ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 921/167/18
УХВАЛА

про повернення заяви про порушення справи про банкрутство

Суддя Хома С.О.,

Розглянувши: Заяву №1107/10/19-00-10-03-12/2879 від 08.05.18 (вх.№194 від 16.05.2018) кредитора: Головного управління ДФС у Тернопільській області, 46003 Тернопільська область, м.Тернопіль вул.Білецька,1, податковий номер 39403535

до боржника: Приватного підприємства "Стейтон-Груп", 4601, вул.Майдан Волі, буд.4 м.Тернопіль Тернопільська область, податковий номер 39397375

про: порушення справи про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Згідно ч.3 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів- грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено порядок повернення господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо:

-заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посаду якої у заяві не зазначено;

-заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі;

-не подано доказів щодо сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі;

-заявник-кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами в розмірі, визначеному частиною третьою статті 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом;

-заявник-кредитор не надав доказів надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів;

-з інших підстав, передбачених статтею 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Закону.

Відповідно до п.11.1.Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі-Інструкція), затвердженої постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, органом стягнення (стягувачем) податкового боргу, простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) відповідно до статті 41 Податкового кодексу України та статті 17 Бюджетного кодексу України є контролюючі органи.

Відповідно до п.11.2. Інструкції стягувач ініціює стягнення коштів у випадках, визначених пунктом 11.1 глави 11 цієї Інструкції:

1) з рахунків платників податків - на підставі рішення суду або рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу (за умов, визначених пунктом 95.5 статті 95 Податкового кодексу України);

2) з рахунків суб'єктів господарювання - на підставі рішення суду.

Згідно абзаців першого та другого пункту 11.4 Інструкції відповідно стягувач для стягнення коштів оформляє не менше ніж у трьох примірниках інкасове доручення (розпорядження) за формою, наведеною в додатку 22 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення розрахункових документів, що викладені в додатку 7 до цієї Інструкції; у реквізиті "Призначення платежу" інкасового доручення (розпорядження) стягувач зазначає назву, дату видачі та номер (якщо він присвоєний) судового рішення / рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу. Судове рішення / рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, на підставі якого оформлено інкасове доручення (розпорядження), банку не подається.

Банк, що обслуговує стягувача, приймає інкасові доручення (розпорядження) протягом 10 календарних днів з дати їх складання, а банк платника - протягом 30 календарних днів з дати їх складання (абзац 3 пункту 11.4 Інструкції)

Згідно абзацу 4 пункту 11.4 Інструкції стягувач доставляє інкасове доручення (розпорядження) в банк платника самостійно (через працівника стягувача, рекомендованим або цінним листом тощо).

Банк платника в разі відмови виконати інкасове доручення (розпорядження), оформлене стягувачем, у день його надходження має зробити на його зворотному боці напис про причину повернення документа без виконання (з обов'язковим посиланням на статтю закону України, відповідно до якої інкасове доручення (розпорядження) не може бути виконано, та/або главу/пункт нормативно-правового акта Національного банку, який порушено), зазначити дату повернення (це засвідчується підписами відповідального виконавця і працівника, на якого покладено функції контролера, та відбитком штампа банку) і не пізніше наступного робочого дня надіслати (рекомендованим або цінним листом) / передати це інкасове доручення (розпорядження) стягувачу, від якого воно надійшло (абзац 1 пункт 11.11 Інструкції).

Згідно п.41.2 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п.95.1. ст.95 Податкового кодексу України)

Згідно п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до ч.7 ст.11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до заяви кредитора додаються також:

-копія виконавчого документа;

-докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів;

-до заяви кредитора - органу доходів і зборів чи інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, доказами на підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів є:

- рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили;

-інкасові доручення для примусового стягнення коштів у дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу;

-докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України.

Як зазначається заявником в Заяві про порушення справи про банкрутство, у платника відсутні відкриті рахунки у банках, відповідно податковий орган не може виставити інкасові доручення відповідно до постанови від 10.07.2017 про стягнення податкового боргу в сумі 2273487,62 грн. На підтвердження зазначеного, заявником додано перелік банківських рахунків у вигляді таблиці, з якої не можливо встановити ким саме надана така інформація (назва установи, підпис та ім'я відповідальної особи,яка засвідчила такий перелік відсутні).

Крім того, заявником не подано самих інкасових доручень та доказів звернення до банківських установ шляхом подання таких інкасових доручень для примусового стягнення коштів у доход бюджету у рахунок погашення податкового боргу.

Також заявником не подано доказів на підтвердження відмови банківських установ у прийнятті інкасових доручень, у зв'язку з відсутністю відкритих рахунків платника.

Тобто, підсумовуючи вищенаведене, суд зауважує, що заявником не подано доказів вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку (подання до банківських установ інкасових доручень), що є порушенням вимог ст.15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Головне управління ДФС у Тернопільській області як кредитор не подав до заяви про порушення справи про банкрутство Приватного підприємства "Стейтон-Груп" доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами в розмірі, визначеному ч.3 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження (в даному випадку, після подання інкасових доручень до банківських установ), якщо інше не передбачено цим Законом.

Таким чином, з огляду на наведені судом обставини, у суду правові підстави вважати подану заяву такою, що відповідає вимогам зазначеним у Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відсутні. А відтак, суд вважає, що подану Заяву про порушення справи про банкрутство Приватного підприємства "Стейтон-Груп" слід повернути без розгляду.

Керуючись ст.15 Закону України" Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву №1107/10/19-00-10-03-12/2879 від 08.05.18 (вх.№194 від 16.05.2018) кредитора: Головного управління ДФС у Тернопільській області про порушення справи про банкрутство Приватного підприємства "Стейтон-Груп" повернути без розгляду.

2.Повернення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Додаток: Заява №1107/10/19-00-10-03-12/2879 від 08.05.18 з додатками, всього на 26 аркушах, в тому числі: оригінал платіжного доручення №4468 від 15 березня 2018 року про сплату судового збору в сумі 1762 грн, оригінал платіжного доручення №3876 від 20 листопада 2017 року про сплату судового збору в сумі 16000 грн., конверт.

Ухвалу підписано:18 травня 2018 року

Суддя                                                                                С.О. Хома