ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2018 р. Справа № 922/23/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.,

представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - Загребельний М.С. на підставі ордеру серія ХВ №000450 від 06.02.2018, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1926 від 13.05.2015,

третьої особи - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Удянської О.М. (вх.№772 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 02.04.2018, постановлену у приміщенні господарського суду Харківської області суддею Байбак О.І., час проголошення ухвали - не зазначено, дата складання повного тексту ухвали - не зазначено, у справі № 922/23/18

за позовом фізичної особи-підприємця Удянської Олени Михайлівни, м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, фізична особа-підприємець Зіберов Артем Миколайович, м. Харків

до фізичної особи-підприємця Шемет Тетяни Сергіївни, м. Мерефа, Харківська обл.

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець Удянська О.М. звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця Шемет Т.С.119 976, 60грн, з яких, 101 701, 07грн суми основного боргу, 14 848, 35грн інфляційних, 3 427,18грн 3% річних.

Позов обґрунтовано тим, що ФОП Зіберов А.М. поставив на користь ФОП Шемет Т.С. за видатковими накладними товар, за який остання не розрахувалася. При цьому, позивач вказує, що вона на підставі укладеного з ФОП Зіберовим А.М. договору про відступлення права вимоги №07/11-12 від 07.11.2017 набула права вимоги виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо сплати отриманої від ФОП Зіберова А.М. продукції.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.04.2018 призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса; на вирішення експертів судової почеркознавчої експертизи поставлено питання: Чи виконано підпис на видаткових накладних №5149 від 17.09.2016, №4292 від 03.09.2016, №4225 від 02.09.2016, №3702 від 23.08.2016, №3206 від 13.08.2016, №2753 від 05.08.2016, №965 від 27.06.2016, №3501 від 03.06.2016, №2506 від 30.07.2016, №2836 від 14.05.2016, №1492 від 30.03.2016, №8240 від 14.11.2016, №8239 від 14.11.2016, №7499 від 28.10.2016, №7162 від 22.10.2016. в графі "отримувач товару" Шемет Тетяною Сергіївною власноручно або іншою особою? Обов'язок по оплаті витрат на проведення експертизи покладено на позивача, з подальшим їх розподілом в порядку, передбаченому статтею 129 Господарського процесуального кодексу України; докази здійснення оплати зобов'язано надати господарському суду Харківської області та експертній установі на відповідну вимогу останньої; зобов'язано позивача протягом 3-х днів з моменту отримання даної ухвали надати суду, для подальшого надсилання на адресу експертної установи з метою проведення експертизи, оригінали видаткових накладних №5149 від 17.09.2016, №4292 від 03.09.2016, №4225 від 02.09.2016, №3702 від 23.08.2016, №3206 від 13.08.2016, №2753 від 05.08.2016, №965 від 27.06.2016, №3501 від 03.06.2016, №2506 від 30.07.2016, №2836 від 14.05.2016, №1492 від 30.03.2016, №8240 від 14.11.2016, №8239 від 14.11.2016, №7499 від 28.10.2016, №7162 від 22.10.2016; зобов'язано відповідача протягом 3-х днів з моменту отримання даної ухвали прибути до суду з метою вчинення зразків підпису, для подальшого їх надсилання на адресу експертної установи з метою проведення експертизи; постановлено, що у разі надходження від експерта клопотання про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення експертизи, відповідні документи направляти на адресу господарського суду Харківської області для подальшого їх скерування судом на адресу експертної установи; попереджено експертів про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову від дачі висновку (ч. 1 ст. 384 та ч. 1 ст. 385 Кримінального кодексу України); попереджено сторони у справі про встановлену законом відповідальність за невиконання вимог суду; матеріали необхідні для проведення експертизи постановлено направити на адресу Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса для проведення експертного дослідження; провадження у справі зупинено на час проведення експертизи; зобов'язано Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса надати суду після закінчення судової експертизи експертний висновок.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що позивач наполягає, що певні накладні підписані особисто ФОП Шемет Т.С., а інші підписані її представниками, проте, доказів наявності довіреності виданої ФОП Шемет Т.С. на вчинення відповідних дій щодо отримання від ФОП Зіберова А.М. товару за вищевказаними накладними суду не надала; суд дійшов висновку, що для встановлення того факту, чи дійсно ФОП Шемет Т.С. отримувала від ФОП Зіберова А.М. товар за вищевказаними видатковими накладними, необхідні спеціальні знання; з огляду на наявні в матеріалах справи суперечливі відомості з цього приводу, суд дійшов висновку про необхідність призначення у даній справі судової почеркознавчої експертизи з поставленням на розгляд експерта питання щодо належності або неналежності підпису на спірних накладних в графі "отримувач товару" Шемет Т.С.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, позивач звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду від 02.04.2018 про призначення експертизи скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що при поданні позову позивач розраховувала на те, що відповідач не заперечуватиме того факту, що саме вона отримувала від первісного кредитора товар за видатковими накладними, переданими за договором відступлення права вимоги, проте, відповідач заперечує отримання товару взагалі; суд ухвалою від 05.03.2018 клопотання позивача про витребування доказів задовольнив частково, зобов'язавши відповідача надати довідку складену у довільній формі із зазначенням відомостей щодо складу працівників, а також осіб, з якими були укладені цивільно-правові угоди на виконання робіт або надання послуг за зазначений період, проте, на думку позивача, відповідач як заінтересована особа вказала, що у неї ніхто не працював; на думку позивача, склалась ситуація, коли відповідач відмовляється від належності їй підписів на видаткових накладних, за якими здійснювалась передача товару первісним кредитором, а позивач не наполягає на тому, що такі підписи були вчинені безпосередньо відповідачем, але стверджує, що відсутність власних підписів відповідача на видаткових накладних може підтверджувати лише той факт, що саме відповідач безпосередньо не приймала товар та не виключає факт отримання товару третіми особами від імені та в інтересах відповідача. Позивач вважає, що поставлене питання експерту не виявить обставин, що входять до предмету доказування.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26.04.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Удянської О.М. на ухвалу господарського суду Харківської області від 02.04.2018 у справі №922/23/18; призначено справу до розгляду на 23.05.2018 о 10:45год.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 23.05.2018 представник відповідача проти апеляційної скарги заперечує, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Харківської області від 02.04.2018 залишити без змін.

