РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.04.2018Справа № 910/20877/17

Господарський суд міста Києва в складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яроменко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 910/20877/17

За позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА"

про стягнення 60 568,71 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників справи:

від позивача: ОСОБА_2 за договором № 16/11/17 від 16.11.2017;

від відповідача: Жила М.І. за довіреністю № 10-540/д від 23.08.2017.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" (далі-відповідач) про стягнення 60 568,71 грн., з яких 38 533,00 грн. заборгованості з виплати дивідендів, 19 004,8 грн. інфляційних втрат, 3 020,91 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем свого обов'язку щодо перерахування дивідендів належних позивачу за 2011 рік, 2012 рік, 2013 рік.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.11.2017 року порушено провадження у справі № 910/20877/17, її розгляд призначено на 13.12.2017 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.12.2017 року в порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк розгляду спору у справі № 910/20877/17, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 29.01.2018 року.

12.12.2017 року через загальний відділ господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень, відповідач зазначив, що права позивача не порушені, оскільки ОСОБА_1 не звернулась до ПАТ «Укрнафта» з заявою про виплату дивідендів у строк, визначений у повідомленні про порядок та строки виплати нарахованих дивідендів за акціями ПАТ «Укрнафта», а тому обов'язку з їх виплати у відповідача не виникло. Також, зазначає, що належною до виплати позивачу сумою дивідендів, за вирахуванням утриманих податків та зборів, є 36 028,36 грн. Крім того, відповідач вважає зобов'язання з виплати дивідендів негрошовим, у зв'язку із чим заперечує проти нарахованих інфляційних втрат та 3% річних. Серед іншого, відповідач заперечує проти покладення на нього витрат позивача на правову допомогу у заявленому розмірі.

Проте, 15.12.2017 року набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до пункту 9 частини 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим, ухвалою господарського суду міста Києва від 29.01.2018 року вирішено здійснювати розгляд справи № 910/20877/17 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.02.2018 року.

02.01.2018 року через загальний відділ господарського суду від Шевченківського РВ ДМС України в місті Києві надійшла відповідь на запит.

29.01.2018 року через загальний відділ господарського суду від відповідача надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

19.02.2018 року через загальний відділ господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому продубльовано правову позицію, викладену у відзиві від 12.12.2017 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.02.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/20877/17 до судового розгляду по суті на 19.03.2018 року.

У судовому засіданні 19.03.2018 року судом оголошено перерву по справі №910/20877/17 на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України до 28.03.2018 року.

28.03.2018 року судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Літвінової М.Є. на лікарняному.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.04.2018 року справу №910/21984/17 призначено до судового розгляду по суті на 23.04.2018 року.

В судовому засіданні 23.04.2018 року представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, з підстав викладених у відзиві.

В судовому засіданні 23.04.2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до виписки про стан рахунку в цінних паперах станом на 20.10.2014 року (дата складання виписки 15.01.2016 року) та реєстру власників іменних цінних паперів станом на 20.10.2014 року (дата складання 07.11.2014 року) ОСОБА_4 є акціонером ПАТ «Укрнафта», якому належать акції іменні прості в кількості 550 шт.

26.06.2014 року ОСОБА_4 було укладено шлюб з ОСОБА_5, в зв'язку з чим, позивачем було змінено прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2

10.10.2014 року відбулися позачергові загальні збори акціонерів Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", які оформлені протоколом позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Укрнафта» № 22 від 10.10.2014 року, на яких було прийнято рішення про розподіл прибутку товариства за 2011-2013 роки.

Згідно повідомлення про порядок та строки виплати нарахованих дивідендів за акціями ПАТ «Укрнафта», термін проведення виплат встановлено з 20.10.2014 року по 10.04.2015 року.

Оскільки суму дивідендів, належних позивачу відповідачем не виплачено, позивач звернувся в суд з вимогою про стягнення 38 533,00 грн. заборгованості з виплати дивідендів, 19 004,8 грн. інфляційних втрат, 3 020,91 грн. 3% річних.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 113 Цивільного кодексу України, господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.

