КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2018 р. Справа№ 910/3353/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко О.В.

секретар судового засідання - Берегова Н.М.,

за участю представників:

від заявника: не з'явився

від боржника (апелянта): Терновий Р.Б. ордер про надання правої допомоги КВ 413191 від 26.03.2008 року;

ОСОБА_3, голова правління, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Шевченківським РВ ГУДМС України в м. Києві від 05.07.2014 року.

від розпорядника майна арбітражного керуючого Короткої А.В.: Коротка А.В., довіреність № 21/05/18 від 21.05.2018 року

В судовому засіданні присутній представник ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Сордант» - Клименко Є.Г., довіреність б/н від 08.09.2016 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд»

на ухвалу господарського суду міста Києва від 31.01.2018 року

у справі № 910/3353/16 (суддя Івченко А.М.)

за заявою підприємства «Ера», заснованого на власності Житомирської обласної ради українського фонду «Реабілітація інвалідів»

до приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд»

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.01.2018 року у справі №910/3353/16, крім іншого, відмовлено у задоволенні клопотання приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» про призначення судово-економічної експертизи; задоволено клопотання підприємства «Ера», заснованого на власності Житомирського обласного фонду «Реабілітація інвалідів», про витребування доказів та витребувано з архіву господарського суду міста Києва для огляду матеріали господарських справ міста Києва №37/409, №33/224, №37/407, №37/408; задоволено клопотання ініціюючого кредитора та відсторонено ОСОБА_3 від посади голови правління приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» та покладено виконання відповідних обов'язків на розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Коротку А.В.; вирішено інші процедурні питання.

Не погодившись з винесеною ухвалою, приватне акціонерне товариство «Київфундаментбуд» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 31.01.2018 року.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи. Крім того, апелянт вважає, що при винесенні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції помилково дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення клопотання ініціюючого кредитора про відсторонення голови правління боржника від виконання обов'язків.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 року колегією суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Верховця А.А., Сотнікова С.В. апеляційну скаргу ПАТ «Київфундаментбуд» повернуто скаржнику без розгляду на підставі п. 1 ч. 5 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України.

12.03.2018 року апеляційна скарга ПрАТ «Київфундаментбуд» надійшла до Київського апеляційного господарського суду повторно.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів, вищевказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Сотніков С.В.

Ухвалою суду від 19.03.2018 року вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «Київфундаментбуд» на ухвалу господарського суду міста Києва від 31.01.2018 року у справі №910/3353/16, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 12.04.2018 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від ініціюючого кредитора надійшли заперечення на апеляційну скаргу та пояснення по справі, а від ТОВ «Цитадель КМД» - пояснення.

В судовому засіданні 12.04.2018 року суддями Остапенком О.М. та Сотніковим С.В. заявлено самовідвід у справі № 910/3353/16.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2018 року заяву суддів Київського апеляційного господарського суду Остапенка О.М. та Сотнікова С.В. про самовідвід у справі № 910/3353/16 задоволено, а матеріали справи № 910/3353/16 передано для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2018 № 09.1-0/97/18, у зв'язку із задоволенням заяв про самовідвід суддів Остапенка О.М., та Сотнікова С.В. призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/3353/16.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 19.04.2018 року апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий судя - Верховець А.А., судді: Михальська Ю.Б., Тищенко О.В.

Ухвалою Київського апеляціного господарського суду від 24.04.2018 року апеляційну скаргу ПрАТ «Київфундаментбуд» на ухвалу господарського суду міста Києва від 31.01.2018 року у справі № 910/3353/16 прийнято до провадження вищезазначеною колегією суддів та призначено до розгляду на 22.05.2018 року.

14.05.2018 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) від розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Короткої А.В. надійшли заперечення на апеляційну скаргу ПрАТ «Київфундаментбуд» та просила залишити без змін ухвалу господарського суду міста Києва від 31.01.2018 року.

22.05.2018 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) від підприємства «Ера», заснованого на власності Житомирської обласної ради українського фонду «Реабілітація інвалідів» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представників підприємства та просило суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ПрАТ «Київфундаментбуд» і залишити без змін ухвалу господарського суду міста Києва від 31.01.2018 року.

В судовому засіданні 22.05.2018 року представник ПрАТ «Київфундаментбуд» та голова правління боржника надали суду пояснення по суті поданої апеляційної скарги та просили суд її задовольнити з підстав зазначених у ній та скасувати оскаржувану ухвалу.

