РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.05.2018Справа № 910/22565/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О. за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром Гарант Плюс" (49051, обл. Дніпропетровська, м. Дніпро, пр.-т Слобожанський, 40-А; ідентифікаційний код 39726851)

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; ідентифікаційний код 14360570)

про зобов'язання вчинити дії

Представники сторін:

від позивача: Книшенко Е.М. - представник

від відповідача: Гронь М.А. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Пром Гарант Плюс" з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що оскільки ним повністю сплачено відповідачу борг за кредитним договором у відповідності з умовами укладеного договору поруки № 4З15077И/П від 25.10.2016, то позивач, як поручитель має право вимоги оригіналів документів, які підтверджують обов'язок боржника за кредитним договором, у зв'язку з чим й виникла необхідність звернення до суду з позовом про зобов'язання Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" вручити позивачу оригінал кредитного договору № 4З15077И від 30.11.2015 укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "Зебріна", всіх договорів забезпечення зобов'язань за вказаним кредитним договором та первинних документів, що підтверджують надання кредитних коштів Товариству з обмеженою відповідальністю "Зебріна".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2017 відкрито провадження у справі № 910/22565/17, підготовче засідання призначено на 24.01.2018 за участю представників сторін.

18.01.2018 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про витребування доказів.

У підготовчому засіданні 24.01.2018 судом оголошено перерву у порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України до 07.02.2018.

06.02.2018 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що позов не містить посилання на належні, допустимі та достатні докази, дійсності юридичного факту виконання позивачем обов'язку боржника у обсязі що мав би наслідком припинення зобов'язання боржника перед відповідачам, також відповідач зазначає, що позивачем не доведено порушення відповідачем його прав та законних інтересів у зв'язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У зв'язку з перебуванням судді Баранова Д.О. на лікарняному судове засідання призначене на 07.02.2018 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2018 справу призначено до розгляду на 21.02.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 задоволено клопотання позивача про витребування у Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" у п'ятиденний строк з дня отримання ухвали доказів, а саме: яка саме сума боргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зебріна" за кредитним договором від 30.11.2015 року № 4З15077И існувала станом на 24.10.2016 рік; яка сума боргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зебріна" за кредитним договором від 30.11.2015 року № 4З15077И погашена позивачем 25.10.2016 року; чи існує заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Зебріна" за кредитним договором від 30.11.2015 року № 4З15077И перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" на час розгляду справи, а також, продовжено строк розгляду справи у підготовчому провадженні на 30 днів, та в порядку п. 1 ч. 2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу підготовче засідання відкладено на 14.03.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2018 відповідача повторно зобов'язано надати суду інформацію, а саме: яка сума боргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зебріна" за кредитним договором від 30.11.2015 року № 4З15077И існувала станом на 24.10.2016 рік; яка сума боргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зебріна" за кредитним договором від 30.11.2015 року № 4З15077И погашена позивачем 25.10.2016 року; чи існує заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Зебріна" за кредитним договором від 30.11.2015 року № 4З15077И перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" на час розгляду справи, у зв'язку з чим судом було оголошено перерву до 21.03.2018 у порядку п. 4 ч. 5 ст.183 Господарського процесуального кодексу України

19.03.2018 до Господарського суду міста Києва надійшли клопотання відповідача про приєднання документів до матеріалів справи, витребуваних ухвалою суду від 14.03.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2018 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 04.04.2018.

У зв'язку з перебуванням судді Баранова Д.О. на лікарняному судове засідання призначене на 04.04.2018 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2018 справу призначено до розгляду на 11.05.2018.

У даному судовому засіданні представник позивача надав пояснення по суті заявлених позовних вимог, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача щодо позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 11.05.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

25.10.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пром Гарант Плюс" (поручитель) та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" (кредитор) укладено договір поруки № 4З15077И/П умовами якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Зебріна" своїх зобов'язань за Кредитним договором, а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до Кредитного договору (п. 1 договору).

Пунктом 2 даного договору передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язку боржника за Кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до Кредитного договору.

Поручитель з умовами Кредитного договору ознайомлений (п. 3 договору).

Згідно п. 4 договору у випадку невиконання боржником зобов'язань за Кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники у сумі заборгованості за кредитом та у сумі відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до Кредитного договору.

У випадку невиконання боржником пункту 1 договору поруки кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання (п. 5 договору).

Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмовій вимозі кредитора, впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в пункті 5 договору поруки (п. 6 договору).

