ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2018р. Справа № 914/590/18

місто Львів

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Захід» (вул.Обліски, буд. 139 м. Долина, Івано-Франківська область, 77503)
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансхолод Львів» (вул. Кільцева, буд. 1, с. Ямпіль, Пустомитівський район, Львівська область, 81122)
про:стягнення 15383 грн. 00 коп.

Суддя: Цікало А. І.

При секретарі: Зелінка В.В.

Представники:

Позивача:ОСОБА_1 представник (довіреність від 16.05.2018 р. № 245)
Відповідача:не з'явився

02.04.2018 р. на розгляд Господарського суду Львівської області за вх. № 628 поступила позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Захід» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансхолод Львів» про стягнення 15383 грн. 00 коп. коштів, витрачених на послуги сервісу по усуненню недоліків, виявлених в період дії гарантії на ремонтні роботи.

Ухвалою суду від 03.04.2018 р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Захід» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансхолод Львів» про стягнення 415383 грн. залишено без руху та встановлено позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Транс-Захід» строк у десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви, а саме: надати суду відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; надати суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи; надати суду підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

18.04.2018 р. до суду за вх. № 13768/18 від позивача поступила довідка в якій підтверджується наявність у позивача оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

18.04.2018 р. до суду за вх. № 13771/18 від позивача поступила довідка в якій позивач підтверджує що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

18.04.2018 р. до суду за вх. № 13772/18 від позивача поступила довідка в якій наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Ухвалою суду від 18.04.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 17.05.2018 р.

02.05.2018 р. до суду за вх. № 15355/18 від відповідача поступив відзив на позовну заяву, в якому він повністю заперечив позовні вимоги та просить суд відмовити в задоволенні позову. До зазначеного відзиву долучено докази надіслання такого позивачу.

14.05.2018 р. до суду за вх. № 16845/18 від позивача поступила відповідь на відзив, в якій він зазначив про необґрунтованість доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву.

В судовому засіданні 17.05.2018 р. судом оголошено перерву до 24.05.2018 р.

Позивач явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

Представник позивача позов підтримав, просив суд задоволити позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві та поясненнях.

Відповідач відзив на позов подав, проти позову заперечив, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки представника в судове засідання не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, суд встановив наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 13.12.2017 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Захід» (позивач) звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансхолод Львів» (відповідач) з метою отримання послуг по ремонту холодильно-опалювального агрегата SMX 50 № ХОУ: 0665D61405, № техпаспорту: 050683, № тр. засобу: АТ 02-08 ХР.

Згідно з актом виконаних робіт № РН-0000925 від 13.12.2017 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансхолод Львів» виконало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Захід» прийняло роботи по ремонту холодильно-опалювального агрегату відповідно до калькуляції послуг і ремонтних робіт № РН-0000925 від 13.12.2017 р.

У пункті 3 акту виконаних робіт № РН-0000925 від 13.12.2017 р. зазначено: «Гарантія дійсна до: 29.01.18 р. Гарантійний ремонт проводиться тільки на виробничих площах сервісних станцій підприємств, що належать ТзОВ «Трансхолод Львів». На АКБ гарантія не розповсюджується.».

Відповідно до рахунку-фактури № СФ-0002412 від 13.12.2017 р. вартість робіт та матеріалів склала 94009,28 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс-Захід» повністю оплачено вартість робіт та матеріалів, що підтверджується платіжним дорученням від 14.12.2017 р. № 2209.

Наказом по Товариству з обмеженою відповідальністю «Транс-Захід» від 11.12.2017 р. № 234, направлено у службове відрядження водія а/м Рено, державний номер НОМЕР_1, причіп АТ0208ХР, по маршруту Долина-Ямниця-Польща. Згідно з товарно-транспортною накладною № 182063, вантаж одержано замовником 18.12.2017 р.