Господарське товариство є власником: майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом (ст. 115 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 5 ст. 87 Господарського кодексу України, прибуток господарського товариства утворюється з надходжень від його господарської діяльності після покриття матеріальних та прирівняних до них витрат і витрат на оплату праці. З економічного прибутку товариства сплачуються передбачені законом податки та інші обов'язкові платежі, а також відсотки по кредитах банків і по облігаціях. Прибуток, одержаний після зазначених розрахунків, залишається у розпорядженні товариства, яке визначає напрями його використання відповідно до установчих документів товариства.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про господарські товариства", прибуток товариства утворюється з надходжень від господарської діяльності після покриття матеріальних та прирівняних до них витрат і витрат на оплату праці. З балансового прибутку товариства сплачуються проценти по кредитах банків та по облігаціях, а також вносяться передбачені законодавством України податки та інші платежі до бюджету. Чистий прибуток, одержаний після зазначених розрахунків та сплати дивідендів, залишається у повному розпорядженні товариства, яке відповідно до установчих документів визначає напрями його використання.

Відповідно до п. б) ч. 1 статті 116 Цивільного кодексу України, п.2 ч.1 статті 88 Господарського кодексу України та п. б) ч.1 статті 10 Закону України «Про господарські товариства» учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів.

Частиною 2 статті 57 Господарського кодексу України та ч. 2 статті 4 Закону України «Про господарські товариства» установчі документи товариства повинні містити порядок розподілу прибутку (виплати дивідендів), отже, періодичність нарахування та виплати дивідендів визначається товариством самостійно.

За приписами п. 3.3. Статуту ПАТ «Укрнафта» акціонери мають право отримувати дивіденди.

Відповідно до п. 6.20. Статуту ПАТ «Укрнафта», дивіденди виплачуються за підсумками календарного року виключно грошовими коштами. Дивіденди виплачуються на акції, звіт про результати розміщення яких зареєстровано у встановленому законодавством порядку. Рішення про виплату дивідендів приймається Загальними зборами, якщо інше не встановлено законом.

Згідно п. 6.21. Статуту ПАТ «Укрнафта» дивіденди сплачуються акціонерам за рахунок чистого прибутку товариства пропорційно до загальної кількості належних їм акцій. Виплата дивідендів здійснюються з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку в розмірі, встановленому рішенням Загальних зборів.

Виплата дивідендів акціонерам юридичним особам здійснюється перерахування коштів на їх банківські рахунки, а акціонерам фізичним особам готівкою, шляхом поштовим переказом, банківським переказом. Спосіб виплати дивідендів визначається органом, що прийняв рішення про виплату дивідендів.

Для кожної виплати дивідендів Наглядова рада Товариства встановлює дату складання переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строк їх виплати. Дата складання переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, не може передувати даті прийняття рішення про виплату дивідендів (п. 6.22. Статуту ПАТ «Укрнафта»).

У п. 6.23. Статуту ПАТ «Укрнафта» зазначено, що Товариство повідомляє осіб, які мають право на отримання дивідендів, про дату, розмір, порядок та строк їх виплати. Повідомлення осіб, які мають право на отримання дивідендів розміщується Товариством в офіційному друкованому органі та на власній веб-сторінці в мережі Інтернет.

Протягом 10 днів з дня прийняття рішення загальними зборами про виплату дивідендів за простими акціями, Товариство повідомляє про дату, розмір, порядок та строк виплати дивідендів за простими акціями фондову біржу (біржі), у біржовому реєстрі якої (яких) перебуває Товариство.

Стаття 97 Цивільного кодексу України передбачено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з статтею 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Згідно з статтею 145 Цивільного кодексу України, статтею 58 Закону України «Про господарські товариства» та п.9.1.1 статуту ПАТ «Укрнафта» вищим органом управління товариства є загальні збори акціонерів товариства.

