КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2018 р. Справа№ 910/5628/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Алданової С.О.

Зубець Л.П.

при секретарі Позюбан А.С.

за участю представників

від позивача: Деруга Н.О. , за дов. № 39-02/18 від 18.12.2017р.

від відповідача: Махиніч Н.В., за дов. № 182 від 05.05.2018р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд"

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2018р.

у справі № 910/5628/16 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд"

до Публічного акціонерного товариства "Державно продовольчо

- зернова корпорація"

про стягнення 21 802,57 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Аграрний фонд" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" про стягнення збитків у розмірі 21 802, 57 грн., а саме: 21 384, 29 грн. - збитки, 256, 58 грн., - інфляційні втрати та 3% річних в сумі 161, 70 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем у порушення умов договору складського зберігання № 399-05/14/1 від 04.08.2014 допущено невідповідність класу зерна, внаслідок чого відповідачем завдано збитки (витрати на перевезення не якісної пшениці) у вказаному розмірі, за наявності яких позивачем нараховано 3% річних та втрати від інфляції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.02.2018р. у справі № 910/5628/16 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Публічне акціонерного товариства "Аграрний фонд" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2018р. у справі № 910/5628/16 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2018 р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), судді Алданова С.О., Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.03.2018 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" на рішення Господарського суду м. Києва від 21.02.2018р. у справі № 910/5628/16 та призначено до розгляду на 17.04.2018р.

12.04.2018р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2018р. у справі № 910/5628/17 - без змін.

У судове засідання в апеляційній інстанції 17.04.2018 р. з'явились уповноважені представники позивача та відповідача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018р. у справі № 910/5628/16 оголошено перерву до 22.05.2018р.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

04.08.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Аграний фонд" (далі - поклажодавець ) та Публічним акціонерним товариством "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (далі - зерновий склад) було укладено договір складського зберігання зерна № 399-05/14/1 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, поклажодавець за умовами договору зобов'язується передати, а зерновий склад прийняти на зберігання зернові, зернобобові, круп"яні, олійні культури, в кількості, яка визначається по фактичній кількості зерна, що надійшов на карточку поклажодавця ї засвідчується складськими квитанціями та в установлений строк повернути їх поклажодавцю або особі, зазначеній ним, як одержувач, відповідно до якісних показників, передбачених діючими ДСТУ.

На підставі даного договору зерновий склад (відповідач) прийняв на зберігання зерно поклажодавця (позивача), зокрема, зерно пшениці 2014 року збирання.

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 13.1 договору).

Пунктом 10.1 договору встановлено, що строк зберігання зерна - до пред'явлення вимоги позивача.

11.02.2015р. між поклажодавцем (позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зернотрейд" (перевізник) укладено договір про надання послуг №04-04/15, відповідно до якого перевізник бере на себе зобов"язання на підставі дозволів власника надати комплекс послуг з перевезення автомобільним (залізничним) транспортом ( в тому числі навантажувально - розвантажувальні роботи, транспортування, експедирування, сертифікація та інші роботи та послуги пов'язані з комплексом заходів із перевезення) товарно - матеріальних цінностей, а власник вантажу бере на себе зобов"язання оплатити вартість наданих послуг.

15.07.2015р. позивач видав філії ПАТ "Державна зернова корпорація України" "Володимир - Волинський КХП" дозвіл - довіреність на відвантаження зерна №10/175.

15.07.2015р. позивач надав дозвіл на переміщення №10/175, згідно якого ТОВ "Зернотрейд" здійснило переміщення пшениці у кількості 72.450 тонн з зернового (відповідача) на ДП "Луцький КХП №2".

12.08.2015р. у зв"язку з невідповідністю класу, вищевказану кількість зерна було повернуто на філію ПАТ "Державна зернова корпорація України" "Володимир - Волинський КХП", що підтверджується актом повернення від 12.08.2015р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Зернотрейд" виставили 31.08.2015р. позивачу рахунок №3522 на сплату послуг з перевезення пшениці з філії ПАТ "Державна зернова корпорація України" "Володимир - Волинський КХП" на ДП "Луцький КХП №2" та перевезення на філію ПАТ "Державна зернова корпорація України" "Володимир - Волинський КХП" на суму 21 384, 29 грн.

На думку позивача, у зв'язку з понесеними ним витратами на перевезення не якісної пшениці йому були завдані збитки в сумі 21 384, 29 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні нараховані на завдані збитки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При визначенні не одержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Відповідно до ст.ст. 32, 33 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" зерновий склад зобов'язаний повернути поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач, зерно у стані, передбаченому договором складського зберігання та законодавством. За втрату, нестачу чи пошкодження зерна, прийнятого на зберігання, зерновий склад несе відповідальність на підставах, передбачених законодавством. За втрату, нестачу чи пошкодження прийнятого на зберігання зерна після того, як настав обов'язок поклажодавця взяти це зерно назад, зерновий склад несе відповідальність лише за наявності з його боку умислу чи грубої необережності.

Позивач зазначає, що 12.08.2015р. у зв'язку із невідповідністю якісним показникам 72,450 тонн зерна, його фактично від ДП "Луцький КХП" повернуто до філії ПАТ "ДПЗКУ" "Володимир-Волинський КХП".

Судом встановлено, що відповідно дозволу - довіреності на відвантаження зерна від 15.07.2015р. №10/175 філія відповідача провела відвантаження зерна пшениці у кількості 107,710 тонн.

Після прибуття на місце призначення автомобілів з пшеницею, відвантаженою зі зберігання філії ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Володимир-Волинський КХП", ДП "Луцький КХП № 2" зафіксовано невідповідність пшениці у машині з товарно-транспортною накладною від 11.08.2015 № 41 та № 42 по показниках "клейковина" та "масова частки білку", зазначеним в посвідченнях про якість №№ 008008 та 008009.

12.08.2015р. складено акт повернення, згідно з яким зафіксовано фактичну якість пшениці в автомобілі НОМЕР_1 (причіп АС 44-80 ХТ), DAF АС 15-82 ВЕ (причіп АС 44-29 ХТ) по клейковині - 20,4%, масовій частці білку - 11,1% при стандарті не менше 23% та не менше 12,5 % відповідно.

Акт повернення складено, але не підписано зі сторони Відповідача начальником ВТЛ, проте підписано начальником ВТЛ ДП "Луцький КХП № 2" ОСОБА_6, інженером-технологом ОСОБА_7 та техніком - технологом ОСОБА_5

У зв'язку з відмовою підписати даний акт начальником ВТЛ філії ПАТ "ДПЗКУ" "Володимир-Волинський КХП" ОСОБА_8, начальником ВТЛ ДП "Луцький КХП № 2" ОСОБА_6, інженером-технологом ОСОБА_7 та техніком-технологом ОСОБА_5 складено відповідний акт про відмову від підпису (копія акта додається).

13.08.2015р. комісією у складі начальника відділу у Рівненській і Волинській області ПАТ "Аграрний фонд" ОСОБА_9, начальника ВТЛ ДП "Луцький КХП № 2" ОСОБА_6 та начальника ВТЛ філії ПАТ "Державна продовольчо - зернова корпорація України" "Володимир-Волинський КХП" ОСОБА_10 складено акт, яким зафіксовано відбір проб пшениці з автомашин НОМЕР_1 (причіп АС 44-80 ХТ), DAF АС 15-82 ВЕ (причіп АС 44-29 ХТ), які надійшли з філії ПАТ "Державна продовольчо -зернова корпорація України" "Володимир-Волинський КХП" згідно з товарно-транспортними накладними від 11.08.2015р. № № 41 та 42.

Аналіз якості пшениці за відібраними пробами проведено Державною установою "Інститут охорони грунтів України" ДУ "Держгрунтохорона", результати якого зазначені в протоколах випробувань від 14.08.2015р. №590,591.

