КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2018 р., м. Київ Справа№ 4/246

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

за участю секретаря судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Михайлюк Л.З.,

від відповідача: Прокоф'єва Л.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Державного агенства резерву України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.03.2018р., м. Київ, за заявою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про роз'яснення рішення суду до заяви про зміну способу виконання рішення у справі №4/246 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Державного агенства резерву України

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про зобов'язання повернути матеріальні цінності,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2018р. у справі №4/246 відмовлено у задоволенні заяви Позивача про роз'яснення рішення суду щодо заяви про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.03.2018р. у справі №4/246 скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд виніс ухвалу з недотриманням норм матеріального та процесуального права, неповно дослідивши наявні в матеріалах справи докази. Так, Позивач зазначає, що місцевий суд в ухвалі від 14.12.2017р. змінив спосіб виконання рішення місцевого суду від 18.02.2004р. у даній справі, включивши зобов'язання з податку на додану вартість. Разом із тим, Позивач вказує, що сума, яка підлягає стягненню на його користь є виключно об'єктом оподаткування і не повинна включати в себе 20% ПДВ.

Також Позивач звертає увагу на те, що місцевий суд не надав належної оцінки листу Державної фіскальної служби України від 20.10.2017р. №2311/6/9999-15-03-2015.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2018р. відкрито апеляційне провадження у справі №4/246, розгляд призначено на 15.05.2018р. У судовому засіданні 15.05.2018р. оголошено перерву до 22.05.2018р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Позивача та Відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

18.02.2004р. рішенням Господарського суду міста Києва у справі №4/246 позовні вимоги Позивача задоволені частково. Зобов'язано Відповідача повернути Позивачу природний газ у кількості 1496,442 млн. куб. метрів на суму 419495490,80 грн. Стягнуто з Відповідача на користь Державного бюджету України 1000,00 грн державного мита. Стягнуто з Відповідача на користь Державного підприємства "Судовий інформаційний центр" 118,00 грн витрат за інформаційні послуги.

29.03.2004р. постановою Київського апеляційного господарського суду рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2004р. у зазначеній справі залишено без змін.

13.05.2004р. ухвалою Вищого господарського суду України касаційну скаргу Відповідача на постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2004р. у справі №4/246 повернуто без розгляду.

02.09.2004р. ухвалою Верховного Суду України у порушенні касаційного провадження з перегляду ухвали Вищого господарського суду України від 13.05.2004р. відмовлено. На виконання рішення у справі №4/246 судом 19.10.2004р. видано відповідні накази.

11.01.2005р. ухвалою Господарського суду міста Києва відстрочено виконання рішення по справі №4/246 від 18.02.2004р. до 31.06.2005р.

04.08.2005р. постановою Вищого господарського суду України ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.01.2005р. залишено без змін.

07.02.2006р. ухвалою Господарського суду міста Києва у задоволенні заяви Позивача про зміну способу і порядку виконання рішення відмовлено повністю.

06.09.2007р. ухвалою Господарського суду міста Києва заяви Позивача та Відповідача про зміну способу і порядку виконання рішення задоволено. Змінено спосіб виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2004р. у справі №4/246 в частині зобов'язання Відповідача повернути Позивачу природний газ у кількості 1496,442 млн. куб. метрів на суму 419495490,80 грн. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 50000000,00 грн в рахунок повернення 178361218,00 куб. м природного газу. Зобов'язано Відповідача повернути Позивачу природний газ у кількості ,00 куб. метрів на суму 369495490,80 грн. 16.05.2008р. Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

02.02.2016р. ухвалою Господарського суду міста Києва задоволено заяву Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень про заміну сторони її правонаступником у справі №4/246 та замінено кредитора згідно наказу №4/246 від 16.05.2008р., виданого Господарським судом міста Києва, з Державного комітету України з державного матеріального резерву на його правонаступника - Державне агентство резерву України (01601, м. Київ, вул. вул. Пушкінська,28,МСП, ).

14.12.2017р. ухвалою Господарського суду міста Києва заяву Відповідача про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2004р. у справі №4/246 задоволено та змінено спосіб виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2004р. у справі №4/246 в частині повернення Позивачу природного газу у кількості куб. м. на загальну суму 369495490,80 грн на стягнення з Відповідача на користь Позивача 369495490,80 грн з урахуванням ПДВ.

22.03.2018р. до місцевого суду надійшла заява Позивача про роз'яснення ухвали місцевого суду від 14.12.2017р. про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва по справі №4/246, в якій Позивач просить суд роз'яснити п.2 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 14.12.2017р. в частині сплати ПДВ.