Відповідно до п. 9.1.6 Статуту ПАТ «Укрнафта», одним із питань, які віднесені до компетенції загальних зборів акціонерів є затвердження розміру річних дивідендів у випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства", дивіденд - частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів. Товариство виплачує дивіденди виключно грошовими коштами. Дивіденди виплачуються на акції, звіт про результати розміщення яких зареєстровано у встановленому законодавством порядку.

Виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів. Виплата дивідендів за привілейованими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку відповідно до статуту акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців після закінчення звітного року. У разі відсутності або недостатності чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку минулих років виплата дивідендів за привілейованими акціями здійснюється за рахунок резервного капіталу товариства або спеціального фонду для виплати дивідендів за привілейованими акціями.

Рішення про виплату дивідендів та їх розмір за простими акціями приймається загальними зборами акціонерного товариства. Розмір дивідендів за привілейованими акціями всіх класів визначається у статуті акціонерного товариства.

Для кожної виплати дивідендів наглядова рада акціонерного товариства встановлює дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строк їх виплати. Дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за простими акціями, не може передувати даті прийняття рішення загальними зборами про виплату дивідендів. Перелік осіб, які мають право на отримання дивідендів за привілейованими акціями, має бути складений протягом одного місяця після закінчення звітного року. Перелік осіб, які мають право на отримання дивідендів, складається в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України. Товариство в порядку, встановленому статутом, повідомляє осіб, які мають право на отримання дивідендів, про дату, розмір, порядок та строк їх виплати. Протягом 10 днів з дня прийняття рішення про виплату дивідендів за простими акціями публічне акціонерне товариство повідомляє про дату, розмір, порядок та строк виплати дивідендів за простими акціями фондову біржу (біржі), у біржовому реєстрі якої (яких) перебуває таке товариство.

Відповідно до ч. 1 ст.25 Закону України "Про акціонерні товариства", кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права, зокрема, на отримання дивідендів.

Тобто, дивіденди можуть бути нараховані виключно за наслідками звітного періоду, в якому підприємством одержано прибуток.

Періодичність розподілу прибутку має бути затверджена установчими документами, а сума прибутку, що спрямована на виплату дивідендів, розмір дивідендів та порядок і строки їх виплати - в протоколі зборів учасників за наслідками звітного періоду.

Нараховані за наслідками звітного періоду дивіденди мають бути виплачені у строки, передбачені протоколом загальних зборів.

Як встановлено судом, рішенням загальних збрів акціонерів ПАТ «Укрнафта», оформленим протоколом позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Укрнафта» № 22 від 10.10.2014 року, вирішено:

1. Затвердити наступний порядок розподілу прибутку Товариства за 2011 рік у сумі 2 181 892 000,00 грн. (сума чистого прибутку відповідно до звіту про фінансові результати Товариства за 2011 рік, складеного за П(с)БО):

- 2 181 612 957,30 грн., що складає 99,99% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 40,23 грн.;

- решту чистого прибутку направити на розвиток Товариства.

Встановити дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 20 жовтня 2014 року.

Виплату дивідендів здійснити у строк з 20.10.2014 року по 10.04.2015 року. Виплату дивідендів акціонеру Товариства - Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» здійснити шляхом перерахування відповідної суми дивідендів до Державного бюджету України.

Перерахування дивідендів іншим акціонерам здійснити відповідно до частини 5 статті 30 Закону України «Про акціонерні товариства».

2. Затвердити наступний порядок розподілу прибутку Товариства за 2012 рік у сумі 1 428 110 724,00 грн. (сума чистого прибутку відповідно до звіту про фінансові результати Товариства за 2012 рік, складеного за МСФЗ):

- 1 427 836 668,30 грн., що складає 99,98% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 26,33 грн.;

- решту чистого прибутку направити на розвиток Товариства.

Встановити дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 20 жовтня 2014 року.

