РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.05.2018Справа № 910/759/18

Господарський суд міста Києва у складі: головуючий - суддя Лиськов М.О.,

при секретарі судового засідання Бородині В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом ОСОБА_1

(АДРЕСА_3)

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Більярдний клуб "Шар"

(пр-т. Науки, буд. 8, м. Київ,03039)

Про визнання недійсними рішення

За участі представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

24.01.2018 ОСОБА_1 (далі - позивач) подала до господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Більярдний клуб "Шар" (далі - відповідач) про визнання недійсними рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Більярдний клуб "Шар" від 24.07.2017 р..

Ухвалою суду від 29.01.2018 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, але не пізніше 12.02.2018.

09.02.2018 від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків на виконання ухвали суду від 29.01.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2018 порушено провадження у справі № 910/759/18 та призначено розгляд справи на 14.03.2018 року.

У судове засідання 14.03.2018 з'явився представник позивача, представник відповідача не з'явився, причин неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2018 було відкладено підготовче засідання по справі на 28.03.2018.

26.03.2018 представником відповідача було подано відзив на позовну заяву.

В судове засідання 28.03.2018 з'явився представник позивача, представник відповідача в судове засідання 28.03.2018 не з'явився, однак через канцелярію Господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Судом було задоволено клопотання відповідача та відкладено підготовче засідання на 11.04.2018.

В судове засідання, призначене на 11.04.2018 з'явився представник позивача, представник відповідача не з'явився, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 11.04.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 23.04.2018.

23.04.2018 протокольно судом ухвалено відмовити у прийнятті заяви позивача про доповнення позову новими вимогами та об'єднання позовних вимог в одному провадженні, як такої що не відповідає вимогам ст. 173 ГПК України та беручи до уваги клопотання позивача про відкладення розгляду справи по суті, ухвалено здійснювати розгляд справи по суті у межах розумного строку та відкласти розгляд справи по суті на 16.05.2018.

14.05.2018 від представника позивача надійшло клопотання про винесення ухвали стосовно результатів розгляду заяви позивача про об'єднання позовних вимог в одному провадженні, оформленої окремим процесуальним документом.

15.05.2018 ухвалою суду клопотання про виготовлення тексту ухвали задоволено, у прийнятті заяви позивача про доповнення позову новими вимогами та об'єднання позовних вимог в одному провадженні відмовлено.

В судове засідання, призначене на 16.05.2018, з'явився представник позивача та підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, однак був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином.

Приймаючи до уваги, що представники сторін були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представника відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 16.05.2018 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Більярдний клуб «ШАР» код ЄДРОПУ 25278015.

За твердженням позивача, 24.07.2017 в порушення вимог Закону України «Про господарські товариства» та статуту ТОВ «Більярдний клуб «ШАР» без повідомлення позивача та без забезпечення його участі інші учасники товариства провели загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Більярдний клуб «ШАР».

Порядок денний, оскаржуваних загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Більярдний клуб «Шар» відповідно був наступний:

- Затвердження нової редакції Статуту.

- Внесення змін про юридичну особу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

- Виключення учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Більярдний клуб «Шар» ОСОБА_1 із товариства.

- Надання повноважень Голові та Секретарю зборів на підписання протоколу загальних зборів.

З матеріалів справи вбачається, що протоколом загальних зборів від 24.07.2017 були прийняті наступні рішення:

- затвердити нову редакцію статуту відповідача;

- зобов'язати ОСОБА_2 вчинити дії з реєстрацією нової редакції статуту;

- перенести розгляд питання про виключення учасника товариства ОСОБА_1 на наступні збори.

Позивач, звертаючись до суду із позовом, зазначає, що вказаним незаконним рішенням загальних зборів порушено корпоративні права позивача, як учасника ТОВ «Більярдний клуб «ШАР» гарантовані ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» щодо забезпечення участі учасника в управлінні товариством.

Частиною 1 ст. 92 ЦК України визначено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Згідно з ч. 1 ст. 87 ЦК України для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження.