Як стверджує позивач, 19.12.2017 р. в ОСОБА_2, водій Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Захід» ОСОБА_3, готуючись до наступного планового завантаження, виявив несправність причепу № НОМЕР_2, а саме: негерметичність прокладки компресора, витік фреону. Оскільки водій мав прибути на завантаження 20.12.2017 р., згідно з договору-заявки від 16.12.2017 р., про поломку в телефонному режимі було повідомлено ТзОВ «Трансхолод Львів». Задля уникнення додаткових витрат на повернення транспортного засобу на сервісну станцію ТзОВ «Трансхолод Львів», представник ТзОВ «Трансхолод Львів» в телефонному режимі дав згоду на те, щоб відремонтувати холодильно-опалювальний агрегат на місцевій станції технічного обслуговування і гарантував в повному обсязі відшкодувати кошти, витрачені на послуги сервісу по усуненню виявлених недоліків.

Позивач зазначає, що з метою ремонту холодильної установки, ТзОВ «Транс-Захід» звернулось на станцію технічного обслуговування First Data polcard (ОСОБА_2). За надання послуг по ремонту холодильної установки був виставлений рахунок-фактура № 3488/2017 від 19.12.2017 р. на суму 1849,32 злотих (467,87 євро), що станом на 19.12.2017 р. по курсу НБУ в еквіваленті до гривні становить 15383 гривні. Позивачем оплачено зазначений рахунок, що підтверджується квитанцією № 380 від 19.12.2017 р. (копію долучено до матеріалів справи).

Як стверджує позивач, після повернення холодильно-опалювального агрегату на територію України, ТзОВ «Транс-Захід» звернулось до ТзОВ «Трансхолод Львів» з проханням відшкодувати кошти, сплачені за надання послуг польською станцією технічного обслуговування First Data polcard у розмірі 15383 грн., але ТзОВ «Трансхолод Львів» відмовилось в повній мірі відшкодувати кошти та в усному порядку представник ТзОВ «Трансхолод Львів» повідомив, що згідний повернути лише 5000 грн.

19.01.2018 р. за вих. № 19 ТзОВ «Транс-Захід» надіслало ТзОВ «Трансхолод Львів» претензію № 01/18 із вимогою відшкодувати кошти у розмірі 15383 грн., сплачені за надання послуг польською станцією технічного обслуговування First Data polcard по ремонту холодильної установки.

23.02.2018 р. ТзОВ «Транс-Захід» отримало відповідь на вказану претензію, в якій зазначено, що ТзОВ «Трансхолод Львів» не визнає вимоги претензії, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що поломка холодильно-опалювального агрегату сталась в період дії гарантії на роботи і матеріали, відповідно до акту виконаних робіт № РН-0000925 від 13.12.2017 р., позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів у розмірі 15383 грн., сплачених за надання послуг польською станцією технічного обслуговування First Data polcard по ремонту холодильної установки.

Заперечуючи позовні вимоги, відповідач у відзиві на позовну заяву стверджує, що гарантійний ремонт проводиться тільки на виробничих площах сервісних станцій ТзОВ «Трансхолод Львів». При виході з ладу холодильно-опалювального агрегату необхідно встановити причину поломки та з чиєї вини це сталось. Польська станція технічного обслуговування First Data polcard не входить у сервісні станції відповідача. ТзОВ «Трансхолод Львів» має технічну можливість виїжджати на місце поломки, в тому числі і за кордон, для встановлення причин та ремонту поломки. У даному випадку відповідач не мав можливості встановити причину виходу з ладу холодильно-опалювального агрегата, оскільки позивач офіційно не звертався до відповідача про настання гарантійного випадку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Статтею 181 Господарського кодексу України встановлений загальний порядок укладання господарських договорів, відповідно до якого, зокрема, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Аналіз правовідносин, що склалися між позивачем і відповідачем у даній справі, надає можливість зробити висновок, що відповідач фактично виконав підрядні роботи на замовлення позивача.

Відповідно до приписів статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 839 Цивільного кодексу України встановлено, що підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Відповідно до ст. 857 Цивільного кодексу України, робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Між позивачем та відповідачем письмовий договір, в якому б сторони обумовили якість робіт, не укладався. При таких обставинах якість робіт, виконаних відповідачем, повинна відповідати вимогам, що звичайно ставляться.

