РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.05.2018Справа № 910/4023/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекора Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "С Д Груп"

про стягнення заборгованості

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Ільєнко О.О.

Представники учасників справи: не з'явились

СУТЬ СПОРУ:

26 березня 2018 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від 03 квітня 2018 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекора Груп" (позивач) на розгляд суду надійшла позовна заява б/н від 02.04.2018 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "С Д Груп" (відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 2761,74 грн. (дві тисячі сімсот шістдесят одна гривня 74 копійки). Крім того, в п. 2 прохальної частини позовної заяви позивач просить суд розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не здійснив оплату вартості поставленого йому позивачем товару, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2018 року у справі № 910/4023/18 позовну заяву б/н від 02.04.2018 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекора Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "С Д Груп" про стягнення заборгованості залишено без руху, надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Лекора Груп" строк до 30.04.2018 року для виправлення встановлених судом недоліків.

16 квітня 2018 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекора Груп" надійшла заява б/н від 11.04.2018 року "Про усунення недоліків позовної заяви".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2018 року (суддя Котков О.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі № 910/4023/18, ухвалено розгляд справи здійснювати порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 15.05.2018р.

15.05.2018 року через канцелярію суд від позивача надійшла заява б/н від 14.05.2018 року, в якій позивач просить розглядати справу без участі представника або перенести розгляд справи на іншу дату, у випадку задоволення позову стягнути з відповідача на його користь судовий збір в сумі 1762,00 грн. та 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу адвоката.

Представники сторін в судове засідання 15.05.2018р. не з'явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. На адресу суду від відповідача відзиву на позов, клопотань, заяв тощо не надходило.

Відтак, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання розгляду справи і не повідомив суду про причини неявки в судове засідання 15.05.2018 року, а також заяву позивача про розгляд справи без участі представника позивача, суд дійшов висновку за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового розгляду 15.05.2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

В період з 22.11.2016 року по 13.12.2016 року позивач поставив, а відповідач прийняв піщано-гравіційну сировину та щебінь фракції 20-40 (надалі - товар) на загальну суму 28 015,74 грн., що підтверджується видатковими накладними №№ РН-0006168 від 22.11.2016 року на суму 3240,64 грн., РН-0006211 від 23.11.2016 року на суму 7696,52 грн., РН-0006247 від 24.11.2016 року на суму 5468,58 грн., РН-0006651 від 12.12.2016 року на суму 8910,00 грн., РН-0006680 від 13.12.2016 року на суму 2700,00 грн. (копії містяться в матеріалах справи), які підписані уповноваженими представниками сторін без заперечень та скріплені печатками підприємств, при цьому, позивач вказує, що відповідач не розрахувався за отриманий товар, а відтак, відповідач має заборгованість за договором в розмірі 2761,74 грн. (28 015,74 грн. (загальна сума поставленого товару) - 20 254,00 грн. (сума передоплати) - 5000,00 грн. (доплата за товар) = 2761,74 грн.).

За приписами ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У відповідності до п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/928/2012 від 17.07.2012 р., підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, ст. 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Факт отримання товару відповідачем і видаткові накладні, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, є самостійними підставами для виникнення обов'язку у відповідача здійснити розрахунки за отриманий товар (п. 1 Оглядового листа Вищого господарського суду України №01-06/767/2013 від 29.04.2013 р.).

Оскільки спірні видаткові накладні мають найменування юридичних осіб, а також підписи осіб, які передають та отримують товар, перелік товару, його вартість, посилання на договір, штамп позивача та інші реквізити, вони відповідають вимогам закону та є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарської операції.

Судом встановлено, що відповідач за отриманий товар в повному обсязі не розрахувався, при цьому в матеріалах справи містяться банківські виписки на підтвердження факту здійснення 22.11.2016 року передоплати в сумі 20 254,00 грн. та доплати 22.02.2017 року 5000,00 грн. (копії містяться в матеріалах справи).

Також позивач вказує, що 14.02.2018 року звернувся до відповідача з претензією № 01 від 14.02.2018 року про сплату заборгованості в сумі 2761,74 грн. протягом 10-ти робочих днів з моменту отримання претензії.

Факт направлення претензії № 01 від 14.02.2018 року підтверджується описом вкладення від 14.02.2018 року та фіскальним чеком від 14.02.2018 року (копії містяться в матеріалах справи), втім, відповідач претензію № 01 від 14.02.2018 року залишив без відповіді та задоволення.

Відповідно до положень ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчиняться усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Оскільки спірні видаткові накладні, стягнення заборгованості з оплати товару, поставленого за якими, є предметом позову, містять найменування товару, його кількість, ціну та загальну вартість, суд дійшов висновку, що сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договорів поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем не надав.

Враховуючи встановлені судом обставини та факти, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 2761,74 грн. за поставлений згідно видаткових накладних №№ РН-0006168 від 22.11.2016 року на суму 3240,64 грн., РН-0006211 від 23.11.2016 року на суму 7696,52 грн., РН-0006247 від 24.11.2016 року на суму 5468,58 грн., РН-0006651 від 12.12.2016 року на суму 8910,00 грн., РН-0006680 від 13.12.2016 року товар є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Також позивач просить стягнути з відповідача 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

В ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Матеріалами справи підтверджується, що 02.04.2018 року між позивачем, як клієнтом, та адвокатом Кобилецьким В.В. укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до п. 2 якого адвокат приймає на себе обов'язки представляти права та інтереси клієнта, зокрема, в господарському суді з приводу вирішення справ про стягнення боргу з ТОВ «СД Груп» в сумі 2761,74 грн., якає предметом позову у даній справі.

До матеріалів справи долучено копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1, виданого на ім'я Кобилецького В.В., копію ордеру на надання правової допомоги серія КВ № 381971 та копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 3/05 від 07.05.2018 року.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт адвокатом, а також їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті.

Враховуючи відсутність доказів на підтвердження понесених витрат позивача на правничу допомогу, суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "С Д Груп" (04209, м. Київ, вул. Озерна, 28, кв. 128, ідентифікаційний код 37639228), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекора Груп" (02095, м. Київ, вул. Урлівська, 1/8, кв. 3, ідентифікаційний код 38834140), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: основного боргу - 2761,74 грн. (дві тисячі сімсот шістдесят одна гривня 74 копійки) та судовий збір - 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.05.2018р.

Суддя О.В. Котков