закон України «Про виконавче провадження». При цьому, з набранням вказаного Закону чинності, визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про виконавче провадження» 1999 року.

У пункті 5 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 05.10.2016 року передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 05.10.2016 року виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років.

Таким чином, з огляду на викладене, можливо дійти висновку, що незважаючи на зазначення у постанові державного виконавця строку з 10.12.2015 року до 10.12.2016 року для повторного предявлення для виконання наказу суду, кінцевим строком предявлення наказу у звязку із набранням чинності нового Закону України «Про виконавче провадження» є 10.12.2018 року.

Матеріали справи свідчать, що стягувач звернувся до суду з заявою про видачу дубліката наказу у квітні 2018 року, тобто в межах строку на протязі якого наказ можливо предявити до виконання.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що заявник безпосередньо у заяві про видачу дубліката наказу зосередив увагу, що строк для пред'явлення втраченого наказу до примусового виконання в контексті вищенаведених законодавчих положень спливає 10.12.2018 року, чим фактично довів, що строк пред'явлення наказу до виконання не є пропущеним, однак суд першої інстанції не звернув уваги на таке посилання та не спростував його.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для видачі дублікату наказу господарського суду Харківської області від 20.09.2005 року у справі №40/301-05 є помилковим.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів вважає, що твердження позивача, викладені ним в апеляційній скарзі ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, доведені належними доказами, тоді як господарським судом першої інстанції при прийнятті ухвали порушено норми процесуального права і у звязку з чим, не в повній мірі зясовані та оцінені обставини у справі, а тому прийнята ним ухвала від 03.04.2018 року у справі №40/301-05 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції підлягає задоволенню.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, необхідно здійснити розподіл судових витрат у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме відшкодувати позивачу витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, п.2, ч.1 ст.275, п.1, 4 ст. 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, ч.6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 03.04.2018 року по справі №40/301-05 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким заяву Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції про видачу дубліката наказу у справі №40/301-05 задовольнити.

Доручити господарському суду Харківської області видати дублікат наказу від 20.09.2005 року у справі №40/301-05 про примусове виконання рішення господарського суду Харківської області від 05.09.2005 року.

Стягнути з Виробничого приватного підприємства «Укренергомеханізація» (63460, Харківська область, Зміївський район, смт. Слобожанське, вул. Енергетиків, 22, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції (63460,Харківська область, Зміївський район, смт. Слобожанське, Балаклійське шосе, 2, ) 1762,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 25 травня 2018 року.

Головуючий суддя Хачатрян В.С.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Ільїн О.В.