Інші учасники справи своїм правом на участь у судовому засіданні не скористались, уповноважених представників не направили, хоча були належним чином завчасно повідомлені про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги (матеріали оскарження ухвали, а.с.54-59).

Відповідачем та третьою особою відзивів на апеляційну скаргу до суду не надано.

Враховуючи, що наявних матеріалів справи достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, учасники справи належним чином завчасно повідомлені про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги, а неявка їх представників у судове засідання відповідно до статті 202 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, з урахуванням положень статті 269 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом:

- в обґрунтування позовних вимог ФОП Удянська О.М. посилається на те, що на підставі укладеного з ФОП Зіберовим А.М. договору про відступлення права вимоги №07/11-12 від 07.11.2017 вона набула права вимоги виконання ФОП Шемет Т.С. своїх зобов'язань щодо сплати отриманої від ФОП Зіберова А.М. продукції за видатковими накладними №5149 від 17.09.2016, №4292 від 03.09.2016, №4225 від 02.09.2016, №3702 від 23.08.2016, №3206 від 13.08.2016, №2753 від 05.08.2016, №965 від 27.06.2016, №3501 від 03.06.2016, №2506 від 30.07.2016, №2836 від 14.05.2016, №1492 від 30.03.2016, №8240 від 14.11.2016, №8239 від 14.11.2016, №7499 від 28.10.2016, №7162 від 22.10.2016 на загальну суму 101 701, 07грн;

- у деяких накладних взагалі не зазначено, хто їх підписав від імені отримувача товару, певні накладні біля підпису отримувача містять прізвище "Ковтун" або містять напис "б/о";

- ФОП Шемет Т.С. вказує, що вона ніколи не укладала з ФОП Зіберовим А.М. договорів поставки або купівлі-продажу, не отримувала від останнього будь-якого товару та не підписувала видаткові накладні, за якими ФОП Удянська О.М. просить суд стягнути заборгованість; зазначені обставини ФОП Шемет Т.С. також підтвердила особисто в судовому засіданні 26.03.2018 під час розгляду даної справи;

- ухвалою господарського суду Харківської області від 05.03.2018 частково задоволено клопотання позивача; зобов'язано ФОП Шемет Т.С. надати суду довідку, складену у довільній формі, із обов'язковим зазначенням відомостей щодо кількісного складу працівників, їх посад, прізвищ, імен та по-батькові, які працювали у неї у період з 30.03.2016 по 14.11.2016, а також щодо осіб, з якими нею були укладені цивільно-правові угоди на виконання робіт або надання послуг за зазначений період;

- ФОП Шемет Т.С. надала суду довідку від 12.03.2018, в якій повідомила, що у період з 30.03.2016 по 14.11.2016 у неї не працювало жодної особи, та вона не укладала будь-яких цивільно-правових угод на виконання нею робіт або надання послуг;

- в судовому засіданні 02.04.2018 під час розгляду даної справи представник позивача наполягає на тому, що певні накладні підписані особисто ФОП Шемет Т.С., а інші підписані її представниками, проте, доказів наявності довіреності виданої ФОП Шемет Т.С. на вчинення відповідних дій щодо отримання від ФОП Зіберова А.М. товару за вищевказаними накладними суду не надала.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов висновку, що істотне значення для розгляду даної справи має встановлення факту, чи дійсно ФОП Шемет Т.С. отримувала від ФОП Зіберова А.М. товар за вищевказаними накладними, що може бути встановлено шляхом призначення у даній справі судової почеркознавчої експертизи з поставленням на розгляд експерта питання щодо належності або неналежності підпису на спірних накладних в графі "отримувач товару" Шемет Т.С.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо необхідності призначення судової почеркознавчої експертизи у справі, оскільки висновок зроблений із неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова колегія зазначає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилається на те, що ФОП Шемет Т.С. не підписувала жодну видаткову накладну, підписи на видаткових накладних вчинені не Шемет Т.С. (а.с.47); з огляду на таку правову позицію відповідача, позивач звернулась до суду із клопотанням про витребування певних доказів (а.с.76-79) для встановлення факту перебування відповідачем у трудових відносинах з іншими особами, які, на думку позивача, могли бути уповноважені відповідачем отримувати товар за видатковими накладними, яке було задоволено судом частково ухвалою від 05.03.2018.

02.04.2018 позивач вдруге звернулась до місцевого господарського суду з клопотанням про витребування судом доказів (а.с.106-109), у задоволенні яких судом було відмовлено ухвалою від 05.03.2018. У клопотанні позивач зазначає, що "... відповідач відмовляється від належності йому підписів, вчинених на видаткових накладних, за якими здійснювалась передача товару первісним кредитором (ФОП Зіберовим А.М.), а позивач не наполягає на тому, що такі підписи були вчинені безпосередньо відповідачем, але стверджує, що відсутність власних підписів відповідача на видаткових накладних може підтверджувати лише той факт, що саме відповідач безпосередньо не приймав товар та не виключає факт отримання товару третіми особами від імені та в інтересах відповідача" (а.с.107). Далі у клопотанні позивач зазначає, що "... з урахуванням ствердження відповідача, що підписів на видаткових накладних останній не проставляв, слід дійти висновку, що для всебічного та об'єктивного розгляду справи, а також для забезпечення реальної можливості захисту позивачем своїх прав, вкрай необхідно використати усі процесуальні можливості (в т.ч. витребування документів) для дійсного встановлення факту отримання товару відповідачем, зокрема, третіми особами від його імені" (а.с.107).

Дане клопотання ухвалою господарського суду Харківської області від 02.04.2018 залишено без розгляду.

Як вбачається із наявних у матеріалах справи копій видаткових накладних, у жодній накладній немає вказівки, що вони підписані отримувачем - ФОП Шемет Т.С.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку, що у матеріалах справи відсутні взаємно суперечливі докази та доводи сторін щодо того, чи ставила ФОП Шемет Т.С. власні підписи на видаткових накладних: відповідач проти цього заперечує, а позивач на цьому не наполягає, вважає, що відсутність власних підписів ФОП Шемет Т.С. на видаткових накладних може підтверджувати лише той факт, що саме відповідач безпосередньо не приймала товар, що не виключає, на думку позивача, факту отримання товару третіми особами від імені та в інтересах відповідача.

Отже, судова колегія погоджується з доводами апелянта, що у даному випадку немає дійсної потреби у призначенні судової почеркознавчої експертизи.

Крім того, судова колегія зазначає, що відповідно до положень статті 2 Господарського процесуального кодексу України, однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін.

Згідно зі статтею 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Положеннями статті 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, позивач з клопотанням про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи не зверталась. Більше того, як вбачається із протоколу судового засідання місцевого господарського суду від 02.04.2018 (а.с.111), представник позивача щодо проведення експертизи заперечував.

Разом з тим, позивачем вчиняються інші процесуальні дії в обґрунтування своїх доводів та вимог позовної заяви, зокрема, позивач зверталась до суду з клопотаннями про витребування судом доказів, які, на думку позивача, нададуть змогу встановити ті обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх доводів і вимог, а саме, що товар за переліченими вище видатковими накладними отримували уповноважені відповідачем особи.

Проте, призначення судом першої інстанції у даній справі судової почеркознавчої експертизи лише призведе до невиправданого затягування розгляду справи та покладення на позивача додаткових судових витрат, оскільки, як вбачається із резолютивної частини оскаржуваної ухвали від 02.04.2018, обов'язок по оплаті витрат на проведення експертизи покладено саме на позивача.