Виплату дивідендів здійснити у строк з 20.10.2014 року по 10.04.2015 року.

Виплату дивідендів акціонеру Товариства - Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» здійснити шляхом перерахування відповідної суми дивідендів до Державного бюджету України.

Перерахування дивідендів іншим акціонерам здійснити відповідно до частини 5 статті 30 Закону України «Про акціонерні товариства».

3. Затвердити наступний порядок розподілу прибутку Товариства за 2013 рік у сумі 189 886 355,00 грн. (сума чистого прибутку відповідно до звіту про фінансові результати Товариства за 2013 рік, складеного за МСФЗ):

- 189 799 785.00 грн., що складає 99,95% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 3,50 грн.;

- решту чистого прибутку направити на розвиток Товариства.

Встановити дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 20 жовтня 2014 року.

Виплату дивідендів акціонеру Товариства - Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» здійснити шляхом перерахування відповідної суми дивідендів до Державного бюджету України.

Перерахування дивідендів іншим акціонерам здійснити відповідно до частини 5 статті 30 Закону України «Про акціонерні товариства».

Господарські суди вправі приймати рішення щодо виплати акціонеру (учаснику) частки прибутку (дивідендів) лише у разі невиплати господарським товариством дивідендів на підставі рішення загальних зборів або їх виплати в меншому розмірі, ніж передбачено відповідним рішенням (статті 10, 41, 59 Закону про господарські товариства, стаття 158 ЦК). На цьому наголошено зокрема у п. 35 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 року N 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" (далі - Постанова № 13).

Рішення, що прийняті загальними зборами учасників товариства, зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин (п 17. Постанови № 13).

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 526, 525 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як зазначалось вище, 10.10.2014 року на позачергових загальних зборах акціонерів ПАТ «Укрнафта», оформлених протоколом № 22 від 10.10.2014 року, зокрема, вирішено здійснити виплату дивідендів за результатами діяльності ПАТ «УКРНАФТА» у 2011, 2012 та 2013 роках. Затверджено суму дивідендів на 1 просту акцію наступним чином:

- за результатами діяльності ПАТ «УКРНАФТА» у 2011 році - 40,23 грн.;

- за результатами діяльності ПАТ «УКРНАФТА» у 2012 році - 26,33 грн.;

- за результатами діяльності ПАТ «УКРНАФТА» у 2013 році - 3,50 грн.

Відповідно до виписки про стан рахунку в цінних паперах на 20.10.2014 року (дата складання виписки 15.01.2016 року) та реєстру власників іменних цінних паперів станом на 20.10.2014 року (дата складання 07.11.2014 року) за акціонером ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_4 (змінено прізвище на ОСОБА_5) рахуються акції іменні прості в кількості 550 шт.

Як зазначає сам відповідач у відзиві на позовну заяву, ПАТ «УКРНАФТА» станом на 20.10.2014 року було здійснено нарахування доходу у вигляді дивідендів ОСОБА_4, як і іншим акціонерам: за 2011 рік у сумі - 22 126,50 грн. (550 шт. акцій * 40,23 грн.); за 2012 рік у сумі - 14 481,50 грн. (550 шт. акцій * 26,33 грн.); за 2013 рік у сумі - 1 925,00 грн. (550 шт. акцій * 3,50 грн.).

Підпунктом 14.1.49 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що дивіденди - це платіж, що здійснюється юридичною особою - емітентом корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів чи інших цінних паперів на користь власника таких корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів та інших цінних паперів, що засвідчують право власності інвестора на частку (пай) у майні (активах) емітента, у зв'язку з розподілом частини його прибутку, розрахованого за правилами бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 168.1.1. та п. 168.1.5. ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду. Відповідно до положень п. 167.2. Ст. 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування у випадках, прямо визначених цим розділом.

Згідно з положеннями п. 176.2. ст. 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані, зокрема, а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Законом України від 28 грудня 2014 року N 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набрав чинності з 01.01.2015, внесено зміни до Податкового кодексу України у частині оподаткування військовим збором.

