ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2018 р.Справа № 922/284/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Семенову О.Є.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційне підприємство "Мрія", м.Харків
про зобов'язання вчинити певні дії
за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність №08-21/525/2-18 від 20.02.2018;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність №2 від 02.03.2018

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада (далі за текстом - позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційне підприємство "Мрія" (далі за текстом - відповідач) про зобов'язання відповідача протягом 6-ти місяців з дня набрання рішенням суду законної сили забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0198га по вул.Тимурівців, 28/1 у м.Харкові та зареєструвати зазначену земельну ділянку в Державному земельному кадастрі.

12 березня 2018 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив. При цьому, посилається на те, що: позивач обґрунтовує свої вимоги законами, які прийняті та набули чинності після укладення з відповідачем договору оренди; позивач посилається на те, що у відповідності до ч. 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти міського голови або ради є обов'язковими для виконання на відповідній території, але жодними вимогами закону не передбачений обов'язок орендаря виготовити відповідну технічну документацію, а міській раді не надані повноваження поширювати дію закону на договори оренди, які укладені до прийняття відповідного закону; позовна заява не є конкретною і прямо не пов'язана зі ст.67 Закону України "Про землеустрій"; рішення Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13 "Про затвердження "Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року" виходить за межі повноважень, встановлених статтею 19 Закону України "Про землеустрій"; позивач не надав до суду належні та допустимі докази того, що спірна земельна ділянка відноситься до земель комунальної власності, тому у суду відсутня підстава для застосування ст.67 Закону України "Про землеустрій"; міська рада є стороною договору оренди, а тому рішення сесії є спробою односторонньої зміни договору.

Також 12.03.2018 відповідач подав заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, в якій він заявляє, що позивачем пропущений строк позовної давності.

У підготовчому засіданні 12.03.2018 оголошувалась перерва до 20.03.2018.

13 березня 2018 року від відповідача надійшли поштою примірники відзиву та заяви про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, до яких додано докази направлення позивачу.

20 березня 2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він заперечив проти доводів відповідача. Зокрема, позивач зазначив, що ухилення відповідача від забезпечення виготовлення технічної документації є здійсненням перешкод власникові земельної ділянки у праві користування та розпорядженні даною земельною ділянкою, а отже правопорушення з боку відповідача є триваючим, і на нього не поширюються строки позовної давності згідно зі статтею 391 ЦК України. Також позивач вказує, що відповідно до ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, а отже, оскільки вказане рішення Харківської міської рішення є чинним, ніким не скасовано, воно в силу закону є обов'язковим для відповідача. Позивач посилається на статті 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та на ст. 79-1 Земельного кодексу України як на підставу виникнення у відповідача обов'язку здійснити дії направлені на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки.

У підготовчому засіданні 20.03.2018 оголошено перерву до 10.04.2018.

06 квітня 2018 року від відповідача надійшла відповідь на відповідь на відзив, у якій відповідач зазначає, що стаття 391 ЦК України передбачає усунення порушень щодо користування або розпорядженням майном, в той самий час позивач у позові вимагає забезпечити виготовлення технічної документації щодо відповідної земельної ділянки, тобто у позові не йдеться про перешкоди у користуванні або розпорядженні земельною ділянкою. Також, зауважує, що рішення сесії міської ради від 25.09.2013 не є нормативно-правовим актом, а тому не є обов'язковим до виконання, а є формою волевиявлення однієї із сторін договору оренди.

У підготовчому засіданні 10.04.2018 постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті, судове засідання призначено на 08.05.2018.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив залишити позов без задоволення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

25 березня 1996 року на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 13.03.1996 №196 між Виконавчим комітетом Харківської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційне підприємство "Мрія" укладено договір на право тимчасового користування землею №769 (далі за текстом - Договір), зареєстрований виконкомом Харківської міської ради в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 11.11.1996 за №769, за умовами якого відповідачу надано в тимчасове користування земельну ділянку за адресою: м.Харків, вул.Тимурівців, 28/1, загальною площею 0.0198га, строком на 25 років для закінчення будівництва і обслуговування боксів по ремонту автомобілів.

Кадастровий номер земельної ділянки не визначений.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що плата за землю вноситься землекористувачем щомісячно у вигляді орендної плати.

Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, відповідно до пункту 1.1 якого затверджено базову вартість 1кв.м. земель міста Харкова у сумі 291,18грн.

Рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13 "Про затвердження "Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" встановлено, що плата за землю на підставі даних "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" вводиться в дію з 01.01.2014. Зміни до договорів оренди землі, пов'язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові (пункти 2, 3 рішення).