У вказаній заяві Позивач зазначає, що останньому є не зовсім зрозумілим п.2 резолютивної частини ухвали місцевого суду від 14.12.2017р., зокрема, в частині «з урахуванням ПДВ», а саме: чи суд зобов'язав Відповідача сплатити 20% ПДВ від основної суми, яка підлягає поверненню Позивачу, чи суд включив 20% ПДВ у суму, яка підлягає поверненню.

28.03.2018р. ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №4/246 у задоволенні заяви Позивача про роз'яснення рішення суду до заяви про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва по справі №4/246 відмовлено.

Вказана ухвала мотивована тим, що місцевий суд задовольняючи заяву про зміну способу виконання рішення суду від 18.02.2004р. №4/246, у своїй ухвалі від 14.12.2017р. дослідив та надав оцінку питанню щодо оподаткування, а саме врахував положення п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, та вирішив стягнути 369495490,80 грн з урахуванням ПДВ, що і викладено в ухвалі.

Крім того, місцевий суд вказав, що при роз'ясненні рішення, суд не змінює його суть, проте вирахування розміру суми оподаткування розцінюється судом як внесення нових даних, що суперечить положенню ст.245 Господарського процесуального кодексу України.

За вказаних обставин, місцевий суд дійшов висновку, що п.2 ухвали Господарського суду міста Києва від 14.12.2017р. викладено у коректній та зрозумілій формі, а тому зазначений процесуальний документ не потребує роз'яснення, а подана заява про роз'яснення рішення суду до заяви про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва по справі №4/246 задоволенню не підлягає.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.245 Господарського процесуального кодексу України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Як вірно зазначено місцевим судом, здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення.

Отже, роз'яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. Отже, в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2017р. заяву Відповідача про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2004р. у справі №4/246 задоволено та змінено спосіб виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2004р. у справі №4/246 в частині повернення Позивачу природного газу у кількості куб. м. на загальну суму 369495490,80 грн на стягнення з Відповідача на користь Позивача 369495490,80 грн з урахуванням ПДВ.

У мотивувальній частині ухвали Господарського суду міста Києва від 14.12.2017р (абз. 6,7 стор. 8 ухвали) зазначено, що змінюючи спосіб виконання рішення суду від 18.02.2004р №4/245 на стягнення з Відповідача на користь Позивача 369495490,80 грн. слід врахувати положення щодо оподаткування ПДВ за ставкою 20 відсотків, виходячи з бази оподаткування, що становить 369495490,80 грн., відповідно до п.185.1 статті 185 Податкового кодексу України. Відтак, суд задовольняє заяву про зміну способу виконання рішення суду від 18.02.2004р. №4/246, в частині повернення Позивачу у кількості куб.м. на загальну суму 369495490,80 грн на стягнення з Відповідача на користь Позивача 369495490,80 грн з урахуванням ПДВ, тобто включаючи зобов'язання з податку на додану вартість, що виникають за результатами проведення таких розрахунків.

Апеляційний суд погоджується із місцевим судом, що задовольняючи заяву про зміну способу виконання рішення суду від 18.02.2004р. №4/246, суд у своїй ухвалі від 14.12.2017р. дослідив та надав оцінку питанню щодо оподаткування, а саме врахував положення п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, та вирішив стягнути 369495490,80 грн з урахуванням ПДВ, тобто включаючи зобов'язання з податку на додану вартість, що виникають за результатами проведення таких розрахунків, що і викладено в даній ухвалі. Вказана ухвала залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.02.2018р.

За вказаних обставин, місцевий суд дійшов вірного висновку, що п.2 ухвали Господарського суду міста Києва від 14.12.2017р. викладено у коректній та зрозумілій формі, а тому зазначений процесуальний документ не потребує роз'яснення, а подана заява про роз'яснення рішення суду до заяви про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва по справі №4/246 задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що місцевий суд в ухвалі від 14.12.2017р. змінив спосіб виконання рішення місцевого суду від 18.02.2004р. у даній справі, включивши зобов'язання з податку на додану вартість.

Апеляційний суд не приймає доводи Позивача, що сума, яка підлягає стягненню на його користь є виключно об'єктом оподаткування і не повинна включати в себе 20% ПДВ, оскільки вказані Позивачем доводи не є підставою для роз'яснення рішення суду та спрямовані на зміну суті такого рішення, що суперечить ст.245 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційний суд не приймає доводи Позивача, що місцевий суд не надав належної оцінки листу Державної фіскальної служби України від 20.10.2017р. №2311/6/9999-15-03-2015, оскільки даним листом Позивач обґрунтовує невірність включення місцевим судом в ухвалі від 14.12.2017р. зобов'язання з податку на додану вартість, що не відповідає ст.245 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування ухвали місцевого суду.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного агенства резерву України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.03.2018р. у справі №4/246 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.03.2018р. у справі №4/246 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287, ст.288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 30.05.2018р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко