РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.05.2018Справа №910/3200/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостач-Черкаси"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс"
простягнення 4 591 439,50 грн.
Суддя Бойко Р.В.
при секретарі судового засідання Бариновій О.І.
Представники сторін:
від позивача:Яковлюк Л.Ю.
від відповідача:не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Газпостач-Черкаси" (надалі - ТОВ "Газпостач-Черкаси") звернулось до господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" (надалі -ТОВ "Нафтогаз-Альянс") про стягнення 4 591 439,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на виконання Договору №31/01-2017 купівлі-продажу природного газу від 31.01.2017 було поставлено відповідачу у 2017 році та у січні 2018 року природний газ загальною вартістю 17 545 041,08 грн., а відповідач свого зобов'язання з оплати придбаного газу належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 3 080 222,68 грн. Крім того, у зв'язку із невиконанням ТОВ "Нафтогаз-Альянс" своїх грошових зобов'язань ТОВ "Газпостач-Черкаси" заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 920 316,43 грн., 3% річних у розмірі 114 963,15 грн. та інфляційних витрат у розмірі 475 937,24 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.03.2018 відкрито провадження у справі №910/3200/18; вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив; підготовче засідання призначено на 05.04.2018.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.04.2018 у справі №910/3200/18, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відкладено підготовче засідання на 10.05.2018 у зв'язку з неявкою представника відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.05.2018 у справі №910/3200/18, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження та призначено судове засідання з розгляду даної справи на 17.05.2018.

В судове засідання 17.05.2018 представник позивача з'явився, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач явку свого представника у підготовчі засідання, призначені на 05.04.2018 та на 10.05.2018, а також в судове засідання, призначене на 17.05.2018, не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвала господарського суду міста Києва від 21.03.2018 про відкриття провадження у справі №910/3200/18, а також ухвала про повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання від 05.04.2018 та ухвала про виклик у судове засідання від 10.05.2017 у відповідності до приписів ст.ст. 120, 176, 242 Господарського процесуального кодексу України були надіслані відповідачу рекомендованими листами на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 01021, м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 28/2, Н/П №43, та відповідно одержані відповідачем 26.03.2018, 16.04.2018 та 16.05.2018, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №157, №633 та №428.

Згідно пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Таким чином, керуючись приписами п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про підготовчі та судове засідання у даній справі, проте своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк, а також правом взяти участь у розгляді справи, не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведені приписи господарського процесуального закону, приймаючи до уваги відсутність будь-яких повідомлень представника відповідача про причини його неявки в судове засідання 17.05.2018, суд вирішив розглянути дану справу за відсутності такого учасника справи.

В судовому засіданні 17.05.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2017 між ТОВ "Газпостач-Черкаси" (продавець) та ТОВ "Нафтогаз-Альянс" (покупець) укладено Договір №31/01-2017 купівлі-продажу газу (надалі - Договір), у відповідності до п. 1 якого продавець зобов'язався продати покупцю у 2017 році природний газ для подальшої реалізації, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити газ на умовах цього Договору.

У пункті 2.1 Договору сторони погодили, що продавець передає покупцю природний газ в обсязі 4 400 000 куб. метрів з визначенням у даному пункті помісячних об'ємів.

В абзаці 2 пункту 2.1 Договору сторонами було погоджено, що дані об'єми є орієнтовними. Щомісячно уточнені обсяги газу, що передаватимуться продавцем покупцю, буду зазначатись в Додаткових угодах до Договору.

Ціна за 1 000 кубічних метрів газу, що передається по даному Договору, складає 7 208,33 грн., крім того ПДВ - 1 441,67 грн. Разом: 8 650,00 грн. (п. 4.1 Договору).

Відповідно до пункту 5.1 Договору покупець проводить 100% оплату місячної вартості природного газу до 28 числа місяця, в якому здійснюється передача природного газу.

Розрахунок здійснюється шляхом перерахунку грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця (п. 5.2 Договору).

Згідно пункту 6.2 Договору у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань за даним Договором, винна сторона повинна сплатити на користь іншої пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який нараховується пеня, за кожен день прострочення виконання зобов'язань.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2017, а в частині не виконаних зобов'язань - до їх повного виконання (пункт 10.1 Договору).

В подальшому сторонами було укладено Додаткову угоду №1/2017 від 28.02.2017 до Договору, якою внесено зміни щодо обсягу природного газу та ціни, який продавець повинен передати покупцю у березні 2017 року, а саме: у березні 2017 року продавець зобов'язався передати покупцю природний газ у обсязі до 1 000 000 кубічних метрів, вартістю, в тому числі з врахуванням ПДВ, 7 910,40 грн. за 1 000 кубічних метрів.