Відповідно до п. 7 договору вказано, що у випадку порушення поручителем зобов'язання, передбаченого пунктом 6 договору поруки, кредитор та поручитель прийшли до згоди, що кредитор має право в рахунок погашення боргу за Кредитним договором здійснювати договірне списання грошових коштів, що належать поручителю і знаходяться на його рахунку у Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк "ПриватБанк". Договірне списання грошових коштів згідно з умовами цього пункту оформлюється меморіальним ордером, у реквізиті "Призначення платежу" якого зазначається інформація про платіж, номер, дату цього договору.

До поручителя, що виконав обов'язки боржника за Кредитним договором, переходять всі права кредитора за Кредитним договором і договору(ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором за Кредитним договором у частині виконаного зобов'язання (п. 8 договору).

Пунктом 9 даного договору передбачено, що у випадку невиконання поручителем обов'язку боржника за Кредитним договором впродовж 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання письмової вимоги кредитора, зазначеної в пункті 5 договору поруки, поручитель сплачує на користь кредитора пеню в розмірі 1 % від суми заборгованості, яка зазначена в зазначеній письмові вимозі, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє поручителя від виконання зобов'язань за цим договором.

Згідно з п. 10 договору кредитор зобов'язаний у випадку виконання поручителем обов'язку боржника за Кредитним договором передати поручителю впродовж 5 (п'яти) робочих днів з моменту виконання обов'язків належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за Кредитним договором.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до повного виконання зобов'язань за цим договором (п. 11 договору).

Пунктом 17 передбачено, що цей договір укладено/підписано із використання електронного цифрового підпису (печатки) з посиленим сертифікатом ключа Акредитованого Центру Сертифікації Ключів Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" в порядку, передбаченому Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Законом України "Про електронний цифровий підпис", а також на підставі угоди про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа від 06.01.2016, укладеної сторонами.

Мотивуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що він як поручитель виконав обов'язок боржника за Кредитними договорами, а саме сплатив заборгованість в розмірі 2 062 391 454, 59 грн. відповідно до платіжного доручення № 892 від 25.10.2016, а тому Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" у відповідності до умов договору поруки та ст. 556 Цивільного кодексу України повинно передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Пром Гарант Плюс" оригінали кредитного договору від 30.11.2015 № 4З15077И укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "Зебріна", а також всі договори забезпечення зобов'язань за зазначеним кредитним договором та первинні документи, що підтверджують надання кредитних коштів боржнику.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України вказано, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Приписами ст. 2 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відтак, передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес" що вживається в законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Оскільки, правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права та захисту підлягає порушене право.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.01.2016 між сторонами було укладено угоду про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом, якою сторони затвердили свою згоду про те що, документообіг між ними, в тому числі підписання правочинів, угод, договорів, додаткових угод та інших документів може здійснюватись як в письмовому, так і в електронному вигляді з накладенням електронного цифрового підпису, сертифікат на який видано акредитованим центром сертифікації ключів ПАТ КБ "ПриватБанк", що діє згідно зі свідоцтвом про акредитацію центру сертифікації ключів серії СА № 26 та атестату відповідності, виданого Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України від 25.03.2011, а також експертного висновку № 05/1-2057 від 30.05.2011.

Проте, суду не надано свідоцтва про акредитацію центру сертифікації ключів; атестату відповідності виданого Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України, тощо. Крім того, представлений примірник договору поруки без проведення засвідчення (перевірки) ЕЦП в електронному документі і немає висновку АЦСК у письмовій формі, який містить підписи представників АЦСК і завірений печаткою.

Як вказує відповідач у своєму відзиві, та з чим погоджується суд, позивачем жодним доказом не підтверджено порушення зі сторони відповідача прав та законних інтересів.

Крім того, відповідач також вказує про те, що позивач не обґрунтував з посиланням на належні, допустимі та достатні докази дійсності юридичного факту виконання ним обов'язку боржника, у обсязі, що мав би своїм наслідком припинення зобов'язання боржника перед відповідачем.

Так, відповідно до п. 8 договору поруки до поручителя, що виконав обов'язки боржника за Кредитним договором, переходять всі права кредитора за Кредитним договором і договору(ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором за Кредитним договором у частині виконаного зобов'язання.