Відповідно до п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України оподаткування військовим збором подовжено до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України.

Згідно з п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «УКРНАФТА» на виконання положень Податкового кодексу України було утримано з нарахованого ОСОБА_4 доходу та сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб за ставкою 5%, що складав: за 2011 рік - 1 106,33 грн., за 2012 рік - 724,08 грн., за 2013 рік - 96,25 грн.

Також, ПАТ «УКРНАФТА» на виконання положень Податкового кодексу України було утримано з нарахованого позивачу доходу та сплачено до бюджету військовий збір за ставкою 1,5%, що складав: за 2011 рік - 331,90 грн., за 2012 рік - 217,22 грн., за 2013 рік - 28,88 грн.

Викладене підтверджується:

- платіжним дорученням № 4920-ПБ15 від 14.04.2015 року про сплату податку з доходів фізичних осіб із суми дивідендів за 2011 рік у розмірі 1 672 622,60 грн.;

- платіжним дорученням № 4921-ПБ15 від 14.04.2015 року про сплату податку з доходів фізичних осіб із суми дивідендів за 2012 рік у розмірі 1 094 709,25 грн.;

- платіжним дорученням № 4922-ПБ15 від 14.04.2015 року про сплату податку з доходів фізичних осіб із суми дивідендів за 2013 рік у розмірі 145 517,75 грн.;

- платіжним дорученням № 4923-ПБ15 від 14.04.2015 року про сплату військового збору із суми дивідендів за 2011 рік у розмірі 501 786,78 грн.;

- платіжним дорученням № 4924-ПБ15 від 14.04.2015 року про сплату військового збору із суми дивідендів за 2012 рік у розмірі 328 412,77 грн.;

- платіжним дорученням № 4925-ПБ15 від 14.04.2015 року про сплату військового збору із суми дивідендів за 2013 рік у розмірі 43 655,33 грн.;

- витягом з Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 2-й квартал 2015 року від 30.07.2015 року (порція № 52 - за 2011 рік) (Форма 1ДФ згідно з наказом Міністерства фінансів України № 4 від 13.01.2015 року);

- витягом з Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 2-й квартал 2015 року від 30.07.2015 року (порція № 54 - за 2012 рік);

- витягом з Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 2-й квартал 2015 року від 30.07.2015 року (порція № 88 - за 2013 рік).

Таким чином, розмір дивідентів, що підлягає виплаті позивачу, за вирахуванням сплачених сум податків та зборів, становить: за 2011 рік - 20 688,28 грн.; за 2012 рік у сумі - 13 540,20 грн.; за 2013 рік у сумі - 1 799,88 грн.

Тобто, позивачу підлягали виплаті дивіденди в розмірі 36 028,36 грн.

Рішенням загальних збрів акціонерів ПАТ «Укрнафта», оформленим протоколом позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Укрнафта» № 22 від 10.10.2014 року строк здійснення виплати дивідендів встановлено з 20.10.2014 року по 10.04.2015 року

Згідно повідомлення про порядок та строки виплати нарахованих дивідендів за акціями ПАТ «Укрнафта», термін проведення виплат - з 20.10.2014 року по 10.04.2015 року, що узгоджується з зазначеним вище рішенням.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що рішення загальних зборів акціонерів ПАТ «Укрнафта» від 10.10.2014 року про виплату дивідендів є беззаперечною підставою для виплати частини прибутку позивачу.

