ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" травня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/3240/17

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Петрова В.С.

при секретарі Граматик Г.С.

за участю представників:

від позивача (стягувача) не зявився,

від відповідача (боржника) ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Виробничо-комерційної фірми „Юна-Сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про відстрочення виконання рішення суду (вх. № 2-2305/18 від 05.05.2018 р.) в порядку ст. 331 Господарського процесуального кодексу України по справі № 916/3240/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Асканія Дістрібюшн до Виробничо-комерційної фірми „Юна-Сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення 299726,49 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Асканія Дістрібюшн звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Виробничо-комерційної фірми «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості за договором поставки з відстрочкою платежу № 42/15 від 11.06.2015 р. в загальній сумі 301413,89 грн., у т.ч. 265653,89 грн. основного боргу, 35760,00 грн. пені, нарахованої за період 09.09.2016 р. до 14.03.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.12.2017 р. позовну заяву ТОВ „Асканія Дістрібюшн прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3240/17, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23 січня 2018 р.

В ході підготовчого провадження позивачем була подана до господарського суду заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача основний борг в сумі 264975,71 грн. та пеню в сумі 34750,78 грн., посилаючись на допущення технічної помилки в сумі основного боргу у розмірі 678,18 грн., у звязку з чим був частково зменшений розмір пені згідно наведеного в заяві розрахунку пені.

Враховуючи те, що заява про зменшення позовних вимог подана позивачем до закінчення підготовчого засідання згідно п. 2. ч. 2 ст. 46 ГПК України із дотриманням встановлених законом вимог, вказана заява прийнята судом до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.03.2018 р. у справі № 916/3240/17 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні суду на 26.03.2018 р.

26.03.2018 р. відповідач звернувся до суду з заявою про застосування строків позовної давності щодо нарахування пені (а.с. 178). Вказана заява була прийнята судом до розгляду.

03.04.2018 р. від позивача до господарського суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача основний борг в сумі 264975,71 грн. та пеню в сумі 12271,25 грн. Вказана заява про зменшення частково розміру нарахованої пені позивачем обґрунтована пропущенням строку нарахування пені за частиною видаткових накладних, про що заявлено було відповідачем.

Враховуючи те, що заява про зменшення позовних вимог подана позивачем після закінчення підготовчого провадження, з порушенням встановленого в п. 2. ч. 2 ст. 46 ГПК України строку на її подання, вказану заяву було розцінено судом як додаткові пояснення по справі.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.04.2018 року у справі № 916/3240/17 позов ТОВ „Асканія Дістрібюшн задоволено частково та на користь останнього стягнуто з Виробничо-комерційної фірми «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю основний борг в сумі 264975,71 грн., пеню в розмірі 12271,25 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 4158,70 грн.

05.05.2018 р. ВКФ «Юна-Сервіс» у вигляді ТОВ подана до господарського суду заява про відстрочення виконання рішення господарського суду по справі № 916/3240/17 строком на один рік. В обґрунтування поданої заяви ВКФ „Юна-Сервіс у вигляді ТОВ вказує, що в І кварталі 2018 року підприємство отримало збиток від провадження господарської діяльності у розмірі 353000,00 грн., про що свідчить звіт про фінансові результати форма № 2. Також заявник зазначає про відсутність на його рахунках достатніх коштів для належного виконання рішення суду, про що свідчать довідки банківських установ, а саме: АТ «УкрСиббанк» від 25.04.2018 р. вих. № 76-11-24/65; ПАТ «Промінвестбанк» від 19.04.2018 р. вих. №116/20-49; ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» від 16.04.2018 р. вих. № Д2-В4/63-194; ПАТ «МТБ ОСОБА_2» від 02.04.2018 р. № 912/01; ПАТ «Комерційний банк «Центр» від 05.04.2018 р. вих. № 32.03-06/686; ПАТ «Перший український міжнародний банк» від 12.04.2018 р. вих. № ODЕ-07.3/280. Крім того заявник вказує, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 27.04.2017 р. у виконавчому провадженні №53853841 накладено арешт на грошові кошти на рахунках ВКФ «Юна-Сервіс» у вигляді ТОВ згідно ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 20.04.2017 р. у справі № 363/472/17 про забезпечення позову. Наразі заявник стверджує, що ним вживаються заходи для відновлення прибутковості господарської діяльності та поповнення коштами рахунків підприємства. Так, заявник вказує, що у його власності перебуває база відпочинку «Орбіта», загальною площею 10623,93 кв.м, яка розташована за адресою: Миколаївська область, с. Коблеве, пр. Курортний, буд. 7. З огляду на сезонність діяльності вказаної бази відпочинку, заявник вказує, що отримання доходів від діяльності зазначеного обєкту також носить сезонний характер. Відповідно до наказу Виробничо-комерційної фірми «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю від 30.03.2018 р. № 15осн у сезоні 2018 р. база відпочинку «Орбіта» здійснюватиме діяльність з 27.04.2018 р. по 01.10.2018 р. За ствердженнями заявника, від діяльності бази відпочинку «Орбіта» у попередніх періодах (сезонах) підприємство отримувало дохід у розмірі не менше 1,5 млн. грн. за сезон. Так, заявник стверджує, що експлуатація бази відпочинку «Орбіта» протягом сезону 2018 року надасть змогу Товариству отримати дохід від цієї діяльності та належно виконати рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2018 року у справі №916/3240/17.