На момент спірних правовідносин діяла Інструкція про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах, затверджена наказом Міністерства аграрної політики України від 13.10.2008 № 661 відповідно до 3.2. (далі - Інструкція), якої, якщо за результатами випробувань ВТЛ будуть виявлені розбіжності в якості зерна понад норму допустимих відхилень, підприємство- одержувач: протягом доби, крім вихідних днів, у письмовій формі (телеграма, телефонограма, факсограма з їх обов'язковою реєстрацією у реєстраційній книзі) викликає представників: власника зерна, підприємства - відправника та Держсільгоспінспекції за місцем відвантаження зерна, якщо вона проводила інспектування (у останньому випадку викликається представник Держсільгоспінспекції за місцем надходження зерна).

Згідно з пп.3.3.-3.4 Інструкції, представники власника зерна, підприємства-відправника та Держсільгоспінспекції (яка на момент спірних правовідносин теж діяла) терміново (протягом доби) повинні повідомити про участь у спільному визначенні якості спірної партії. Із представників: власника зерна, підприємства-відправника та Держсільгоспінспекції за місцем відвантаження зерна, якщо вона проводила інспектування (у останньому випадку представник Держсільгоспінспекції за місцем надходження зерна), разом з представником підприємства-одержувача створюють комісію для спільного визначення якості спірної партії зерна.

У Главі 5 Інструкції закріплено, що за результатами спільного визначення якості зерна в день його визначення складається акт про фактичну якість спірної партії. Акт повинен містити: час і місце складання, найменування підприємства-одержувача; прізвища та посади осіб, що брали участь у спільному визначенні якості зерна, місце їх роботи; вид та маса зерна; номер та дата договору на постачання зерна та транспортної накладної; вид і номер транспортного засобу; номер та дата документа (вид документа), що засвідчує якість зерна, та ким видано документ; дата відправлення, назва підприємства-відправника та власника зерна; дата надходження зерна; для готової продукції - назва та адреса її виробника, кількість місць; умови зберігання зерна на складі підприємства-одержувача до оформлення акта; стан місткості зберігання зерна на момент її огляду; для готової продукції - вид, стан тари на момент огляду, відповідність маркування тари та інші дані; наявність пломб (відправника чи органу транспорту), відтиски на них; результати спільного визначення якості з посиланням на стандарт; висновок за результатами спільного визначення якості, у якому зазначаються: відомості про якість партії, розбіжності між показниками спільного визначення та показниками якості, зазначеними у документах про якість, виданих при відвантаженні партії зерна; доцільність заміни або підтвердження документів про якість підприємства-відправника; місце направлення проб у разі, коли сторони вважають за необхідне провести арбітражне визначення якості.

Відповідно до п. 3.1. даної інструкції, при надходженні зерна на підприємство ВТЛ проводить попереднє визначення якості зерна. Відбір проб проводиться з залізничних вагонів через верхні люки.

Пунктом 3.2.визначено, що якщо за результатами випробувань ВТЛ будуть виявлені розбіжності в якості зерна понад норму допустимих відхилень, підприємство-одержувач: протягом доби, крім вихідних днів, у письмовій формі (телеграма, телефонограма, факсограма з їх обов'язковою реєстрацією у реєстраційній книзі) викликає представників: власника зерна, підприємства-відправника та Держсільгоспінспекцію за місцем відвантаження зерна, якщо вона проводила інспектування (у останньому випадку викликається представник Держсільгоспінспекції за місцем надходження зерна); забезпечує цілісність зберігання зерна та незмінність його якості до вирішення спірних питань в опломбованій місткості.

За погодженням з підприємством-відправником зберігання зерна можливе без розвантаження транспорту або із розвантаженням. Розвантаження проводиться в опломбовану місткість (силос, склад), що забезпечує незмінність маси зерна та його якості, у присутності держінспектора Держсільгоспінспекції за місцем надходження зерна, та складається акт про розвантаження спірної партії зерна.

Представники власника зерна, підприємства-відправника та Держсільгоспінспекції терміново (протягом доби) повинні повідомити про участь у спільному визначенні якості спірної партії (п. 3.3.).

Із представників: власника зерна, підприємства-відправника та Держсільгоспінспекції за місцем відвантаження зерна, якщо вона проводила інспектування (у останньому випадку представник Держсільгоспінспекції за місцем надходження зерна), разом з представником підприємства-одержувача створюють комісію для спільного визначення якості спірної партії зерна (п. 3.4.).

Відповідно до п. 3.4.1., інструкції комісія проводить обстеження транспортного засобу або місткості, де зберігається спірна партія зерна, та наявність пломб. Наявність пломб на нижніх люках залізничних вагонів обов'язкова.

Згідно з п. 3.4.2. інструкції, за відсутності порушень вимог щодо зберігання спірної партії проводиться відбір проби згідно з главою 4 цього розділу відповідно до вимог нормативних документів. Виділені з неї проби пломбуються, забезпечуються етикетками з підписами осіб, які брали участь у відборі. Акт про відбір проб підписується всіма членами комісії. Відібрані і опломбовані проби надаються зацікавленим сторонам. У ВТЛ підприємства-одержувача комісією проводиться визначення якості однієї з виділених проб.

За результатами спільного визначення якості зерна складається акт (глава 5 цього розділу) про фактичну якість спірної партії, який є підставою для підтвердження або заміни документа про якість підприємства-відправника або Держсільгоспінспекції. Акт повинен бути оформлений у день визначення якості (п. 3.4.3.).

Відповідно до п. 3.4.4.інструкції, на зворотному боці заміненого документа про якість робиться запис: "Замість Посвідчення про якість ______________ від "___" ____________ 20__ року N _____ у зв'язку з розбіжностями в показниках якості", який затверджується підписом та печаткою.

3.4.5. Спірна партія зерна у кількісно-якісному обліку оприбутковується підприємством-одержувачем та списується з обліку підприємством-відправником за результатами спільного визначення якості у разі виявлення розбіжностей понад норму допустимих відхилень.

Пунктом 3.4.6.інструкції встановлено, що у випадку, коли за результатами спільного визначення якості сторони не можуть дійти згоди про фактичну якість партії (її відповідність вимогам нормативних документів, контрактним вимогам), комісією складається акт, де вказано причини, з яких сторони не дійшли згоди, та приймається рішення про арбітражне визначення якості спірної партії зерна.

Крім того, в силу вищевказаних норм, не пізніше 12.08.2015р. підприємство одержувач (ДП "Луцький КХП") у разі розбіжностей між показниками зерна було зобов"язане у письмові формі (телеграма, телефонограма, факсограма з їх обов"язковою реєстрацією у реєстраційній книзі) викликати представників власника зерна, підприємства відправника та Держсільгоспінспекції терміново (протягом доби) повинні повідомити про участь у спільному визначені якості спірної партії та скласти акт.

Позивачем не надано суду доказів дотримання положень Інструкції про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах, затвердженої наказом Мінагрополітики від 13.10.2008р. № 661.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що завдані збитки настали внаслідок протиправних дій відповідача, не доведено безпосередній причинний зв'язок між діями відповідача та заподіянням шкоди, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо висновку експерта, викладеного у висновку експертів Київського науково - дослідного інституту судових експертиз №13272/13273/16-32 від 11.12.2017р. слід зазначити наступне.

У висновку експертів Київського науково - дослідного інституту судових експертиз №13272/13273/16-32 від 11.12.2017р. почеркознавчою експертизою підтверджено належність підпису ОСОБА_8 на актах відбору проб 13.08.2015р., тобто після повернення зерна від ДП "Луцький КХП" на філію товариства. Однак, дані висновку експерта не підтверджують, що за результатами відбору проб, підтверджено невідповідність зерна, визначеним показникам.

А тому, на думку колегії суддів місцевим судом вірно не взято даний висновок судового експерта як доказ у справі.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи відповідача.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2018р. у справі № 910/5628/16 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2018р. у справі № 910/5628/16 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/5628/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний тест постанови складено 24.05.2018р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.О. Алданова

Л.П. Зубець