Додатковою угодою №1-2/2017 від 30.06.2017 до Договору внесено зміни щодо обсягу природного газу та ціни, який продавець повинен передати покупцю у березні 2017 року, а саме: у липні 2017 року продавець зобов'язався передати покупцю природний газ у обсязі до 700 000 кубічних метрів, вартістю, в тому числі з врахуванням ПДВ, 6 984,00 грн. за 1 000 кубічних метрів.

Додатковою угодою №2/2017 від 30.06.2017 до Договору внесено зміни щодо обсягу природного газу та ціни, який продавець повинен передати покупцю у грудні 2017 року, а саме: у грудні 2017 року продавець зобов'язався передати покупцю природний газ у обсязі до 49 000 кубічних метрів, вартістю, в тому числі з врахуванням ПДВ, 9 666,00 грн. за 1 000 кубічних метрів.

Додатковою угодою №3/2017 від 28.11.2017 до Договору внесено зміни щодо обсягу природного газу та ціни, який продавець повинен додатково передати покупцю у грудні 2017 року, а саме: у грудні 2017 року продавець зобов'язався передати покупцю природний газ у обсязі до 91 000 кубічних метрів, вартістю, в тому числі з врахуванням ПДВ, 9 197,52 грн. за 1 000 кубічних метрів.

28.12.2017 сторонами укладено Додаткову угоду №1/2018 до Договору, у якій позивач та відповідач домовились, що пролонгують дію Договору в частині передачі природного газу до 31.12.2018 (включно), а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання.

Так, згідно пункту 2 Додаткової угоди №1/2018 сторонами було доповнено п. 2.1 Договору умовою, що продавець передає покупцю у 2018 році природний газ в обсязі 4 500 000 куб. метрів з визначенням у даному пункті помісячних об'ємів.

Додатковою угодою №2/2018 від 29.12.2017 до Договору внесено зміни щодо обсягу природного газу та ціни, який продавець повинен передати покупцю у січні 2018 року, а саме: у січні 2018 року продавець зобов'язався передати покупцю природний газ у обсязі до 100 000 кубічних метрів, вартістю, в тому числі з врахуванням ПДВ, 9 900,00 грн. за 1 000 кубічних метрів.

На виконання своїх зобов'язань за Договором позивачем було поставлено відповідачу у 2017-2018 роках природний газ в обсязі 2 203 185 кубічних метрів загальною вартістю 17 545 041,08 грн., а за твердженнями позивача відповідачем було оплачено поставлений товар частково, а саме - у розмірі 14 464 818,40 грн.

Спір у справі виник у зв'язку із систематичним неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов'язання по оплаті поставленого природного газу, у зв'язку з чим позивач вказує на існування у ТОВ "Нафтогаз-Альянс" заборгованості у розмірі 3 080 222,68 грн. та за несвоєчасне виконання зобов'язань позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 920 316,43 грн., 3% річних у розмірі 114 963,15 грн. та інфляційні витрати у розмірі 475 937,24 грн.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 165, 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 662, 692, 712 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Наявними у матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу, які підписані представниками та скріплені печатками сторін, підтверджується виконання позивачем своїх зобов'язань за Договором з передання природного газу відповідачу в обсязі 2 203 185 кубічних метрів вартістю 17 545 041,08 грн., а саме:

- згідно акту приймання-передачі природного газу від 28.02.2017 позивачем передано, а відповідачем прийнято природній газ в обсязі 400 000 кубічних метрів вартістю 3 459 998,40 грн.;

- згідно акту приймання-передачі природного газу від 31.03.2017 позивачем передано, а відповідачем прийнято природній газ в обсязі 1 000 000 кубічних метрів вартістю 7 910 400,00 грн.;

- згідно акту приймання-передачі природного газу від 31.07.2017 позивачем передано, а відповідачем прийнято природній газ в обсязі 583 605 кубічних метрів вартістю 4 075 897,32 грн.;

- згідно акту приймання-передачі природного газу від 31.12.2017 позивачем передано, а відповідачем прийнято природній газ в обсязі 49 000 кубічних метрів вартістю 473 634,00 грн.;

- згідно акту приймання-передачі природного газу від 31.12.2017 позивачем передано, а відповідачем прийнято природній газ в обсязі 90 580 кубічних метрів вартістю 833 111,36 грн.;

- згідно акту приймання-передачі природного газу від 31.01.2018 позивачем передано, а відповідачем прийнято природній газ в обсязі 80 000 кубічних метрів вартістю 792 000,00 грн.

Відтак, суд приходить до висновку, що позивачем належним чином виконано свої зобов'язання з поставки відповідачу природного газу за Договором загальною вартістю 17 545 041,08 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторонами у п. 5.1 Договору було передбачено, що покупець проводить 100% оплату місячної вартості природного газу до 28 числа місяця, в якому здійснюється передача природного газу.