За своєю організаційно-правовою формою відповідач відноситься до товариств.

Згідно з ч. 2 ст. 87 ЦК України установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 88 ЦК України у статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом.

Згідно ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи, до яких відносяться загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Отже, відповідно до приписів чинного законодавства, юридична особа здійснює діяльність через свої органи, компетенція, порядок створення, функціонування яких визначаються установчими документами юридичної особи, тобто, в даному випадку, компетенція органів управління Товариства визначається його Статутом.

Як встановлено судом, станом на дату проведення спірних зборів (24.07.2017) позивач мав статус учасника Товариства з часткою у статутному капіталі 40 %.

Відповідно до ст. 145 ЦК України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників.

Розділом 10 "Органи управління товариством та їх посадові особи" Статуту визначено, що:

- вищим органом управління Товариством є збори учасників (п. 10.1);

- виконавчим органом Товариства, що здійснює управління його поточною діяльністю, є директор (п. 10.6)

- до компетенції зборів учасників Товариства, серед іншого, належить внесення змін до Статуту Товариства, зміна розміру його статутного капіталу (п. 10.3.2), виключення Учасника з Товариства (п.10.3.12);

- збори учасників мають право приймати рішення з усіх питань діяльності Товариства, у тому числі і з тих, які передані зборами учасників до компетенції виконавчого органу (п. 10.3.14).

Отже, суд приходить до висновку, що питання щодо затвердження нової редакції Статуту, внесення змін про юридичну особу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та виключення учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Більярдний клуб «Шар» ОСОБА_1 із товариства належать до компетенції загальних зборів учасників Товариства.

Окрім цього, згідно вимог ст.60 Закону України «Про господарські товариства», Загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів.

Установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними.

Однак, Статутом Товариства з обмеженою відповідальністю передбачено інший відсоток голосів ніж той, що визначений ч.1 ст.60 Закону України «Про господарські товариства», що відповідає вимогам ч.2 ст. 60 Закону України «про господарські товариства».

Пунктом 10.4.1, передбачено, що Збори Учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні Учасники (представники Учасників), що володіють у сукупності більш як 60% голосів.

За твердженням позивача, зазначена норма статуту при прийнятті оспорюваних рішень дотримана не була.

Так, згідно статуту статутний капітал ТОВ «Більярдний клуб «ШАР» складає 409000 грн. з яких позивачу належить - 163 600 грн. (40% статутного капіталу); ОСОБА_3 належить - 81 800 грн. (20% статутного капіталу), а ОСОБА_4 належить - 163 600 грн. (40% статутного капіталу).

Судом встановлено, що з протоколу загальних зборів від 24.07.17 вбачається, що на загальних зборах були присутні лише два учасника товариства, які в сукупності володіють 60% голосів, у той же час повноважними є загальні збори на яких присутні учасники, що володіють в сукупності голосами більше ніж 60 %.

Оскільки позивач була відсутня на загальних зборах, де були прийнятті оскаржувані рішення вказана норма статуту та відповідно ст.60 Закону України «Про господарські товариства» не була дотримана.

Таким чином при прийнятті оспорюваних рішень було допущено порушення вимог ст. 58, 60 Закону України «Про господарські товариства» п. 10.4.1 статуту, і рішення, які прийнятті на цих загальних зборах і відображені в протоколі є недійсними оскільки загальні збори не були повноважними.

Відповідно до пунктів 17, 18, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону про господарські товариства.

Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Разом з тим, не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані дії відповідача по прийняттю незаконних рішень порушують права позивача, як учасника товариства оскільки не дали можливості позивачу прийняти участь в управлінні товариством.

Протоколом загальних зборів від 24.07.17 були прийняті наступні рішення:

затвердити нову редакцію статуту відповідача;

зобов'язати ОСОБА_2 вчинити дії з реєстрацією нової редакції статуту;

перенести розгляд питання про виключення учасника товариства ОСОБА_1 на наступні збори.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Щодо посилань позивача на те, що спірні загальні збори відбулись за відсутності кворуму, суд зазначає наступне.