Згідно пункту 2.2 вказаного Порядку, управління Держземагентства у м. Харкові Харківської області надає інформацію про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки у формі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки згідно з чинним законодавством.

Відповідно до пункту 4 рішення Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13 зобов'язано орендарів земельних ділянок, які перебувають у їх користуванні на підставі договорів оренди, укладених протягом 1994-1998 років та 1999-2003 років, та які були передані у користування без проведення державної реєстрації цих земельних ділянок:

- укласти із розробниками документації із землеустрою договори на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) стосовно земельних ділянок, переданих їм у користування без проведення державної реєстрації таких земельних ділянок (без присвоєння їм кадастрового номеру);

- забезпечити складання та прийняття технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у строк, що не перевищує 2 календарних місяців з дня набрання чинності цим Рішенням;

- не пізніше 31.12.2013 вчинити дії, спрямовані на подання складеної (розробленої) технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) до Управління Держземагентства у м.Харкові для здійснення Державним кадастровим реєстратором державної реєстрації (із присвоєнням кадастрового номеру) земельних ділянок, переданих у користування без проведення їх державної реєстрації (в тому числі, у разі, коли відомості про земельні ділянки, право користування на які виникло до 2004 року, не внесені до державного реєстру земель);

- повідомити Департамент земельних відносин Харківської міської ради про здійснення державної реєстрації відповідної земельної ділянки із зазначенням присвоєного кадастрового номеру та долученням копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, який було видано на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки.

Пунктом 5 рішення Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13 Департамент земельних відносин Харківської міської ради зобов'язано попередити всіх землекористувачів (орендарів) земельних ділянок, реєстрація яких у Державному земельному кадастрі не здійснена, про необхідність приведення розміру плати за землю відповідно до вимог чинного законодавства.

На виконання вказаних вимог рішення Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13 Департаментом земельних відносин на адресу відповідача був направлений лист-попередження №2084/0/225-13 від 08.10.2013, в якому повідомлено про необхідність в строк до 01.12.2013 забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), в строк не пізніше 31.12.2013 подати складену (розроблену) технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) до Управління Держземагентства у м.Харкові для здійснення реєстрації земельної ділянки із присвоєнням кадастрового номеру, в строк до 01.01.2014 повідомити Департамент земельних відносин Харківської міської ради про здійснення державної реєстрації земельної ділянки та надати копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку на підтвердження державної реєстрації цієї земельної ділянки та в строк до 01.02.2014 привести розмір плати за землю відповідно до вимог чинного законодавства.

Даний лист-попередження отриманий відповідачем 14.10.2013, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак залишений відповідачем без реагування. Жодні вимоги позивача не виконані.

Позивач у позові вказує, що згідно з інформацією Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на даний час відомості про державну реєстрацію відповідачем вищевказаної земельної ділянки відповідачем в Державному земельному кадастрі відсутні.

Враховуючи невиконання відповідачем вищевказаних рішень Харківської міської ради та невчинення ним дій, необхідних для приведення Договору у відповідність з вимогами чинного законодавства, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно статті 15 Закону України "Про оренду землі" однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно статті 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Положеннями підпункту 14.1.72 пункту 1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Згідно статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування".

Відповідач не є власником земельної ділянки і не може бути постійним землекористувачем, оскільки не відноситься до осіб визначених статтею 92 Земельного кодексу України, а тому сплата ним плати за землю у вигляді земельного податку не відповідає положенням підпункту 14.1.72 пункту 1 статті 14 ПК України.

Згідно підпункту 14.1.147 пункту 1 ст. 14 та пункту 288.1 ст. 288 ПК України плата за землю повинна здійснюватися відповідачем саме у формі орендної плати за землю, розмір якої визначається укладеним між сторонами договором оренди землі на підставі нормативної грошової оцінки земельної ділянки, як це передбачено пунктом 288.1 ст.288 ПК України.

Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 р. № 1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 та визначено базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18грн.

У зв'язку з цим, до зазначеного договору на право тимчасового користування землею повинні бути внесені зміни щодо розміру орендної плати, який визначається згідно розрахунку розміру орендної плати виконаного Департаментом земельних відносин на підставі витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, який надається відділом у м.Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківської області згідно статті 38 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та рішення Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13 "Про затвердження "Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013".

Виходячи з положень статті 79-1 Земельного кодексу України та статей 10, 15, 20, 21 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" нормативна грошова оцінка земельної відноситься до відомостей про земельну ділянку, які включаються до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі.

Внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру є обов'язковим.

Після внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку їй присвоюється кадастровий номер.

Наявність реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі дає можливість отримати витяг про її нормативну грошову оцінку та розрахувати розмір орендної плати за землю і укласти угоду до договору про зміну розміру орендної плати за землю.