Відтак, з огляду на вказані обставини заявник просить суд відстрочити виконання судового рішення у даній справі про стягнення заборгованості строком на один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.05.2018 р. у справі № 916/3240/17 заяву Виробничо-комерційної фірми „Юна-Сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про відстрочення виконання рішення суду прийнято до провадження судді Петрова В.С. та розгляд заяви призначено в засіданні суду на 15 травня 2018 р.

Позивач (стягувач) в засідання суду не зявився, при цьому 15.05.2018 р. від позивача (стягувача) надійшло до суду клопотання про продовження строку розгляду заяви та перенесення розгляду заяви у звязку з неможливістю представника зявитись у судове засідання через відрядження.

Вказане клопотання позивача (стягувача) судом залишено без задоволення, оскільки приписами ч. 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено граничний десятиденний строк для розгляду судом заяви про відстрочення виконання судового рішення. При цьому посилання позивача на положення ч. 2 ст. 119 ГПК України щодо можливості продовження судом процесуального строку є безпідставними, оскільки вказані положення Кодексу передбачають можливість продовження лише процесуального строку, встановленого судом, тому не можуть бути застосовані до строку, який встановлено законом, в даному випадку ст. 331 ГПК України.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та заяви відповідача (заявника), вислухавши доводи представника відповідача, господарський суд встановив наступне.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Вказані положення кореспондують зі ст. 326 ГПК України.

Як передбачено ст. 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

10.05.2018 р. Господарським судом Одеської області на виконання судового рішення у справі № 916/3240/17 видано наказ про його примусове виконання щодо стягнення з Виробничо-комерційної фірми «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю на користь ТОВ „Асканія Дістрібюшн основного боргу в сумі 264975,71 грн., пені в розмірі 12271,25 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 4158,70 грн.

Згідно ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

За змістом вказаної норми, звернення сторони до суду із заявою про відстрочення виконання рішення суду не залежить від набрання рішенням законної сили. Тому суд не має підстав для відмови у розгляді поданої відповідачем заяви про відстрочення виконання рішення суду у даній справі, яке на момент звернення заявника до суду з цією заявою (05.05.2018 р.) не набрало законної чинності.

За приписами ч. 3, 4 ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

При цьому при вирішенні заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення судом враховується те, що задоволення вказаних заяв можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (ч. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 р. „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження).

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання. З цією метою, під час вирішення питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суди повинні враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

На необхідність встановлення зазначених обставин також зазначено постанові Пленуму Вищого господарського суду України N 9 від 17.10.2012 р. „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України.