З урахуванням п. 5.1 Договору відповідач зобов'язаний був оплатити поставлений йому 28.02.2017 природній газ до 28.02.2018, поставлений 31.03.2017 - до 28.03.2017, поставлений 31.07.2017 - до 28.07.2017, поставлений 31.12.2017 - до 28.12.2017, поставлений 31.01.2018 - до 29.01.2018 (у відповідності до приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки 28 січня перепадає на неділю).

Позивач стверджує, що ТОВ "Нафтогаз-Альянс" було здійснено часткову оплату поставленого газу, а саме 06.04.2017 сплачено 1 000 000,00 грн., 01.06.2017 - 5 980 000,00 грн., 07.06.2017 - 945 000,00 грн., 08.06.2017 - 3 445 398,40 грн., 20.07.2017 - 200 000,00 грн., 21.07.2017 - 200 000,00 грн., 01.08.2017 - 43 000,00 грн., 04.08.2017 - 270 000,00 грн., 21.09.2017 - 80 000,00 грн., 26.09.2017 - 60 150,00 грн., 06.11.2017 - 1 947 270,00 грн., 08.11.2017 - 235 000,00 грн., 30.11.2017 - 2 000,00 грн., 05.01.2017 - 57 000,00 грн., що разом становить 14 464 818,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та не спростував твердження позивача про наявність у нього заборгованості з оплати поставленого за Договором природного газу та/або належність виконання ним своїх зобов'язань з вчасної оплати поставленого природного газу, у зв'язку з чим суд, керуючись приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, приходить до висновку, що покупець взятих на себе зобов'язань за Договором в повному обсязі та належним чином не виконав, вартість переданого йому природного газу у визначений Договором строк не сплатив, у зв'язку з чим у ТОВ "Нафтогаз-Альянс" виникла заборгованість перед позивачем, яка складає суму 3 080 222,68 грн. (17 545 041,08 грн. вартості поставленого природного газу - 14 464 818,40 грн. часткової сплати заборгованості).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача 3 080 222,68 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про правомірність вимоги ТОВ "Газпостач-Черкаси" про стягнення з ТОВ "Нафтогаз-Альянс" заборгованості з оплати поставленого за Договором природного газу у розмірі 3 080 222,68 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 920 316,43 грн., 3% річних у розмірі 114 963,15 грн. та інфляційних витрат у розмірі 475 937,24 грн.

Судом встановлено, що відповідач обов'язку по сплаті грошових коштів у визначений строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.2 Договору визначено, що у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань за даним Договором, винна сторона повинна сплатити на користь іншої пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який нараховується пеня, за кожен день прострочення виконання зобов'язань.

Суд, здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені з урахуванням визначеного позивачем періоду - з 29.03.2017 по 15.03.2018, дат, в які відповідачем частково здійснювалась оплата приданого природного газу, а також приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, якими встановлено обмеження періоду нарахування штрафних санкцій піврічним терміном, приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення пені у розмірі 920 316,43 грн. за прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання за спірним Договором є правомірною.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення позивачем 3% річних та інфляційних витрат з урахуванням визначеного позивачем періоду - з 01.03.2017 по 15.03.2018, а також дат, в які відповідачем частково здійснювалась оплата приданого природного газу, прийшов до висновку про правомірність стягнення з ТОВ "Нафтогаз-Альянс" 3% річних у розмірі 114 963,15 грн. та інфляційних витрат у розмірі 475 937,24 грн.

З огляду на наведене, позовні вимоги ТОВ "Газпостач-Черкаси" до ТОВ "Нафтогаз-Альянс" про стягнення 4 591 439,50 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостач-Черкаси" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" (01021, м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 28/2, Н/П №43; ідентифікаційний код 34881820) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостач-Черкаси" (18002, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Добровольського, буд. 20; ідентифікаційний код 36619059) заборгованість у розмірі 3 080 222 (три мільйони вісімдесят тисяч двісті двадцять два) грн. 68 коп., пеню у розмірі 920 316 (дев'ятсот двадцять тисяч триста шістнадцять) грн. 43 коп., 3% річних у розмірі 114 963 (сто чотирнадцять тисяч дев'ятсот шістдесят три) грн. 15 коп., інфляційні витрати у розмірі 475 937 (чотириста сімдесят п'ять тисяч дев'ятсот тридцять сім) грн. 24 коп. та судовий збір у розмірі 68 871 (шістдесят вісім тисяч вісімсот сімдесят один) грн. 59 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Київського апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 23.05.2018.

Суддя Р.В.Бойко