ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2018р. Справа №914/399/18

За позовною заявою: Приватного акціонерного товариства "Отіс", м. Київ

до відповідача: Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельного кооперативу "Апартаменти-Захід11", м. Львів

про стягнення боргу за договором D 2 №16366 від 29.09.2014р. на виготовлення та монтаж ліфтового обладнання в розмірі 49 200,00 грн.

Суддя Ділай У.І.

Секретар Климишин Ю.О.

За участі представників сторін:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається справа за позовом Приватного акціонерного товариства "Отіс", до відповідача: Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельного кооперативу "Апартаменти-Захід11", про стягнення боргу за договором D 2 №16366 від 29.09.2014р. на виготовлення та монтаж ліфтового обладнання в розмірі 49 200 грн.

Ухвалою суду від 30.03.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 26.04.2018р.

17.04.2018р. за вх.№13608/18 від позивача через канцелярії суду поступило Клопотання про надання на огляд оригіналів документів, з додатками, а саме оригінал Договору D2 №16366 від 29.09.2014р. з додатками, Акт приймання виконаних будівельних робіт, Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2015р., платіжні доручення: №9846228 від 01.10.2014, №12022566 від 27.02.2015, №1222573 від 02.03.2015, №12455324 від 11.03.2015р. та Витяг з ЄДР на позивача.

20.04.2018р. за вх.№14164/18 від позивача поступило клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, у зв'язку з браком ресурсів та співробітників, що могли б прийняти участь у судовому засіданні, зважаючи на місцезнаходження позивача (м. Київ).

Сторони в судове засідання 26.04.2018р. явки повноважних представників не забезпечили. Відповідач вимог ухвали суду не виконав. Докази вручення ухвали суду відповідача, на адресу суду не повертались.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 26.04.2018р., юридична адреса, збігається із зазначеною позивачем у позовній заяві (79007, м.Львів, вул. Наливайка, буд. 3, кімн. 9), на яку судом і скеровано ухвалу суду про відкриття провадження у справі №914/399/18.

Ухвалою суду від 26.04.2018р. розгляд справи відкладено на 22.05.2018р.

Позивач та відповідач явки повноважних представників в судове засідання 22.05.2018р. не забезпечили, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Господарським судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про час та місце судового засідання.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

У зв'язку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України - за наявними у ній матеріалами.

У відповідності до ст.248 Господарського процесуального кодексу України - суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Строк вирішення спору завершується 30.05.2018р. Відтак, в суду відсутні підстави для подальшого відкладення розгляду справи поза межами строку, встановленого для вирішення спору у спрощеному позовному провадженні.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

29.09.2014р. позивач та відповідач уклали договір D2 № 16366 на виготовлення та монтаж ліфтового обладнання, відповідно до якого позивач зобов'язався виготовити та провести монтажно-налагоджувальні роботи ліфтового обладнання у житловому будинку за адресою вул. Пулюя, 34, 36, 38….с.11 - ліфт №1, в/п 1000 кг на 12 зупинок, кількістю одна одиниця, а відповідач зобов'язався сплатити вартість обладнання за ціною, визначеною цим договором у розділі 2; провести прийомку поставленого обладнання відповідно до умов 4. Додатками до договору сторони підписали специфікацію обладнання та перелік підготовчих робіт.

У п. 2.1. договору зазначено, що загальна вартість договору з врахуванням ПДВ склала 393 960,00 грн.

Відповідно до пункту 2.2. даного договору, розрахунки здійснюються шляхом поетапної оплати:

1- й етап - 30 % вартості обладнання, до 30 вересня 2014 року.

2- й етап - 30 % вартості обладнання, до 31 жовтня 2014 року.

3- й етап - 40 % вартості обладнання, до 30 листопада 2014 року.

4- й етап - 50 % вартості робіт, протягом 5 банківських днів після прибуття обладнання на об'єкт монтажу.

Подальші розрахунки - 50% вартості робіт (монтажно - налагоджувальні роботи ліфтового обладнання) здійснюються замовником на підставі акту (форми КБ-2в, КБ-3), підписаного уповноваженими представниками сторін.

Як зазначено в позовній заяві, взяті зобов'язання позивач виконав повністю. На підтвердження виконання робіт позивач долучив акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2015 року на суму 98 400, 00 грн.

За умовами п. 2.2. договору, оплата за виконані роботи здійснюється на протязі п'яти банківських днів після підписання акту.

За твердженням позивача, відповідач свої зобов'язання за договором щодо виконання 1-го, 2-го, 3-го, та 4-го етапів оплати виконав належним чином, що підтверджується платіжними дорученнями на загальну суму 344 760, 00 грн.: від 01.10.2014р. № 9846228 на суму 88 668, 00 грн; від 27.02.2015р. № 12022566 на суму 88 668, 00 грн; від 02.03.2015р. № 12022573 на суму 118224,00 грн.; від 11.03.2015р. № 12455324 на суму 49200,00 грн.

Однак, оплату 50% вартості монтажно - налагоджувальних робіт ліфтового обладнання робіт у розмірі 49 200 грн., відповідач не здійснив.

В порядку досудового врегулювання спору - 23.01.2018р. позивач скерував претензію відповідачу щодо оплати заборгованості. Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушенням умов договору не оплатив позивачу виконані роботи. Відтак, ПАТ «Отіс» звернулося до господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 49 200,00 грн.основного боргу.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договір D2 № 16366 на виготовлення та монтаж ліфтового обладнання від 29.09.2014р., у зв'язку з чим набули взаємних прав і обов'язків. За своєю правовою природою вказаний договір належить до договорів підряду.

За договором підряду, відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до п.5.1. договору, позивач зобов'язувався виготовити все необхідне обладнання та провести монтажно-налагоджувальні роботи, а відповідач, відповідно до п. 5.2, прийняти та оплатити виконані роботи.

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові (ст. 853 ЦК України).

Факт виконання позивачем своїх зобов'язань по договору підтверджується матеріалами справи, зокрема, актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2015 року на суму 98 400, 00 грн. та не заперечено відповідачем.

Згідно із матеріалами справи, жодних зауважень зі сторони відповідача в акті не зазначено. Відтак, відповідач підписуючи акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2015 року погодився із об'ємом та вартістю робіт виконаних позивачем (оригінали оглянуто судом). Відповідач оплату за поставлений товар здійснив частково, в результаті утворилась заборгованість в розмірі в сумі 49 200, 00 грн вартості робіт (монтажно - налагоджувальні роботи ліфтового обладнання).

Підписання відповідачем акту приймання виконаних будівельних робіт, який є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідач про дійсність отриманих послуг та проти наявності заборгованості не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідач самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобов'язань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором, а відтак, з відповідача слід стягнути на користь ПАТ «Отіс» заборгованість в розмірі 49 200, 00 грн вартості робіт (монтажно - налагоджувальні роботи ліфтового обладнання).

Судовий збір покладається на відповідача, оскільки, спір виник з його вини.

Керуючись статтями 4, 7 , 13, 14, 73, 74, 76-79, 91, 96, 120, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити.

2.Стягнути з Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельного кооперативу "Апартаменти-Захід 11" (79007, м. Львів, вул. Наливайка, будинок 3, кімната 9, ідентифікаційний код 39228933) на користь Приватного акціонерного товариства "Отіс" (03062, м. Київ, вул. Чистяківська, будинок 32, ідентифікаційний код 14357579) 49200,00 грн. боргу та 1 762,00 грн. судового збору.

3.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст складено 29.05.2018р.

Суддя Ділай У.І.