Присутній в судовому засіданні 22.05.2018 року представник розпорядника майна боржника заперечувала проти апеляційної скарги та просила суд ухвалу господарського суду міста Києва від 31.01.2018 року залишити без змін з підстав зазначених у поданих на апеляційну скаргу запереченнях.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та подані апеляційному суду докази, заслухавши пояснення та заперечення присутніх у судовому засіданні представників скаржника, розпорядника майна та учасника провадження у справі про банкрутство, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги викладені в апеляційній скарзі не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Приписами пп. 9 п. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до місцевого господарського суду із клопотанням про призначення судово-економічної експертизи, ПрАТ «Київфундаментбуд» просило поставити на вирішення експерта питання, щодо того чи підтверджується первинними документами та чи відповідає обсяг відступлених прав ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на користь ПАТ «Закритий недеверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Сордант» за договорами відступлення права вимоги № 39/233 від 02.12.2013 року, № 39/233-1 від 20.02.2014 року № 39/233-2 від 02.12.2013 року, № 39/231 від 02.12.2013 року, № 39/231-1 від 12.02.2014 року, №39/231-3 від 02.12.2013 року, №39/234 від 02.12.2013 року, №39/234-1 від 02.12.2013 року, №39/232 від 02.12.2013 року, №39/232-2 від 02.12.2013 року обсягу заборгованості ПрАТ «Київфундаментбуд» перед ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» станом на 02.12.2013 року за кредитними договорами №1254 від 21.06.2007року, №619 від 21.04.2006 року, №1654 від 24.12.2007 року, № 1250 від 20.06.2007 року?, а також, яким є на 15.03.2016 року, тобто на дату звернення ПАТ «Закритий недеверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Сордант» до суду із заявою з вимогами до боржника, залишок заборгованості ПАТ «Київфундаментбуд» за кредитними договорами №1254 від 21.06.2007 року, №619 від 21.04.2006 року, №1654 від 24.12.2007 року, №1250 від 20.06.2007 року, у тому числі сума кредиторських вимог, забезпечених заставою майна боржника, враховуючи проведені стягнення (продаж третім особам на прилюдних торгах та передачу у власність стягувачу) заставного (іпотечного) майна ПрАТ «Київфундментбуд» у межах виконавчих проваджень: №23237641 щодо виконання наказу господарського суду міста Києва № 33/224 від 31.07.2009 року; №21994112 щодо виконання наказу господарського суду міста Києва №37/407 від 06.10.2009 року; №21997217 щодо виконання наказу господарського суду міста Києва №37/408 від 06.10.2009 року; №21995623 щодо виконання наказу господарського суду міста Києва №37/409 від 06.10.2009 року?

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи надані представником боржника пояснення та доводи наведені в апеляційній скарзі в частині оскарження задоволеного судом першої інстанції поданого ПрАТ «Київфундаментбуд» клопотання про призначення судово-економічної експертизи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд призначає експертизу, якщо для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

На думку колегії суддів, в поданому клопотанні про призначення судово-економічної експертизи не доведено підстав, належних обґрунтувань її призначення, а також не зазначено, за рахунок кого буде проведено експертизу, у випадку задоволення клопотання. При цьому, слід зазначити, що кошти витрачені кредитором за проведення оцінки майна банкрута, будуть відшкодовуватись банкрутом в подальшому, що може суттєво вплинути на розмір погашення кредиторських вимог другої та наступних черг.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що боржник, кредитори, інші учасники провадження у справі про банкрутство, не позбавлені можливості, враховуючи принцип диспозитивності господарського судочинства, самостійно здійснити перерахунок заборгованості та надати суду свій контр-розрахунок.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

В пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 року «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Однак, як вбачається з наявного в матеріалах справи поданого боржником клопотання, останній не обґрунтовує дійсну потребу у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, не надано належних письмових доказів, які б свідчили про недостовірність, суперечливість доказів по справі, а відтак, на думку судової колегії, судом першої інстанції правомірно відмовлено приватному акціонерному товариству «Київфундаментбуд» у задоволенні клопотання про призначення судово-економічної експертизи.

Щодо апеляційної скарги в частині оскарження задоволеного місцевим господарським судом клопотання підприємства «Ера», заснованого на власності Житомирського обласного фонду «Реабілітація інвалідів» про відсторонення керівника ПАТ «Київфундаментбуд» від посади, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ І 66 - 64 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі Смірнова проти України).

Приписами ст. 18 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи про банкрутство чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Згідно з ч. 2 ст. 18 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у процедурі розпорядження майном за клопотанням розпорядника майна, сторін або інших учасників справи про банкрутство, що містить підтверджені відомості про перешкоджання керівником боржника виконанню повноважень розпорядника майна, а також про вчинення керівником боржника дій, що порушують права та законні інтереси боржника або кредиторів, господарський суд має право відсторонити керівника боржника від посади та покласти виконання його обов'язків на розпорядника майна. Про усунення керівника боржника від посади господарський суд виносить ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до місцевого господарського суду із клопотанням про відсторонення керівника ПрАТ «Київфундаментбуд» від посади, підприємство «Ера», засноване на власності Житомирського обласного фонду «Реабілітація інвалідів» зазначало, що комітетом кредиторів приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» було прийнято рішення щодо вжиття заходів реагування до голови правління ПрАТ «Київфундаментбуд» ОСОБА_3 у зв'язку із вчиненням останнім, на думку комітету кредиторів, незаконних дій та покладення виконання його обов'язків на розпорядника майна арбітражного керуючого Коротку Аллу Володимирівну, що підтверджується наявним в матеріалах справи протоколом №2 засідання комітету кредиторів боржника від 18.12.2017 року.

Вищезазначене рішення мотивоване тим, що відповідно до листів ТОВ «Карт Інсайд» від 27.07.2017 року, 20.09.2017 року, 17.10.2017 року, 26.10.2017 року та акту про виявлення майна боржника від 11.10.2017 року, голова правління ПрАТ «Київфундаментбуд» здійснив вивезення та розтрату майна боржника, яке знаходилося по вул. Куренівській, 16-А у місті Києві. Матеріали справи не містять жодних доказів реагування ОСОБА_3 на зауваження представників ТОВ «Карт Інсайд» щодо незаконності таких дій. Не надано відповідних доказів і апеляційному суду.

При цьому, на думку підприємства «Ера», заснованого на власності Житомирського обласного фонду «Реабілітація інвалідів», дії голови правління щодо розтрати майна ПрАТ «Київфундаментбуд» унеможливлять у подальшому виконання судових рішень у справі про банкрутство та не уможливлять погашення боргів перед державою, по податках, по заробітній платі, по внесках до пенсійного фонду та перед кредиторами. Крім того, головою правління не вживаються заходи щодо повернення трудового архіву боржника, що може призвести до остаточної втрати документації, що підлягає довгостроковому зберіганню. Матеріали справи не містять доказів надання ОСОБА_3 для проведення аналізу документи фінансової звітності та доказів вчинення дій по їх відновленню. Не надано відповідних доказів і апеляційному суду.

Також, ініціюючий кредитор зазначає, що ОСОБА_3, як голова правління боржника умисно приховує від суду, розпорядника майна та кредиторів інформацію щодо переліку та місцезнаходження майна боржника.

Колегією суддів досліджено наявні в матеріалах справи копії листів від 27.07.2017 року, 20.09.2017 року, 17.10.2017 року, 26.10.2017 року щодо незаконних дій ОСОБА_3; акту про виявлення майна від 11.10.2017 року; заяви від 18.01.2018 року, подану до Оболонського УП ГУНП в м. Києві; повідомлення щодо особливостей прав та обов'язків керівних органів боржника при введені процедури розпорядження майном, надіслане розпорядником майна боржника на адресу керівника боржника від 29.03.2016 року; листа розпорядника майна боржника, надісланого голові правління боржника від 10.08.2016 року щодо реалізації екскаватора ЕО 4321; розпорядження розпорядника майна боржника щодо надання інформації про майно підприємства, що не увійшло до акту інвентаризації майна від 12.09.2016 року; листа розпорядника майна боржника, надісланого голові правління боржника з приводу перевищення повноважень від 17.10.2017 року; вимоги розпорядника майна боржника, надісланого голові правління боржника щодо надання звітності ПрАТ «Київфундаментбуд» від 30.01.2017 року; листа розпорядника майна боржника, надісланого голові правління боржника з приводу повернення документації від 28.11.2017 року; листа розпорядника майна боржника, надісланого голові правління боржника з приводу необхідності проведення оцінки майна від 28.11.2017 року; звернення розпорядника майна боржника, надісланого голові правління боржника від 12.01.2018 року; запиту розпорядника майна боржника, надісланого голові правління боржника від 12.01.2018 року.

