РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.05.2018Справа № 910/4044/18
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Попільнянський комбікормовий завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа-Комбікорм"

про стягнення 501292,42 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гукун Н.В.

Представники сторін:

від позивача - Ващук Ю.С. (представник за довіреністю);

від відповідача - Глова Н.Ю. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 482507,67 грн. за договором поставки №17/01 від 01.01.2017 у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов'язку оплатити отриманий товар, а також 17238,08 грн. пені та 1546,67 грн. 3 % річних.

Відповідач позов не визнав, пославшись у відзиві зокрема на те, що погасив заборгованість у повному обсязі, а нарахування Позивачем пені та 3 % річних є неправомірним, з огляду на не виставлення Позивачем рахунків на оплату, у зв'язку з чим має місце прострочення кредитора.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 01.01.2017 між Відповідачем, як покупцем, та Позивачем, як постачальником, Договору поставки № 17/01 останнім постачався, а Відповідачем приймався товар - макуха соняшникова, найменування, асортимент, вартість за одиницю, кількість, якість, умови поставки та строк оплати якого визначається в специфікаціях. До вказаного Договору сторонами були підписані, зокрема, специфікації від 30.01.2018 № 27 на суму 525000 грн., від 05.02.201 № 28 на суму 729000 грн. та від 07.02.2018 № 29 на суму 1050000 грн.

Відповідно до передбачених у специфікаціях умов оплати товару (п. 5), Відповідач повинен був її здійснити по факту поставки товару на підставі виставленого рахунку шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позивача. Датою поставки вважається дата фактичного одержання товару Відповідачем відповідно до підписаної сторонами видаткової накладної і відміток Відповідача про одержання товару в товарно-транспортній накладній.

Матеріалами справи підтверджується та Відповідачем не заперечувалося, що за період з 01.02.2018 по 01.03.2018 останньому було поставлено товару за вказаним Договором на суму 1559163 грн., що підтверджується доданими до справи копіями видаткових накладних та товарно-транспортних накладних.

Проте у встановлені Договором строки та всупереч ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України Відповідач повністю за товар не розрахувався, сплативши 1300000 грн. Водночас, після порушення провадження у справі, Відповідач сплатив за Договором 400000 грн. 11.04.2018 та 79868,20 грн. 12.04.2018., тобто загалом за спірний період 1779686,20 грн. (переплата 220523,20 грн.), що слугувало підставою для закриття провадження в частині стягнення основного боргу внаслідок повного його погашення, тобто за відсутністю спору, із винесенням відповідної ухвали суду від 21.05.2018.

У той же час, як зазначив Позивач, станом на 01.02.2018 за Відповідачем обліковувалася заборгованість за попередні періоди в розмірі 223344,67 грн., у зв'язку з чим Позивач посилався на неповну сплату Відповідачем заборгованості (залишок 2821,47 грн.).

Однак, у матеріалах справи відсутні докази поставки Відповідачу товару до 01.02.2018, тобто до спірного періоду, у зв'язку з чим у суду відсутня можливість перевірити вказаний Позивачем розмір заборгованості за попередній період та, як наслідок, встановити неповну оплату Відповідачем товару. Інші докази, з яких можливо було би встановити дані обставини, наприклад, акт звірки взаємних розрахунків, підписаний сторонами, у матеріалах справи відсутні, у зв'язку з чим суд не враховує до заборгованості за спірною поставкою на суму 1559163 грн. вказану Позивачем попередню заборгованість.

Крім того, до матеріалів справи Позивачем також додані копії платіжних доручень з оплатами Відповідача до початку спірного періоду (до 01.02.2018), з яких вбачається сплата Відповідачем 1277221,08 грн., що за умови не підтвердженого Позивачем розміру попередньої заборгованості Відповідача свідчить про відсутність підстав для її донарахування.

Поряд із цим, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, зокрема у вигляді нарахування та стягнення передбаченої п. 5.2. Договору та ст. 546, 549 ЦК України пені та 3 % річних за ст. 625 ЦК України.

Здійснивши перерахунок пені, з урахуванням дат та сум, сплачених Відповідачем грошових коштів, а також визначеного Позивачем періоду, суд дійшов висновку про те, що розмір пені є обґрунтованим у сумі 9085,85 грн., а саме: 54,20 грн. пені за період з 19.02.2018 по 20.02.2018, нарахованої на суму боргу в розмірі 309163 грн., та 9031,65 грн. пені за період з 20.02.2018 по 29.03.2018, нарахованої на суму боргу 259163 грн.

Також, суд здійснив перерахунок 3 % річних за вказані вище періоди та на зазначені суми боргу, у зв'язку чим дійшов висновку про обґрунтованість розміру даної компенсаційної вимоги в сумі 860,26 грн., а саме: 50,82 грн. за період з 19.02.2018 по 20.02.2018 та 809,44 грн. за період з 20.02.2018 по 29.03.2018.

Одночасно, заперечення Відповідача щодо прострочення оплати товару через прострочення кредитора - Позивача, у зв'язку з не виставленням ним рахунків на оплату та не реєстрації податкових накладних, не може слугувати підставою для звільнення Відповідача від відповідальності, оскільки не надання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України, а відтак не звільняє Відповідача від обов'язку оплатити товар у встановлені Договором строки. Також, не є такою обставиною і відсутність реєстрації податкових накладних, які не є первинними документами та слугують для формування фінансової і податкової звітності товариства.

Судові витрати, у які Позивачем включено витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа-Комбікорм" (м. Київ, вул. Костельна, 4, кв.3; ідентифікаційний код 40969842) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Попільнянський комбікормовий завод" (Житомирська область, с. Попільня, вул. Прикордонників, 65; ідентифікаційний код 00688195) 860 (вісімсот шістдесят) грн. 26 коп. 3% річних, 9085 (дев'ять тисяч вісімдесят п'ять) грн. 85 коп. пені, а також 3900 (три тисячі дев'ятсот) грн. 35 коп. судового збору.

У іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 29.05.2018

Суддя Р.Б. Сташків