Як про це вказує позивач, згідно платіжного доручення № 892 від 25.10.2016 відповідачу було перераховано кошти в сумі 2 062 391 454, 59 грн. із зазначенням "призначення платежу": виконання зобов'язань за Кредитним договором № 4315077И від 30.11.2015 згідно договору поруки № 4315077И/П від 24.10.2016.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суд зазначає про те, що відповідно до наявних в матеріалах справи довідок від 16.03.2018 про стан позичкової заборгованості, наданих відповідачем на виконання вимог ухвали суду від 14.03.2018, станом на 24.10.2016 заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Зебріна" перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" становить: 1 851 919 300, 00 грн. - поточна заборгованість та 209 751 963, 75 грн. - відсотки; станом на 25.10.2016 заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Зебріна" перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" погашено згідно договору поруки № 4315077И/П від 24.10.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю "Пром Гарант Плюс"; станом на 16.03.2018 позичкова заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Зебріна" перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" становить 0,00 грн.

Таким чином, згідно з доказами, які наявні в матеріалах справи, заборгованість боржника за договором поруки перед відповідачем було погашено Товариством з обмеженою відповідальністю "Пром Гарант Плюс" згідно договору поруки № 4315077И/П проте, в сумі, що перевищувала існуючу заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Зебріна" перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" станом на 24.10.2016.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати, що позивачем документально не підтверджено, яким чином Товариством з обмеженою відповідальністю "Пром Гаран Плюс" визначено, що саме така сума має бути сплачена за боржника, адже, зі змісту договору поруки неможливо встановити суму заборгованість за Кредитним договором.

Разом з тим, суд звертає увагу, що пунктом 5 договору поруки встановлено, що у випадку невиконання боржником обов'язку п. 1. цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання.

Згідно п. 6 договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмовій вимозі кредитора, впродовж 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору.

Таким чином, суд вказує, що сторони у договорі чітко передбачили обов'язок кредитора направити поручителю вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання, як підставу виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором, включаючи сплату основного боргу та сплати відсотків за користування кредитом відповідно до п. 1 договору поруки, як і передбачили обов'язок поручителя виконати зобов'язання зазначене в письмовій вимозі кредитора, впродовж 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору.

Проте, як встановлено судом, матеріали справи не містять документального підтвердження того, що Банк звертався до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром Гарант Плюс" з вимогою виконати умови договору поруки та погасити заборгованість, яка існувала у Товариства з обмеженою відповідальністю "Зебріна".

Так, відповідно до п. 10 договору поруки, кредитор зобов'язаний у випадку виконання поручителем обов'язку боржника за кредитним договором передати поручителю впродовж 5 (п'яти) робочих днів Банку з моменту виконання обов'язків належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитним договором.

Як зазначає про це позивач, оскільки, Товариство з обмеженою відповідальністю "Пром Гарант Плюс" як поручитель виконало обов'язок боржника за кредитним договором, а саме сплатило заборгованість у розмірі 2 062 391 454, 59 грн., у зв'язку з чим позивач став кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Зебріна" по кредитному договору № 4315077И від 30.11.2015, а тому, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" у відповідності до умов договору поруки та ст. 556 Цивільного кодексу України повинно передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Пром Гарант Плюс" оригінали кредитного договору від 30.11.2015 № 4З15077И укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "Зебріна", всі договори забезпечення зобов'язань за зазначеним кредитним договором та первинні документи, що підтверджують надання кредитних коштів боржнику.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1 та 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Позаяк, умовами договору поруки визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язку боржника за Кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 556 ЦК України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

При цьому, законодавцем не передбачено передачу кредитором поручителю саме оригіналів документів, які підтверджують обов'язок боржника, оскільки з огляду на ч. 3 ст. 553 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 556 Цивільного кодексу України поручителем може бути кілька осіб і до кожного з них хто виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним.

Крім того, судом встановлено, що ані умовами договору поруки, ані чинним законодавством України, не передбачено обов'язку кредитора передати поручителю саме оригінали документів, що підтверджують обов'язок боржника та оригінали документів, якими забезпечувалось виконання зобов'язань за кредитним договором

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини та наведенні норми та беручи до уваги, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів у розумінні ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України наявності обставин, які б у своїй сукупності дали б змогу дійти протилежного висновку, то за таких підстав позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром Гарант Плюс" (49051, обл. Дніпропетровська, м. Дніпро, пр.-т Слобожанський, 40-А; ідентифікаційний код 39726851) до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; ідентифікаційний код 14360570) про зобов'язання вчинити дії відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 18.05.2018

Суддя Д.О. Баранов