ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2018м. ДніпроСправа № 904/1281/18
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудовська І.А. за участю секретаря судового засідання Кандиби Н.В.

У справі:

за позовом Фізичної особи-підприємця Буданова Юрія Анатолійовича, м. Нікополь, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Транс-Інвест", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 265 640,76 грн.

Представники:

від позивача: Буданов Ю.А. виписка з ЄДР від 15.08.2017 р.

від відповідача: Удовіченко А.Г. довіреність № 01-18 від 26.01.2018 р.

Суть спору:

Фізична особа-підприємець Буданов Юрій Анатолійович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Транс-Інвест" (далі-відповідач) про стягнення 259 052,04 грн. - заборгованості, 5578,40 грн. - інфляційних, 1010,32 грн. - 3% річних та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач посилається на не повну сплату відповідачем орендної плати за періоди: з листопада та грудень 2017 та січень та лютий 2018 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2018 р. по справі № 904/1281/18 визначено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.04.2018 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2018 р. в порядку п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.05.2018 р.

В судовому засіданні 08.05.2018 р. оголошено перерву до 22.05.2018 р.

15.05.2018 р. та 22.05.2018 р. від позивача до суду надійшли заяви про зменшення розміру позовних вимог (а.с. 3, 26, 27 Том № 2).

Відповідно до приписів п. 2. ч. 2. ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, позивачем подано заяви про зменшення розміру позовних вимог вже після початку слухання справи (08.05.2018 р.) по суті, суд не вбачає правових підстав для її задоволення та залишає її без розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні 22.05.2018 р. наполягав на задоволені позовних вимог з урахуванням часткової сплати відповідачем заборгованості.

Представник відповідача у судовому засіданні 22.05.2018 р. надав лист, в якому просить суд закрити провадження в частині здійснених відповідачем платежів позивачу та в частині стягнення 3 % річних та інфляційних просив відмовити.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 22.05.2018 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача, та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2016 р. між Фізичною особою - підприємцем Будановим Юрієм Анатолійовичем (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Транс-Інвест" (орендар) укладено Договір оренди техніки з екіпажем № 01/09/2017 (далі - Договір), відповідно до умов п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове оплатне користування (оренду) транспортні засоби з екіпажем (далі - технічні засоби з екіпажем), зазначені в акті приймання-передачі в оренду.

01.09.2018 р. між позивачем та відповідачем складений акт приймання-передачі майна в оренду з екіпажем, згідно якого позивач передав відповідачу, а відповідач прийняв в строкове оплатне володіння і користування (оренду) майно (зворотній арк. справи 13).

Орендоване майно, зазначене у п. 1.1. Договору, передається в оренду для його використання орендарем за цільовим призначенням у його господарській діяльності на об'єктах, які визначаються орендарем на його розсуд протягом дії Договору (п. 1.3. Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору орендна плата за даним Договором є платежем, який вносить орендар у погоджені сторонами на протязі 20 календарних днів з дати виписаних орендодавцем рахунків за користуванням орендованим майном згідно з даним Договором, але не рідше одного разу на місяць.

Пунктами 3.3., 3.4. Договору визначено, що орендна плата перераховується орендарем орендодавцю шляхом перерахування коштів на банківський рахунок орендодавця на підставі наданих орендодавцем рахунків на оплату. Сторони домовились, що підставою для надання орендодавцем орендареві рахунків на внесення орендної плати є двосторонні акти.

Цей Договір діє з моменту його підписання сторонами по 31 грудня 2018 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання (п. 6.1. Договору в редакції Додаткової годи № 1 від 630.12.2017 р. до Договору).

Відповідач свої зобов'язання за Договором належним чином не виконав, внаслідок чого за періоди: з листопада та грудень 2017 та січень та лютий 2018 р. у нього утворилась заборгованість перед позивачем зі сплати орендних платежів на суму 259 052,04 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 1 ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного процесуального кодексу України).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 259 052,04 грн.

В процесі розгляду даної справи відповідачем проведено погашення заборгованості зі сплати орендних платежів у загальній сумі 225 000,00 грн. Дана обставина підтверджується наявним у матеріалах справи платіжними дорученнями: № 10793 від 07.05.2018 р. на суму 60 000,00 грн., № 10814 від 10.05.2018 р. на суму 30 000,00 грн., № 10833 від 14.05.2018 р. на суму 20 000,00 грн., № 10858 від 17.05.2018 р. на суму 25 000,00 грн., № 10877 від 15.05.2018 р. на суму 35 000,00 грн., № 10891 від 18.05.2018 р. на суму 20 000,00 грн. та № 10915 від 22.05.2018 р. на суму 35 000,00 грн. (тобто після подачі позову до суду 29.03.2018 р.)

Вище викладене дає суду підстави для висновку, що в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 225 000,00 грн. між сторонами відсутній предмет спору, а тому провадження в цій частині підлягає закриттю в порядку п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

На момент розгляду справи заборгованість відповідача складає 40 640,76 грн., докази погашення якої в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача: 3% річних за період з 21.12.2017 р. - по 12.03.2018 р. у сумі 1010,32 грн. та інфляційних за період з грудня 2017 р. - по лютий 2018 р. в сумі 5578,40 грн. (а.с. 30). Розрахунки 3 % річних та інфляційних судом перевірено та визнано такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ч.1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 40 640,76 грн. - заборгованості, 5578,40 грн. - інфляційних, 1010,32 грн. - 3% річних.

Судовий збір, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Закрити провадження в частині в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 225 000,00 грн. відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Транс-Інвест" (50055, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Нікопольське шосе, буд. 165; ) на користь Фізичної особи-підприємця Буданова Юрія Анатолійовича (53200, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) 40 640,76 грн. (сорок тисяч шістсот сорок грн. 76 коп.) - заборгованості, 1010,32 грн. (одна тисяча десять грн. 32 коп.) - 3 % річних, 5578,40 грн. (п'ять тисяч п'ятсот сімдесят вісім грн. 40 коп.) - інфляційних, 3984,61 грн. (три тисячі дев'ятсот вісімдесят чотири грн. 61 коп.) - судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.А. Рудовська

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК

України " 22 " травня 2018 р.