ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2018м. ДніпроСправа № 904/1582/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.

за позовом Кам'янської міської ради (51931, м. Кам'янське, майдан ОСОБА_1, буд. 2)

до Приватного підприємства "Чиполліно" (51900, м. Кам'янське, вул. Горобця, буд. 1/1013)

про стягнення 18 475,92 грн. збитків завданих використанням земельної ділянки

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність №01-14/8/45 вих від 17.01.2018 року

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Кам'янська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою від 15.03.2018 № 01-06/8/466вих про стягнення з Приватного підприємства "Чиполліно" 18 475,92 грн. збитків завданих використанням земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.05.2016 спеціалістами відділу самоврядного контролю департаменту комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради проведено обстеження спірної земельної ділянки та складений ОСОБА_2 обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки. Фактично на момент обстеження на земельній ділянці площею 0,0574 га, яка знаходиться за адресою м. Кам'янське, вул. Горобця, буд. 1/1013, розміщено капітальну одноповерхову будівлю та проходи, проїзди, площадки. Земельна ділянка огороджена парканом по загальному периметру. Відповідачем земельна ділянка використовується, але до теперішнього часу договір оренди земельної ділянки не укладено, в зв'язку з цим відповідач користується земельною ділянкою без правовстановлюючих документів за землю, всупереч вимогам ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2018 відкрито провадження у справі №904/1582/18 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 17.05.2018.

17.05.2018 від позивача надійшла заява про забезпечення позову, згідно якої просить вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить Приватному підприємству "Чиполіно".

Ухвалою суду від 18.05.2018 відмовлено Кам'янській міській раді в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення по справі, відповідав на поставлені питання.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, відзив та витребувані судом документи не надав.

На адресу суду повернувся конверт з ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі № 904/1582/18, що направлявся відповідачу з відміткою відділення поштового звязку: "за закінченням встановленого терміну зберігання".

Ухвали суду надсилалася за місцезнаходженням відповідача згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 17.04.2018. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але відповідач не скористався своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, зокрема п.п. 4 та 5 якої визначено, що днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003 №755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Отже, відповідач був належним чином повідомлений про час слухання справи, ухвали суду надсилалися за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 24.05.18 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 09.10.2017 № 99687986 будівля трансформаторної підстанції, розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), вулиця ОСОБА_3, будинок 1/1011 на підставі договору купівлі-продажу, ВРД№605213, реєстр № 916, 20.12.2010, засвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_4, належить Приватному підприємству "Чиполліно" (а.с.12).

Відповідно по положень статті 377 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Таке право необхідно оформити у порядку, який визначений земельним законодавством, тобто через оформлення технічної документації та прийняття міською радою рішення стосовно надання земельної ділянки власнику будівлі, споруди у користування (оренду) або у власність, з подальшим укладенням договору оренди земельної ділянки або отриманням свідоцтва про право власності.

Згідно з приписами статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

На підставі частини 2 статті 125 Земельного кодексу України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону (частина 2 статті 126 Земельного кодексу України).

При цьому, доказів укладення між позивачем та відповідачем договору оренди земельної ділянки під розміщення капітальної одноповерхової будівлі матеріали справи не містять; відомостей щодо наявності обставин, що унеможливили його укладення, суду не надано.

12.05.2016 спеціалістами відділу самоврядного контролю департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинської міської ради здійснено обстеження спірної земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), вулиця ОСОБА_3, будинок 1/1011, площею 0,0574 га, та складено за місцем знаходження земельної ділянки ОСОБА_2 обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки (а.с. 13).

Актом встановлено, що на момент обстеження за зазначеною адресою на земельній ділянці площею 0,0574 га розміщено капітальну одноповерхову будівлю та проходи, проїзди, площадки. Земельна ділянка огороджена парканом по загальному периметру. Договір оренди земельної ділянки на момент обстеження не оформлено, що не відповідає вимогам ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Відповідно до інформації Кам'янської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 29.03.2017 № 365/9/04-03-12-02-19 Приватним підприємством "Чиполліно" самостійно задеклароване податкове зобов'язання по земельному податку за 2014-2017 роки сплачено підприємством у повному обсязі (а.с.16-17).

В подальшому, листом Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстру речових прав на нерухоме майно міської ради № 08-08/2564 від 25.09.2017 (докази направлення наявні в матеріалах справи) відповідача було запрошено на засідання комісії з питань визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам, яке відбудеться, 11.10.2017.

Відповідно до пункту 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.1993 (із змінами та доповненнями) (далі - Порядок), відшкодуванню підлягають неодержані доходи. Неодержані доходи це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Розміри збитків визначаються комісіями, створеними, зокрема, виконавчими комітетами міських рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісій (пункт 5 Порядку).

В абзаці 1 пункту 2 Порядку вказано, що розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії (абзац 4 пункту 2 Порядку).

Згідно з Протоколом засідання комісії з питань визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам від 11.10.2017, створеної на підставі рішення виконкому міської ради № 84 від 07.02.2005 (із змінами та доповненнями) (а.с.21-25), було вирішено питання, зокрема, щодо визначення розміру збитків у вигляді недотриманої орендної плати внаслідок використання Приватним підприємством "Чиполліно" земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), вулиця ОСОБА_3, будинок 1/1011 (а.с.24-25).

Рішенням виконавчого комітету Кам'янської міської ради № 345 від 22.11.2017 було затверджено акт про визначення розміру збитків, заподіяних міській раді, внаслідок використання земельних ділянок м. Кам'янського (а.с.26).

Цим же рішенням виконавчого комітету боржникам, зазначеним в акті, рекомендовано відшкодувати визначені збитки в повному обсязі не пізніше 30-денного строку з дня прийняття рішення.

Розмір збитків, заподіяних відповідачем внаслідок використання земельної ділянки площею 0,0574 га за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), вулиця ОСОБА_3, будинок 1/1011 без правовстановлюючих документів за період з 01.01.2015 - 30.09.2017 становить 18 475,92 грн., а саме:

- за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 недоотримана орендна плата складає 5 038,20грн.;

- за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 недоотримана орендна плата складає 7 219,74грн.;

- за період з 01.01.2017 по 30.09.2017 недоотримана орендна плата складає 6 217,98грн.

При розрахунку розміру недоотриманої орендної плати позивачем використовувались показники з нормативної грошової оцінки, наведені в листі Відділу Держгеокадастру в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 99-425-99.4-1776/2-16 від 05.09.2016 (а.с.15).

На виконання рішення виконавчого комітету Кам'янської міської ради № 345 від 22.11.2017 відповідачу було направлено лист № 08-08/3291 від 30.11.2017 про добровільну сплату збитків (а.с.18).

Відповідачем не надано до суду доказів сплати суми збитків, заявлених до стягнення.

Посилаючись на фактичне використання відповідачем спірної земельної ділянки без укладення договору оренди та неотримання доходу в розмірі орендної плати Кам'янська міська рада просить стягнути 18 475,92 грн. збитків, у вигляді недоотриманих бюджетом доходів за фактичне використання земельної ділянки за період з 01.01.2015 по 30.09.2017, які відповідачем у добровільному порядку не відшкодовані, що і є причиною виникнення спору.

Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У відповідності до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 вказаного Закону обов'язковій державній реєстрації підлягають, зокрема, право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном.

Згідно з частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Так, відповідач, фактично користується земельною ділянкою площею 0,0574 га, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), вулиця ОСОБА_3, 1/1011 під розміщення капітальної одноповерхової будівлі, проходів, проїздів, площадок, які використовуються відповідачем, що підтверджується, зокрема, актом обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки від 12.05.2016, складеними з дотриманням повноважень на вчинення відповідних дій в межах здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель, право міської ради на здійснення якого передбачено статтею 189 Земельного кодексу України. Відповідач користується спірною земельною ділянкою за відсутності належним чином оформленого права користування земельною ділянкою. Протилежне відповідачем, шляхом надання належних доказів, не доведено.

При цьому, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що саме на землекористувача - Приватне підприємство "Чиполліно" покладається обов'язок вчинення певних дій, направлених на оформлення права користування земельною ділянкою (постанова Верховного Суду України від 17.02.2016 у справі № 904/5857/14).

В силу приписів частини 3 статті 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, у тому числі, шляхом відшкодування заподіяних збитків.

Майнова шкода (збитки) - це виражене в грошовій сумі будь-яке зменшення наявного майна та інше ураження майнового інтересу однієї особи, заподіяне протиправною дією іншої особи. Саме грошовий вираз майнової шкоди називають збитками.

Так, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов'язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доводиться кредитором (частини 1, 2 статті 623 Цивільного кодексу України).

Отже, відповідно до частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Слід зазначити, що саме згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання.

Згідно зі статтею 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, понесені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (стаття 225 Господарського кодексу України).

При цьому, відшкодування шкоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме:

- протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи;

- шкідливого результату такої поведінки - збитків, їх наявності та розміру;

- причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками;

- вини особи, яка заподіяла шкоду.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Частиною 4 статті 623 Цивільного кодексу України встановлено, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Отже, стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним з видів цивільно-правової відповідальності.