Законом України "Про внесення змін до статті 60 Закону України "Про господарські товариства" щодо зменшення кворуму загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю" від 24.11.2015 № 816-VIII (далі Закон № 816-VIII), який набрав чинності 13.12.2015, частину першу статті 60 Закону України "Про господарські товариства" викладено в такій редакції: "Загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів" та доповнено вказану статтю новою частиною такого змісту: "Установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними".

Пунктом 10.4.1 Статуту Товариства, в редакції, зареєстрованій 05.04.2005, передбачено, що збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники Учасників), що володіють у сукупності більш як 60% голосів.

Водночас у статному капіталі Товариства відсутня державна частка.

Отже, учасники Товариства, не змінивши після 13.12.2015 (дата набрання чинності Законом № 816-VIII) умову Статуту щодо кворуму, реалізували надане ним Законом право на встановлення іншого відсотку голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними, а саме: більш, ніж 60% голосів.

Вказані положення Статуту Товариства не суперечать нормі Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону № 816-VIII, де встановлено, що статути товариств з обмеженою відповідальністю до приведення їх у відповідність із цим Законом застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону, оскільки повністю їй відповідають.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що враховуючи, що на спірних загальних зборах були присутні учасники, які володіють 60% голосів, фактично, був відсутній встановлений Статутом Товариства кворум.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 20.03.2018 у справі №910/12262/17.

Щодо посилань позивача на те, що загальні збори, рішення яких оспорюються, відбулись без повідомлення позивача, суд зазначає наступне.

Порядок повідомлення учасників Товариства про скликання загальних зборів учасників та повідомлення учасників товариства встановлений його Статутом, де зазначено, що:

- збори учасників Товариства скликаються не рідше двох разів на рік. Збори учасників скликають також на вимогу виконавчого органу Товариства або ревізійної комісії (п. 10.5.1);

- у випадку неплатоспроможності Товариства, а також виникнення загрози значного скорочення статутного капіталу, головою зборів скликаються позачергові збори учасників (п. 10.5.2);

- учасники Товариства, що володіють у сукупності більш як 10 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності Товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників (п. 10.5.3);

- учасники повідомляються про проведення зборів учасників персонально із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути не менш як за 30 днів до скликання зборів учасників (п. 10.2.1).

Вказані положення Статуту Товариства відповідають нормам ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" (тут і далі в редакції, яка діяла станом на дату проведення загальних зборів 24.07.2017) (далі Закон), де встановлено:

- загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами (ч. 1);

- позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу (ч. 2);

- загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу (ч. 3);

- учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників (ч. 4);

- про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах (ч. 5).

Виходячи з положень Статуту, позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах. Водночас учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 10 відсотками голосів, також мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства, проте вказані збори також мають бути скликані головою товариства на вимогу таких учасників, і лише у випадку, якщо він ухиляться від виконання зазначеної вимоги протягом 25 днів, учасники вправі самі скликати загальні збори учасників.

Враховуючи, що з матеріалів справи не вбачається, якими саме зборами - черговими чи позачерговими є загальні збори 24.07.2017, виходячи з порядку, в якому вказані збори були скликані, суд виходить з того, що 24.07.2017 відбулися позачергові загальні збори учасників Товариства.

Той факт, що вказане Повідомлення, яке директором Кудиною А.В. направлено 23.06.2017, датоване 26.06.2017, судом визнається опискою і до уваги не береться, із наявного у матеріалах справи опису вкладення вбачається направлення позивачу вказаного повідомлення саме 23.06.2017, що підтверджується відбитком печатки відділення зв'язку від 23.06.2017 та датою фіскального чеку від 23.06.2017.

Вказане Повідомлення направлено директором Кудиною А.В. на адресу позивача: АДРЕСА_2, тобто на адресу, яку позивач зазначив в позовній заяві як власну, проте позивачем отримано не було в зв'язку з закінченням строку зберігання поштового відправлення, про що свідчить відповідна відмітка поштового відділення.