Вказане рішення в частині виплати дивідендів мало бути виконане відповідачем у період з 20.10.2014 року по 10.04.2015 року відповідно до ршення загальних збрів акціонерів ПАТ «Укрнафта», оформленого протоколом позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Укрнафта» № 22 від 10.10.2014 року та повідомлення про порядок та строки виплати нарахованих дивідендів за акціями ПАТ «Укрнафта»

Разом з тим, відповідачем не здійснено виплату дивідендів у визначений строк. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Суд, не приймає заперечення відповідача на позов щодо відсутності порушеного права позивача та необхідності звернення останнього з вимогою про виплату частини прибутку, оскільки ні положеннями законодавства, ні Статутом ПАТ «Укрнафта», ні повідомленням про порядок та строки виплати нарахованих дивідендів за акціями ПАТ «Укрнафта» такого обов'язку акціонерів не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ПАТ «Укрнафта» в частині стягнення заборгованості з виплати дивідендів за 2011-2013 роки підлягає частковому задоволенню в сумі 36 028,36 грн.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи прострочення виплати дивідендів, позивачем нараховано інфляційні втрати в розмірі 19 004,80 грн. та три проценти річних в розмірі 3 020,80 грн. за період з 13.04.2015 року по 22.11.2017 року.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач заперечує проти нарахування інфляційних втрат та 3% річних, вважаючи, що зобов'язання товариства з виплати дивідендів є негрошовим.

З викладеним суд не погоджується, оскільки згідно з п. 3.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» невиплата дивідендів у строки, визначені законом або установчими документами юридичної особи, є порушенням грошового зобов'язання, у зв'язку з яким настають правові наслідки, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України.

Позивачем здійснено розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних з урахуванням заявленої суми дивідендів у розмірі 38 533,00 грн.

Разом з тим, встановлена судом сума прострочення відповідачем виплати дивідендів становить 36 028,36 грн.

З урахуванням викладеного, за перерахунком суду за прострочення виплати дивідендів в сумі 36 028,36 грн. з відповідача підлягають стягненню 18 251,70 грн. інфляційних втрат та 2 827,98 грн. трьох відсотків річних за період з 13.04.2015 року по 22.11.2017 року.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, факт порушення відповідачем обов'язку з виплати дивідендів позивачу належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Також, позивачем заявлено про стягнення з відповідача витрат по оплаті правової допомоги в розмірі 10 000,00 грн.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

16.11.2017 року між позивачем (замовник) та адвокатом ОСОБА_2 (адвокат) був укладений договір про надання правової допомоги №16/11/17, за умовами якого адвокат зобов'язався здійснювати захист прав і законних інтересів ОСОБА_1, зокрема, в судах України. За роботу виконану адвокатом замовник зобов'язується сплатити суму за домовленістю, що додатково оформлюється в окремому додатку до цього договору.

Відповідно до додаткової угоди до даного договору позивач зобов'язався сплатити винагороду адвокату в розмірі 10 000,00 грн. за участь у представництві замовника у справі по стягненню дивідендів з ПАТ "Укрнафта".

За змістом 126 ГПК України можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Витрати сторін, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

На підтвердження сплати позивачем на користь адвоката ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 10 000,00 грн. надано товарний чек від 16.11.2017 року.

Підтвердженням того, що ОСОБА_2 адвокат є свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4621 від 26.07.2011 року.

Враховуючи заперечення відповідача щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, наведені у відзиві на позовну заяву, та з урахуванням співрозмірності винагороди за послуги надані за договором про надання правової допомоги №16/11/17 від 16.11.2017 року, складність справи, ціну позову, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення витрат на послуги адвоката в розмірі 1 000,00 грн.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" (04053, м. Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5, ідентифікаційний код 00135390) на користь ОСОБА_1 (93100, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 36 028 (тридцять шість тисяч двадцять вісім) грн. 36 коп. заборгованості з виплати дивідендів, 2 827 (дві тисячі вісімсот двадцять сім) грн. 98 коп. 3 % річних, 18 251 (вісімнадцять тисяч двісті п'ятдесят одну) грн. 70 коп. інфляційних втрат, 1 508 (одну тисячу п'ятсот вісім) грн. 58 коп. судового збору, 1 000 (одну тисячу) грн. 00 коп. витрат па оплату послуг адвоката.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Відповідно до частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Згідно з підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147- VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцієюКодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 21.05.2018 року.

Суддя М.Є. Літвінова