Як випливає зі змісту заяви, в обґрунтування підстав для відстрочення виконання судового рішення у даній справі № 916/3240/17 від 10.04.2018 р. строком на один рік відповідач (боржник) посилається на неможливість виконання цього рішення суду на теперішній час з огляду на отримання ним у І кварталі 2018 року збитку від провадження господарської діяльності у розмірі 353000,00 грн. згідно наданого до заяви звіту про фінансові результати (форма № 2). Також заявник зазначає про відсутність на його рахунках достатніх коштів для належного виконання рішення суду, про що свідчать довідки банківських установ, а саме: АТ «УкрСиббанк» від 25.04.2018 р. вих. № 76-11-24/65; ПАТ «Промінвестбанк» від 19.04.2018 р. вих. №116/20-49; ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» від 16.04.2018 р. вих. № Д2-В4/63-194; ПАТ «МТБ ОСОБА_2» від 02.04.2018 р. № 912/01; ПАТ «Комерційний банк «Центр» від 05.04.2018 р. вих. № 32.03-06/686; ПАТ «Перший український міжнародний банк» від 12.04.2018 р. вих. № ODЕ-07.3/280. Крім того, згідно постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 27.04.2017 р. у виконавчому провадженні №53853841 був накладений арешт на грошові кошти на рахунках ВКФ «Юна-Сервіс» у вигляді ТОВ на підставі ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 20.04.2017 р. у справі № 363/472/17 про забезпечення позову. Наразі, за ствердженнями заявника, ним вживаються заходи для відновлення прибутковості господарської діяльності та поповнення коштами рахунків підприємства. Зокрема, заявник вказує, що у його власності перебуває база відпочинку «Орбіта», загальною площею 10623,93 кв.м, яка розташована за адресою: Миколаївська область, с. Коблеве, пр. Курортний, буд. 7. Відповідно до наказу Виробничо-комерційної фірми «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю від 30.03.2018 р. № 15осн у сезоні 2018 р. база відпочинку «Орбіта» здійснюватиме діяльність з 27.04.2018 р. по 01.10.2018 р. За ствердженнями заявника, від діяльності бази відпочинку «Орбіта» у попередніх періодах (сезонах) підприємство отримувало дохід у розмірі не менше 1,5 млн. грн. за сезон. Так, заявник стверджує, що експлуатація бази відпочинку «Орбіта» протягом сезону 2018 року надасть змогу Товариству отримати дохід від цієї діяльності та належно виконати рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2018 року у справі №916/3240/17.

Між тим, на думку суду, наведені заявником доводи в обґрунтування своєї заяви не свідчать про наявність саме обставин, які ускладнюють та виключають можливість виконання судового рішення у даній справі. Так, збитковість від господарської діяльності у І кварталі 2018 року не може вважатись такою обставиною, що істотно ускладнює виконання рішення або робить його неможливим. Адже підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 ГК України). Тим більш, як вбачається зі змісту рішення суду у даній справі, стягнута судом заборгованість існувала у відповідача з квітня 2017 року, тому збитки від господарської діяльності у І кварталі 2018 року не звільняють відповідача від виконання існуючих зобовязань по сплаті заборгованості. Щодо інших доводів відповідача про можливість отримання прибутку від діяльності бази відпочинку «Орбіта» суд зазначає, що доказів належності такої бази відповідачу не надано, як і не надано доказів прибутковості від її діяльності. Відтак, заявником не надано жодного доказу на підтвердження доводів щодо існування у заявника можливості виконання рішення суду впродовж одного року, тобто строку, на який заявник просить відстрочити виконання рішення суду.

Відтак, виходячи з наведеного, суд вважає, що заявник не навів суду переконливих доводів щодо наявності саме таких виняткових обставин у розумінні ст. 331 ГПК України, які б тягли за собою необхідність відстрочення виконання рішення суду.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши обставини, викладені відповідачем у заяві про відстрочення виконання рішення суду, суд доходить до висновку про відсутність підстав для відстрочення виконання судового рішення по даній справі.

Наразі суд зазначає, що в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. у справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

З огляду на викладене та враховуючи те, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист, суд зазначає, що з урахуванням інтересів позивача та ступеня вини відповідача у виникненні спору відстрочення виконання рішення суду суперечитиме завданням господарського судочинства, якими, зокрема, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Керуючись ст. 331, ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволені заяви Виробничо-комерційної фірми „Юна-Сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про відстрочення виконання рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2018 р. по справі № 916/3240/17 відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали підписано 18.05.2018 р.

Суддя В.С. Петров