Відповідно до строків, встановлених Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 за № 173/24950, нормативними строками пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+1, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єктів поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 3 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Отже, граничний строк пересилання по м. Києву цінного листа з описом вкладення, без урахування вихідних днів об'єкту поштового зв'язку складає - 5 днів (Д+3+1).

Окрім того, як вбачається з витягу з офіційного веб-сайту Державного підприємства «Укрпошта», 24.06.2017 вказане поштове повідомлення надійшло до відділення зв'язку, а отже, починаючи з 24.06.2017, позивач вважається повідомленим про скликання спірних загальних зборів 24.07.2017.

Неотримання позивачем Повідомлення, направленого директором Кудиною А.В. повідомлення, у відділенні поштового зв'язку не залежало від волі відправника, а тому не спростовує факту виконання останнім належним чином приписів чинного законодавства України в частині повідомлення про скликання спірних загальних зборів.

Враховуючи, що Загальні збори скликались на 24.07.2017, а позивач обізнаний про них починаючи з 24.06.2017, вимога Закону про повідомлення учасника про загальні збори не менш, ніж за 30 днів, дотримана, адже в цьому випадку 30-тиденний термін сплив 23.06.2017, а відтак, посилання позивача на те, що такі збори учасників відбулись без його повідомлення, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Частиною 1 пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" № 13 від 24.10.2008 роз'яснено, що при розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Водночас частиною 2 п. 18 вказаної Постанови встановлено, що прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства) є безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону.

У п. 2.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" встановлено, що:

- рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 ЦК України;

- зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин;

- у зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: - невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; - порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; - позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Статтею 1 ГПК України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств і організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Отже, особа може звернутися до суду за захистом свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, що встановлений договором або законом.

Згідно з п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" № 13 від 24.10.2008 суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову. Право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними рішень органів управління товариства мають лише ті його акціонери (учасники), які були акціонерами (учасниками) на дату прийняття рішення, що оскаржується.

У спорі про визнання недійсними рішень зборів учасників товариства вирішальним є встановлення факту порушення відповідним рішенням прав та законних інтересів позивача як учасника товариства, тобто його корпоративних прав.

Згідно з ч. 1 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Враховуючи, що станом на 24.07.2017 (дата проведення загальних зборів, рішення яких оскаржені позивачем) позивач був учасником Товариства, рішення, які прийняті на вказаних загальних зборах, зокрема, про затвердження нової редакції статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Більярдний клуб "ШАР", про зобов'язання директора - Кудину Миколу Миколайовича вчинити дії, пов'язані з державною реєстрацією нової редакції статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Більярдний клуб "ШАР" та про перенесення розгляду питання про виключення ОСОБА_1 на наступні збори, порушують права позивача як учасника Товариства на участь в управлінні справами Товариства.

Враховуючи досліджені судом обставини справи, суд вважає, що матеріалами справи підтверджується наявність безумовних підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства від 24.07.2017, оформлених Протоколом, а відтак, вказані позовні вимоги підлягають задоволенню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Більярдний клуб "ШАР" про визнання недійсними рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Більярдний клуб "ШАР" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Більярдний клуб "ШАР" (код ЄДРОПУ 25278015) від 24.07.17, про затвердження нової редакції статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Більярдний клуб "ШАР".

3. Визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Більярдний клуб "ШАР" (код ЄДРОПУ 25278015) від 24.07.17, про зобов'язання директора - Кудину Миколу Миколайовича вчинити дії, пов'язані з державною реєстрацією нової редакції статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Більярдний клуб "ШАР" (код ЄДРОПУ 25278015).

4. Визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю Більярдний клуб "ШАР" (код ЄДРОПУ 25278015) від 24.07.17, про перенесення розгляду питання про виключення ОСОБА_1 на наступні збори.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Більярдний клуб "Шар" (пр-т. Науки, буд. 8, м. Київ, 03039; код ЄДРОПУ 25278015) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір у сумі 5 286 грн. 00 коп.

6. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22.05.2018.

Суддя М.О. Лиськов