Крім того, судова колегія зазначає, що питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватись судом лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

У вирішенні відповідного питання (до призначення судової експертизи) суду слід, зокрема, визначити об'єкти, що підлягають експертному дослідженню; визначити обсяг необхідних та достатніх для експертного дослідження матеріалів; здійснити перевірку (огляд) матеріалів, які підлягають направленню на експертизу, з точки зору їх повноти та придатності для проведення експертизи, в тому числі з урахуванням належного відображення ознак об'єктів і зразків, а за невідповідності матеріалів цим критеріям - вжити заходів до усунення недоліків матеріалів шляхом витребування додаткових документів і матеріалів у сторін та інших осіб; у разі потреби забезпечити відібрання зразків, у тому числі за необхідності - з участю спеціаліста; з'ясувати усі інші обставини, пов'язані з проведенням судової експертизи.

Господарський суд, призначаючи судову почеркознавчу експертизу, має витребувати від учасника судового процесу зразки почерків, підписів тощо і надати їх експерту для дослідження. Відповідне витребування і дослідження судом зазначених зразків тощо повинно, як правило, передувати винесенню ухвали про призначення судової експертизи та про зупинення у зв'язку з цим провадження у справі.

Така правова позиція викладена у постанові пленуму Вищого господарського суду України від 23.02.2012 №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи".

Відповідно до пункту 3.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5, (надалі - Інструкція), експертиза проводиться після подання органом (особою), який (яка) її призначив (ла) (залучив (ла) експерта), матеріалів, оформлених згідно з вимогами процесуального законодавства та цієї Інструкції.

Згідно з частиною 1 статті 100 Господарського процесуального кодексу, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для справи.

Тобто, місцевий господарський суд до винесення оскаржуваної ухвали та зупинення провадження у справі мав здійснити усі необхідні дії щодо призначення у справі судової почеркознавчої експертизи зокрема, в порядку пункту 1.3., 1.4. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (надалі - Рекомендації) відібрати у відповідача вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (підпису); перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків до матеріалів справи суд мав пред'явити їх відповідачу, а потім позначити кожний зразок, тобто указати, що це вільний зразок почерку (підпису) Шемет Т.С., та посвідчити це своїм підписом.

Після вчинення зазначених дій суд першої інстанції до винесення ухвали про призначення судової почеркознавчої експертизи мав дослідити та надати оцінку обсягу та достатності необхідних для експертного дослідження матеріалів з точки зору їх повноти та придатності для проведення експертизи, у тому числі з урахуванням належного відображення ознак об'єктів і зразків, із подальшим відображенням проведеного дослідження в ухвалі про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі, проте, місцевим господарським судом цього здійснено не було.

Як вбачається із матеріалів справи, вже після призначення судової почеркознавчої експертизи та зупинення провадження у справі судом відбирались експериментальні зразки підпису Шемет Т.С. без зазначення в оскаржуваній ухвалі від 02.04.2018 виняткових обставин, що унеможливили здійснити такі дії до винесення ухвали про призначення судової експертизи та зупинення у зв'язку з цим провадження у справі.

Крім того, для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів, відповідно до Інструкції, до експертної установи надаються оригінали документів, проте, у матеріалах справи оригінали перелічених вище видаткових накладних відсутні, а судом дані видаткові накладні до винесення ухвали про призначення судової експертизи та зупинення у зв'язку з цим провадження у справі, у сторін, зокрема, у позивача, витребувано не було.

До того ж, в ухвалі про призначення судової експертизи, суд зазначає перелік матеріалів, що надаються для дослідження.

Отже, вже в оскаржуваній ухвалі суду від 02.04.2018 мали б бути перелічені всі необхідні для проведення судової почеркознавчої експертизи документи, які мають бути надіслані експерту, у тому числі, оригінали видаткових накладних та зразки почерку (підписів) відповідача.

Колегія суддів апеляційного господарського суду також зазначає, що оскаржуваною ухвалою від 02.04.2018 було не лише призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, а й зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

Зупинення провадження у справі є тимчасовим й повним припиненням всіх процесуальних дій у справі, викликане настанням певних причин, у даному випадку, призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

Проте, місцевим господарським судом вчинялись процесуальні дії (відбирались експериментальні зразки підпису відповідача) вже після зупинення провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку, що місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та не надав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також при постановленні оскаржуваної ухвали допустив порушення норм процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Удянської О.М. слід задовольнити, ухвалу господарського суду Харківської області від 02.04.2018 у справі №922/23/18 слід скасувати, а матеріали справи №922/23/18 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 254, 255, 269, п. 6 ч. 1 ст. 275, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 280, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суд

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Удянської О.М. задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 02.04.2018 у справі №922/23/18 скасувати.

Направити матеріали справи №922/23/18 для продовження розгляду до господарського суду Харківської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено 29.05.2018

Головуючий суддя Здоровко Л.М.

Суддя Плахов О.В.

Суддя Шутенко І.А.