Крім того, як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, розпорядником майна боржника арбітражним керуючим Короткою А.В. 16.01.2017 року було подано до господарського суду міста Києва клопотання щодо включення до ліквідаційної маси тридцять одиниць майна, проте, комітет кредиторів та розпорядник майна зазначають, що ОСОБА_3 приховує місцезнаходження майна та умисно не вживає жодних дій для можливості виявлення його місцезнаходження. Однак, матеріали справи не містять жодних доказів на спростування зазначених фактів. Присутній в судовому засіданні апеляційної інстанції голова правління боржника ОСОБА_3 жодним чином не спростував вищевказане.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», крім іншого, до обов'язків розпорядника майна входить: аналізувати фінансово-господарську діяльність, інвестиційне становище боржника та його становище на ринках; надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника.

Однак, колегія суддів зауважує, що вказані обов'язки розпорядник майна може виконати лише за наявності у нього необхідної інформації та відсутності перешкод керівника боржника у її наданні, а також наданні документів бухгалтерської та фінансової звітності, первинних документів для об'єктивного та обґрунтованого розгляду вимог кредиторів та встановлення розміру кредиторської заборгованості і складання реєстру вимог кредиторів; балансів підприємства, фінансової звітності та інших документів, які свідчать про оборотні та необоротні активи підприємства, дебіторську заборгованість.

Відповідно до ч. 8 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна вчиняють правочини (укладають договори) щодо: відчуження або обтяження нерухомого майна боржника, в тому числі його передачі в оренду, заставу, внесення зазначеного майна до статутного капіталу іншого підприємства або господарського товариства, розпорядження нерухомим майном боржника у будь-який інший спосіб; одержання та видачі позик (кредитів), надання поруки, гарантій, уступки вимоги, переведення боргу, а також передачі в довірче управління майна боржника; розпорядження у будь-який спосіб іншим майном боржника, балансова вартість якого становить понад один відсоток балансової вартості активів боржника, та укладання інших значних правочинів (договорів).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи доводи апеляційної скарги та пояснення сторін надані в суді апеляційної інстанції, взявши до уваги той факт, що судом касаційної інстанції вже двічі скасовувалися судові рішення першої та апеляційної інстанцій і кредиторські вимоги ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Сордант» від імені та в інтересах якого діє ТОВ «Компанія по управлінню активами «Домініон Капітал» знаходяться вже втретє на розгляді місцевого суду, тобто на дату розгляду клопотання про відсторонення голови правління боржника від посади, реєстр вимог кредиторів не сформовано, процедура розпорядження майном боржника триває майже два роки, процес банкрутства є безперервним, потребує постійного правового та організаційного регулювання, захисту інтересів усіх учасників провадження у справі про банкрутство, в тому числі і тих кредиторів, вимоги яких визнано судом, колегія суддів вважає, що головою правління боржника не вживаються заходи щодо забезпечення збереження майна боржника, створюються перешкоди діям розпорядника майна, здійснюється затягування процесу банкрутства наслідком яких, може бути порушено права та законні інтереси боржника і його кредиторів та допускаються інші порушення законодавства, що має за собою наслідком відповідальність у вигляді відсторонення ОСОБА_3 від посади голови правління боржника, а відтак апеляційний суд погоджується з погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення клопотання підприємства «Ера», заснованого на власності Житомирського обласного фонду «Реабілітація інвалідів» про відсторонення керівника ПАТ «Київфундаментбуд» від посади та покладення обов'язків голови правління приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» на розпорядника майна арбітражного керуючого Коротку Аллу Володимирівну.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши представників скаржника, представника розпорядника майна та учасника провадження у справі про банкрутство, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали було повністю з'ясовано всі обставини справи та надано їм правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування ухвали господарського суду міста Києва від 31.01.2018 року у справі №910/3353/16, судовою колегією не встановлено.

Скаржником не надано належних доказів на обґрунтування своїх вимог. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, в зв'язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно спірна ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» на ухвалу господарського суду міста Києва від 31.01.2018 року у справі № 910/3353/16 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 31.01.2018 року у справі №910/3353/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/3353/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24.05.2018

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді Ю.Б. Михальська

О.В. Тищенко