У даному випадку відповідач здійснив ремонт холодильно-опалювального агрегату (причеп) SMX 50 № ХОУ: 0665D61405, № техпаспорту: 050683, № тр. засобу: АТ 0208 ХР та надав гарантію не на весь холодильно-опалювальний агрегат, а лише на роботи, які були здійсненні та матеріали, які були використані при виконанні ремонту. Перелік таких робіт та матеріалів відображено у калькуляції № РН-0000925 від 13.12.17 р. (копію долучено до матеріалів справи).

Отже, відповідач несе відповідальність за неналежну якість наданих ним послу та використаних ним матеріалів, перелік яких відображено у калькуляції № РН-0000925 від 13.12.17 р.

При цьому, суд зазначає, що відповідальність виконавця настає лише у тому випадку, коли замовником дотримано всіх встановлених правил використання, зберігання чи транспортування товару, а також відсутності втручання третіх осіб, яке може призвести до виходу з ладу товару (обладнання).

Із рахунку-фактури польської станції технічного обслуговування First Data polcard № 3488/2017 від 19.12.2017 р. не вбачається, що польською станцією технічного обслуговування First Data polcard при здійснені ремонту холодильної установки використано тотожні матеріали та виконано тотожні роботи, що і відповідачем згідно калькуляції № РН-0000925 від 13.12.17 р.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо причин виходу з ладу холодильно-опалювального агрегату (висновок діагностики, тощо).

В рахунку-фактурі польської станції технічного обслуговування № 3488/2017 від 19.12.2017 р. не зазначено моделі та інших реєстраційних номерів, за якими можна було б ідентифікувати холодильну установку.

Позивачем не доведено, а судом не встановлено факту дотримання позивачем правил експлуатації холодильно-опалювального агрегату після його ремонту та передачі позивачу.

У пункті 3 акту виконаних робіт № РН-0000925 від 13.12.2017 р., зазначено, що гарантійний ремонт проводиться тільки на виробничих площах сервісних станцій підприємств, що належать ТзОВ «Трансхолод Львів».

Отже, позивач був проінформований про порядок проведення гарантійного ремонту, про що свідчить підпис та печатка позивача на акті виконаних робіт № РН-0000925 від 13.12.2017 р.

Підписавши акт виконаних робіт № РН-0000925 від 13.12.2017 р., позивач погодився, зокрема, з порядком проведення гарантійного ремонту.

Пунктом 13 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 р. N 506 встановлено, що у разі виникнення потреби у визначенні причини втрати якості товару, гарантійний термін якого не вичерпався, продавець зобов'язаний у триденний термін з дня одержання письмової заяви від споживача відправити такий товар на експертизу. Експертиза проводиться за рахунок продавця. Якщо в результаті експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі товару споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування, дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов'язаний відшкодувати продавцю (підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець) має право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що позивачем не доведено факту дотримання позивачем правил експлуатації холодильно-опалювального агрегату після його ремонту та передачі позивачу, не доведено, що польською станцією технічного обслуговування First Data polcard при здійснені ремонту холодильної установки використано тотожні матеріали та виконано тотожні роботи, що і відповідачем згідно калькуляції № РН-0000925 від 13.12.17 р. та на які відповідачем надано гарантію, позивачем не надано, а в матеріалах справи відсутні відомості щодо причин виходу з ладу холодильно-опалювального агрегату, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Захід» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансхолод Львів» про стягнення 15383 грн. 00 коп. коштів, витрачених на послуги сервісу по усуненню недоліків, виявлених в період дії гарантії на ремонтні роботи не обґрунтовані та не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір, сплачений позивачем за подання даної позовної заяви, слід покласти на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 3, 7, 11, 42, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 86, 123, 129, 232, 237, 238, 252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Захід» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансхолод Львів» про стягнення 15383 грн. 00 коп. коштів, витрачених на послуги сервісу по усуненню недоліків, виявлених в період дії гарантії на ремонтні роботи відмовити повністю.

2. Судовий збір покласти на позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Захід».

Повне рішення складено 30 травня 2018 року.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Цікало А.І.