Згідно статті 22 Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою, на підставі якої вносяться відомості про земельну ділянку до Державного земельного кадастру, виготовляється землевпорядними організаціями на підставі укладених договорів із її розробниками і носить платний характер.

Відповідно до статті 67 Закону України "Про землеустрій" на землях комунальної власності за рахунок коштів місцевих бюджетів фінансуються роботи із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж адміністративно-територіальних одиниць, складання схем землеустрою, розроблення техніко-економічних обґрунтувань з використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, інвентаризації земель.

Отже, фінансування органами місцевого самоврядування робіт, пов'язаних з виготовленням документації із землеустрою на окрему земельну ділянку, чинним законодавством не передбачено, а тому зазначені дії повинні здійснюватися землевласниками та землекористувачами.

Таким чином, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, на підставі якої вносяться відомості про земельну ділянку до Державного земельного кадастру повинна бути виготовлена за рахунок відповідача.

Ухилення орендаря від виготовлення технічної документації із землеустрою та реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі унеможливлює отримання Департаментом земельних відносин витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки у Відділі у м.Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, а також виконання розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку та вчинення дії щодо складання та підписання додаткової угоди до існуючого договору в частині зміни розміру орендної плати земельної ділянки у відповідності з нормативною грошовою оцінкою земель міста Харкова станом на 01.01.2013.

Згідно статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Положеннями статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, у тому числі, примусове виконання обов'язку в натурі.

За таких обставин, суд вважає правомірною позицію позивача щодо наявності у відповідача обов'язку забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0198га по вул.Тимурівців, 28/1 у м.Харкові та зареєструвати зазначену земельну ділянку в Державному земельному кадастрі.

Разом з тим, заперечуючи проти позову, відповідач заявив про застосування наслідків пропуску строків позовної давності позивачем, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 256 ЦК України позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).

При цьому встановлення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і застосування норм матеріального права, і правила обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Визначення початку відліку позовної давності наведене у статті 261 ЦК України, зокрема, відповідно до частини 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у листі-попередженні №2084/0/225-13 від 08.10.2013 вимагає від відповідача в строк до 01.12.2013 забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), в строк не пізніше 31.12.2013 подати складену (розроблену) технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) до Управління Держземагентства у м.Харкові для здійснення реєстрації земельної ділянки із присвоєнням кадастрового номеру, в строк до 01.01.2014 повідомити Департамент земельних відносин Харківської міської ради про здійснення державної реєстрації земельної ділянки та надати копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку на підтвердження державної реєстрації цієї земельної ділянки та в строк до 01.02.2014 привести розмір плати за землю відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, наступного дня, після спливу кожного із визначених у вищевказаному листі строків виконання відповідних зобов'язань відповідачем, позивач довідався або мав змогу довідатися про порушення свого права, зокрема: про невиготовлення технічної документації - 02.12.2013, про неподання технічної документації до Управління Держземагентства - 01.01.2014, про неповідомлення Департаменту земельних відносин Харківської міської ради про державну реєстрацію - 02.01.2014.

Однак позов у даній справі подано лише 06.02.2018, тобто після спливу трирічного строку позовної давності.

Слід зазначити, що частиною 5 статті 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Проте позивач будь-яких доказів поважності пропуску позовної давності суду не надав.

Доводи позивача про те, що ухилення відповідача від забезпечення виготовлення технічної документації відповідно до рішення Харківської міської ради від 25 вересня 2013 року №1269/13 "Про затвердження "Порядку впровадження нормативно грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" є здійсненням перешкод власникові земельної ділянки у праві користування та розпорядженні даною земельною ділянкою, а отже правопорушення з боку відповідача є триваючим, і на нього не поширюються строки позовної давності згідно зі статтею 391 ЦК України, судом відхиляються.

Так, згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд вважає посилання на положення статті 391 ЦК України необґрунтованими, оскільки вимоги позивача про зобов'язання відповідача виготовити технічну документацію із землеустрою, а також зареєструвати земельну ділянку в Державному земельному кадастрі за своєю правовою природою не є вимогами про усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування та розпоряджання своїм майном (земельною ділянкою).

Крім того, частиною 2 статті 268 ЦК України визначено, що саме законом можуть бути встановлені вимоги, на які не поширюється позовна давність.

Однак позивачем не наведено норми відповідного закону, яка б містила положення про непоширення позовної давності на вимоги, які є предметом даного позову.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог з підстав пропуску позивачем позовної давності, про застосування якої було заявлено відповідачем до прийняття рішення у справі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.05.2018 р.

Суддя ОСОБА_3