КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2018 р. Справа№ 5011-57/3399-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 16.05.2018 року.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Галичина" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.03.2018 у справі № 5011-57/3399-2012 (суддя Гулевець О.В.)

за скаргою Приватного акціонерного товариства "Галичина" на бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві

за позовом Приватного акціонерного товариства "Галичини"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Орвіс"

про стягнення 43 822, 38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2018 скаргу Приватного акціонерного товариства "Галичина" на бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві залишено без розгляду.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, ПАТ "Галичина" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.03.2018 та направити справу для розгляду до Господарського суду м. Києва.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом першої інстанції помилково застосовано до спірних правовідносин п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, оскільки наслідки неявки стягувача чітко врегульовані ч. 2 ст. 342 ГПК України - така неявка не перешкоджає розгляду справи.

Апелянт обґрунтовує скаргу тим, що ним чітко було зазначено, в чому полягає бездіяльність державного виконавця та порушення прав стягувача, а тому висновки суду першої інстанції про відсутність доказів порушення прав стягувача, не відповідають обставинам справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу позивача 26.03.2018 передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Гончарову С.А., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Скрипка І.М., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2018 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Галичина" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.03.2018 у справі № 5011-57/3399-2012 залишено без руху.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Галичина", розгляд справи призначено на 16.05.2018.

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді Шаптали Є.Ю., та відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.05.2018 для розгляду апеляційної скарги у даній справі було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді: Скрипка І.М., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2018 року у визначеному складі колегії суддів апеляційна скарга прийнята до провадження.

Сторони до судового засідання, що відбулось 16.05.2018 року, не з'явились, хоча були належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов'язок суду відкласти апеляційний розгляд справи.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, у провадженні судді Господарського суду міста Києва Гулевець О.В. знаходилась справа №5011-57/3399-2012 за позовом Приватного акціонерного товариства "Галичина" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Орвіс" про стягнення 43822,38 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.05.2012 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Галичина" задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Орвіс" на користь Приватного акціонерного товариства "Галичина" 38994 (тридцять вісім тисяч дев'ятсот дев'яносто чотири) грн. 91 коп. - заборгованості, 2239 (дві тисячі двісті тридцять дев'ять) грн. 38 коп. - пені, 433 (чотириста тридцять три) грн. 42 коп. - 3% річних, 194 (сто дев'яносто чотири) грн. 98 коп. - інфляційних втрат, а також 1594 (одну тисячу п'ятсот дев'яносто чотири) грн. 24 коп. судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

28.05.2012 на виконання вищевказаного рішення Господарського суду міста Києва видано відповідний наказ.

15.02.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства "Галичина" надійшла скарга (вих. №12/02-01 від 12.02.2018 року) на бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Галунько Людмили Іванівни.

Судова колегія, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, погоджується з висновками, з яких виходив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваної ухвали з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2018 року розгляд вищевказаної скарги призначено на 27.02.2018 року та повідомлено державного виконавця про подання скарги.

В судове засідання 22.02.2018 року представники сторін та відділу державної виконавчої служби не з'явились.

У своїй скарзі, ПрАТ "Галичина" просить суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Галунько Людмили Іванівни, яка полягає у непроведенні перевірки майнового стану боржника у виконавчому провадженні № 55581636 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Орвіс" та зобов'язати державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Галунько Людмилу Іванівну у десятиденний строк з дня набрання ухвалою суду законної сили провести перевірку майнового стану боржника у виконавчому провадженні № 55581636 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Орвіс" шляхом подання запитів до відповідних органів, установ, проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за його місцезнаходженням.

В обґрунтування скарги, скаржник посилається на те, що оскільки виконавче провадження № 55581636 було відкрито 23.01.2018 року, то перевірку майнового стану боржника державний виконавець мав провести не пізніше 02.02.2018 року. У зв'язку із тим, що відсутні відомості про здійснення державним виконавцем відповідної перевірки, скаржник звернувся до суду із даною скаргою.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Порядок розгляду, строки, підстави відмови і задоволення скарг на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби врегульовано положеннями статей 342, 343 Господарського процесуального кодексу України.

Так, приписами статті 342 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З вищенаведених положень ст. ст. 339, 342 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що під час розгляду скарги на дії чи бездіяльність державного виконавця суд має встановити порушення прав скаржника чи відсутність такого порушення.

Процесуально-правовий зміст захисту права, закріпленого у Господарському процесуальному кодексі України, полягає у тому, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. (ст. 4 ГПК України).

Однак, в матеріалах справи відсутні докази порушення прав скаржника. Відомостей щодо відсутності в матеріалах виконавчого провадження інформації про здійснення державним виконавцем дій з перевірки майнового стану боржника, скаржникам суду не надано.

Судом першої інстанції вірно враховано, що згідно із приписами ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Однак, згідно із частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" та п. 11 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, а тому скаржник не позбавлений права на доведення тих обставин на які він посилається в обґрунтування своєї скарги.

Також місцевий суд вірно зазначає, на час розгляду скарги матеріали виконавчого провадження державним виконавцем не були надані.

За наведених обставин, суд позбавлений можливості дійти беззаперечного висновку щодо наявності чи відсутності порушення прав скаржника внаслідок примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 28.05.2012 року по справі №5011-57/3399-2012.

При цьому, у відповідності до приписів норм процесуального законодавства, ухвала суду постановлена за результатами розгляду скарги на дії чи бездіяльність державного виконавця має відповідати фактичними обставинами з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних , достовірних, достатніх та допустимих доказів.

В пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України 26.12.2003. № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" вказано, що у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК і ГПК, якими врегульовано аналогічні питання.

У відповідності до п.4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з'явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку, що оскільки в матеріалах справи відсутні докази порушення прав скаржника, бездіяльності державного виконавця та матеріалів виконавчого провадження, з огляду на те, що скаржник явку свого представника в судове засідання не забезпечив, відомостей зазначених у скарзі належними та допустими доказами не підтвердив, а неявка представника скаржника та відсутність матеріалів виконавчого провадження, у даному випадку, перешкоджає розгляду скарги, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення без розгляду скарги Приватного акціонерного товариства "Галичина" на бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві без розгляду на підставі п.4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 2 статті 226 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та виніс законну та обґрунтовану ухвалу у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

При цьому, доводи Приватного акціонерного товариства "Галичина", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а підстави для скасування ухвали господарського суду відсутні.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Галичина"» на ухвалу господарського суду міста Києва від 02.03.2018 року у справі № 5011-57/3399-2012 слід відмовити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 ГПК України покласти Приватне акціонерне товариство "Галичина".

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 (без змін), 282 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Галичина" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.03.2018 року у справі № 5011-57/3399-2012 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.03.2018 року у справі № 5011-57/3399-2012 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 5011-57/3399-2012 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко

повний текст складено 22.05.2018 року