ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.05.2018 м. Ужгород Справа № 907/704/17

Суддя господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи №907/704/17 за правилами загального позовного провадження

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Фудс», м. Берегово Закарпатської області

до відповідача: KINGSTON-IMPORT LLC, США

про стягнення 5000,00 євро,

секретар судового засідання Штундер Д.Л.,

За участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_2, представник за довіреністю;

від відповідача ОСОБА_3, представник за довіреністю.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 25.09.2017 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 10.10.2017 року.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 10.10.2017 року, у звязку з неявкою відповідача, з метою повного, всебічного зясування всіх обставин справи для її правильного вирішення, розгляд справи відкладено на 26.10.2017 року.

Разом з тим, при огляді матеріалів справи, в судовому засіданні 26.10.2017 року, судом встановлено, що відповідач компанія „KINGSTON-IMPORT LLC, зареєстрована 3500 South DuPont Highway Dover, Delawere 19901, USA, здійснює свою діяльність за адресою: 1143 Budapest, Stefбnia str 77. fsz.

Також, судом встановлено, що відповідач по справі є нерезидентом, який не має свого представництва на території України.

Відтак, ухвалою господарського суду Закарпатської області від 26.10.2017 року зупинено провадження у справі №907/704/17 до 26.04.2018 року до 10 год. 00 хв. та вирішено звернутись із судовим дорученням про вручення документів відповідачу компанії „KINGSTON-IMPORT LLC, Будапешт Угорщина в порядку Договору між Україною та Угорською Республікою про правову допомогу у цивільних справах від 02.08.2001 року. Також, слід відмітити, що представники сторін по даній справі у визначену судом дату слухання справи не зявились, вимоги ухвали суду про зупинення провадження у справі не виконали, причин неявки не повідомили.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 26.04.2018 року, провадження у даній справі поновлено та призначено підготовче засідання на 22.05.2018 року.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно п.п. 9 Розділу 11 Господарського процесуального кодексу України (в редакції що діє з 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що дана справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні.

22.05.2018 року, присутні в підготовчому судовому засіданні представники позивача та відповідача, які належним чином повідомлені про дату, місце та час підготовчого засідання, подали суду письмову заяву в порядку ч. 6 ст. 183 ГПК України, якою просять суд закрити підготовче засідання та надають згоду на початок розгляду справи по суті в той самий день.

Подану представниками сторін спільну заяву судом прийнято та задоволено.

Відтак, суд, розпочинає розгляд справи по суті.

В ході судового розгляду, представник позивач наполягав на задоволенні позовних вимог посилаючись на долучені до матеріалів справи документи.

Представник відповідача, присутні в судовому засіданні, вимоги попередніх ухвал суду не виконав повністю, однак, заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив суд прийняти відповідне рішення. За таких обставин справа вирішується в порядку п.3 ст.202 ГПК України.

Суд зазначає, що згідно ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

10 липня 2015 року між ТОВ «ОСОБА_1 Фудс» (далі - Позивач) та KINGSTON EXPORT-IMPORT LTC (далі - Відповідач) був укладений зовнішньоекономічний Контракт №1.

Предметом вказаного Контракту було здійснення Відповідачем поставки сировини (далі - Товар) на користь Позивача у кількості, асортименті та по ціні визначених до Контракту додаткам, а Позивач в свою чергу зобовязався здійснити оплату за отриманий Товар.

Розділом 7 Контракту, Відповідач зобовязався провести повну оплату за отриманий Товар згідно до наданих к оплаті інвойсів.

На виконання умов Контракту, Позивачем було передано в право власності Відповідачу готівку на загальну суму 101 350.00 євро, з яких на 20 094,38 євро було поставлено товар. Станом на 15.09.2017 року залишок заборгованості склав 83 321,52 євро, з яких, позивачем предявлено до стягнення з відповідача в частині на суму 5 000 євро.

Відповідно до Контракту умовами поставки є: FCA Tornyospalca згідно INCOTERMS 2010, FCA - Zahony згідно INCOTERMS 2010. Та за умовами розрахунку оплата здійснюється безготівково на валютний рахунок Продавця згідно виставлених інвойсів.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про міжнародне приватне право», сторони договору згідно з ст. 5 та 10 цього Закону можуть обирати право, що застосовується до договору, крім випадків коли вибір права прямо заборонено законами України.

Стаття 38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» передбачає, що спори, які виникають між субєктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними субєктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

У відповідності до арбітражного застереження вказаного в п. 13 Контракту, сторони обумовили судовий розгляд спору в Господарському суді за місцем знаходження позивача, відповідно до вимог матеріального і процесуального права України.

Таким чином, спір підлягає врегулюванню за законодавством України і вирішенню в Господарському суді Закарпатської області.

Згідно до статті 193 ГПК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» передбачає, що виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акту або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Відповідно до п. 1 Постанови правління НБУ від 14.11.2013 року № 453 установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1, 2 ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» здійснюються у строк, що не перевищує 180 календарних днів.

Нормами цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, при цьому одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Підсумовуючи вищенаведене, борг Відповідача перед Позивачем склав 83321,52 євро, з яких заявлено позивачем до стягнення в частині 5 000 євро (пять тисяч євро), що еквівалентно 155 250,00 грн. по курсу НБУ на дату подачі позовної заяви, що також підтверджується актом звірки розрахунків від 15.09.2017 року, підписаного та скріпленого печатками з обох сторін.

Згідно ч.1 ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Приписи ст. 180 ГК України передбачають, що при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За вимогами статті 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У відповідності із ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 253 ЦК України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Незважаючи на ст. 193 ГК України, ст. 530 ЦК України та умов договору, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобовязання згідно умов укладеного контракту №1 від 10.07.2015 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з частиною 1 статті 202 ЦК, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Положенням статті 205 ЦК визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ст. 181 Господарського кодексу України).

Статтею 638 ЦК та частиною 2 статті 180 ГК визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтями 11, 509 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 ЦК України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Разом з тим, відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд зазначає таке.

Обовязок доказування, відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги.

Підсумовуючи сукупність встановлених фактичних обставин справи і норм права, суд дійшов висновку, що матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 5000,00 євро, що еквівалентно 155 250,00 грн. по курсу НБУ на дату подачі позовної заяви, є правомірною та такою, що підлягає задоволенню повністю, оскільки позов належним чином позивачем доведено і документально підтверджено, і в той же час відповідачем в установленому порядку не спростовано.

Відтак, з огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 5000,00 євро, що еквівалентно 155 250,00 грн. по курсу НБУ на дату подачі позовної заяви - підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, однак, позов останнім визнано в повному обсязі.

Відтак, враховуючи вищенаведене в сукупності, заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими, відповідачем в установленому порядку не спростовані та не заперечені, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ст.129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 2328,75 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 129, 202, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити - повністю.

2. Стягнути з Компанії KINGSTON EXSPORT-IMPORT LLC (USA, 3500 South DuPont Highway Dover, Delawere 19901) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Фудс» (90202, Закарпатська обл., м. Берегово, вул. Б.Хмельницького, 163 код 35771408) заборгованість в розмірі 5000,00 євро (пять тисяч євро 00 центів), що еквівалентно 155250,00 грн (сто пятдесят пять тисяч двісті пятдесят пять грн. 00 коп.), та у відшкодування судових витрат - суму 2328,75 грн. (дві тисячі триста двадцять вісім грн. 75 коп.).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 22.05.2018 року.

Суддя Андрейчук Л.В.