Керуючись вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам", комісією з питань визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам, створеною рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради, визначено розмір збитків у вигляді неодержаного доходу, а саме: у розмірі недоотриманої орендної плати внаслідок використання земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), вулиця ОСОБА_3, будинок 1/1011, загальною площею 0,0574 га за відсутності договору оренди цієї земельної ділянки за період з 01.01.2015 по 30.09.2017, заподіяних відповідачем. Акт комісії про визначення розміру збитків затверджено рішенням виконавчого комітету Кам'янської міської ради. Згідно із затвердженим актом загальна сума збитків, спричинених відповідачем позивачу становить 18 475,92 грн.

Обов'язок вносити плату за землю передбачено статтею 1 Закону України "Про оренду землі", згідно з якою оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до норм чинного законодавства міська рада, як суб'єкт права на землі комунальної власності, використовує земельні ділянки шляхом передачі їх в оренду зацікавленим особам з метою отримання орендної плати. Підставою для сплати орендарем орендної плати є договір оренди, який набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов, підписання його сторонами і державної реєстрації.

В той же час, відсутність договору оренди землі позбавляє міську раду, як орендодавця, права отримувати від цієї земельної ділянки доход в розмірі встановленої чинним законодавством орендної плати.

Отже, отримавши право власності на нерухоме майно розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), вулиця ОСОБА_3, будинок 1/1011 на підставі договору купівлі-продажу ВРД № 605213, реєстр № 916, від 20.12.2010, відповідач набув право користування земельною ділянкою, на якій воно розміщено, та мав відповідним чином оформити таке право, уклавши договір оренди земельної ділянки з Кам'янською міською радою.

З урахуванням наведеного, враховуючи обставини справи та вимоги діючого законодавства, господарський суд вважає, що факт порушення відповідачем чинного земельного законодавства, що виявився у тривалому користуванні земельною ділянкою площею 0,0574 га, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), вулиця ОСОБА_3, будинок 1/1011, без укладення договору оренди земельної ділянки є доведеним та слугує підставою для нарахування збитків.

Відповідно до статті 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом; б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання; в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок; г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників; ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан; д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно зі статтею 157 Земельного кодексу України, відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії щодо відповідних земельних ділянок, у випадках, встановлених главою 24 Земельного кодексу України, та за процедурою, передбаченою Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284.

З матеріалів справи вбачається, що заявлений позивачем до стягнення розмір збитків за фактичне використання земельної ділянки, за період з 01.01.2015 по 30.09.2017, на загальну суму 18 475,92 грн. відповідає обставинам справи, проведений з дотриманням Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 та є обґрунтованим.

Судом також враховано, що відповідно до частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України обов'язок щодо доведення відсутності вини особи в заподіянні збитків покладається саме на заподіювача цих збитків. Відповідач не довів належними та допустимими доказами відсутність своєї вини в несвоєчасному укладенні договору оренди земельної ділянки.

Таким чином, господарський суд приходить до висновку про наявність повного складу цивільного правопорушення з боку відповідача як-то: протиправність поведінки (користування земельною ділянкою без оформлення договору оренди земельної ділянки), збитки (визначені комісією з питань визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам), причинний зв`язок між збитками та поведінкою, вина (саме використання земельної ділянки без належного правового оформлення, позбавило власника земельної ділянки права отримати від цієї земельної ділянки дохід в розмірі орендної плати, тобто призвело до виникнення збитків).

Можливість стягнення збитків (упущеної вигоди) за користування земельними ділянками з фактичних користувачів внаслідок неодержання доходів у вигляді орендної плати викладена у постанові Верховного Суду 18.04.2018 у справі № 904/11577/16.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача збитків, завданих використанням земельної ділянки за відсутності належним чином оформленого права землекористування за період з 01.01.2015 по 30.09.2017, у сумі 18 475,92 грн. є обґрунтованими, доведеними позивачем належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 762,00 грн. покладаються на відповідача, оскільки позов задоволено.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Чиполліно" (51900, м. Кам'янське, вул. Горобця, буд. 1/1013, ідентифікаційний код 37425536) на користь Кам'янської міської ради (51931, м. Кам'янське, майдан ОСОБА_1, буд. 2, ідентифікаційний код 24604168, р/р 0013 одержувач: УДКСУ у м. Кам'янське, код 13050200, банк одержувача: ГУДКСУ у Дніпропетровській області МФО 805012) 18 475,92 грн. збитків завданих використанням земельної ділянки та 1 762,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 29.05.2018.

Суддя Е.М. Бондарєв