ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/15783/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О.О. Мамалуй - головуючий, Г.О. Вронська, І.В. Ткач

за участю секретаря судового засідання - Н.С. Руденко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Чорноморський банк розвитку та реконструкції"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2017р.

у складі колегії суддів: Б.В. Отрюх - головуючий, А.І. Тищенко, Г.В. Корсакова

та на рішення господарського суду Київської області від 06.04.2017р.

суддя: В.М. Бацуца

за позовом приватного акціонерного товариства "Ремторгустаткування"

до публічного акціонерного товариства "Чорноморський банк розвитку та реконструкції"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання кредитного та іпотечного договорів припиненими

за участю представників:

від позивача: Тітов С.С.,

від відповідача: не з'явилися,

від третьої особи: Сотнікова І.В.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

ПАТ "Ремторгустаткування" (замінено на ПрАТ "Ремторгустаткування") звернулося до господарського суду із позовом до АКБ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" (замінено на ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції") про визнання припиненим кредитного договору №121/182/118 від 06.10.2006р.; визнання припиненим іпотечного договору ВЕС №55 від 06.10.2006 р., нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кащуком В. О. та зареєстрованого в реєстрі за №Д-873.

Позовні вимоги обґрунтовані належним та повним виконанням позивачем своїх обов'язків щодо повернення кредиту та повної сплати відсотків за користування кредитом згідно з кредитним договором №121/182/118 від 06.10.2006 р.

2. Короткий зміст рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття

Рішенням господарського суду Київської області від 06.04.2017р. позов задоволено частково, визнано припиненим договір іпотеки від 06.10.2006р., нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кащуком В. О. та зареєстрований в реєстрі за №Д-873, в частині забезпечення виконання основних зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом за кредитним договором № 121/182/118 від 06.10.2006 р. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що припинення зобов'язань позивача щодо повернення у повному обсязі кредиту та повної сплати відсотків за користування кредитом за кредитним договором шляхом виконання, проведеного належним чином, не є підставою для припинення інших дійсних його зобов'язань за таким договором, у тому числі, зобов'язання щодо сплати штрафних санкцій, тощо, і не є підставою для припинення дії повністю самого кредитного договору №121/182/118 від 06.10.2006р. та самого договору іпотеки від 06.10.2006р., а є підставою для припинення іпотеки лише в частині таких зобов'язань.

Суд дійшов висновку, що загальна позовна давність по вказаним позовним вимогам не спливла, оскільки у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек містяться відомості щодо обтяження на нерухоме майно згідно з договором іпотеки від 06.10.2006 р., яке чинне і станом на час розгляду справи, і відповідно позивач в межах строків позовної давності звернувся в господарський суд із позовом до відповідача за захистом своїх прав і інтересів.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2017р. рішення господарського суду Київської області від 06.04.2017р. у справі №910/15783/16 скасовано частково, прийнято нове рішення, яким визнано припиненим кредитний договір №121/182/118 від 06.10.2006р. В іншій частині рішення залишено без змін.

Апеляційний господарський суд, пославшись на норми ст. ст. 598, 599 ЦК України та ст. 203 ГК України, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" звернулося до господарського суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення та постанову скасувати, справу передати на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Скаржник зазначає, що надані позивачем документи не підтверджують факту належного виконання обов'язків за кредитним договором, зокрема квитанції щодо сплати фізичною особою ОСОБА_8 платежів ставлять під сумнів зарахування грошових сум, що позичалися, на банківський рахунок кредитодавця, а надана позивачем копія довідки від 27.10.2009р. №К-544 за підписом директора КФ АКБ "ЧБРР" є неналежним і недопустимим доказом, оскільки видана особою, яка не мала на це відповідних повноважень.

Також скаржник стверджує, що позивачем передано банку в іпотеку майновий комплекс не тільки з метою забезпечення повернення кредиту та сплати відсотків, а й можливої пені та штрафу, передбачених кредитним договором.

4. Позиції інших учасників справи

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у поясненнях на касаційну скаргу зазначає, що висновки судів попередніх інстанцій про виконання позивачем обов'язків по кредитному договору не підтверджуються належними доказами, зокрема первинними документами. Позивачем не було надано розрахунку заборгованості, який би підтверджував, що виплати, які здійснив позивач, були достатніми для повного погашення заборгованості перед банком. Фонд стверджує, що заборгованість по відсоткам за користування кредитом не була погашена в повному обсязі.

Крім того, Фонд вважає, що позов заявлено з пропуском строку позовної давності, та просить задовольнити касаційну скаргу.

ПрАТ "Ремторгустаткування" у поясненнях на касаційну скаргу стверджує, що господарські суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про визнання припиненими кредитного договору та договору іпотеки, оскільки позивач повністю виконав свої зобов'язання за кредитним договором.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

06 жовтня 2006 року позивач як позичальник та відповідач як банк уклали кредитний договір № 121/182/118, відповідно до п. 1.1 якого банк надає позичальнику кредит на придбання акцій ВАТ "Бучанський приладобудівний завод "Веда".

Згідно з п. п. 1.2, 1.3 кредитного договору зі змінами кредит надається у розмірі 1 500 000 дол. США на строк до 10.12.2009р. включно.

Відповідно до п. 1.4 кредитного договору позичальник за користування кредитними коштами сплачує банку 13 % річних.

Пунктом 1.5 кредитного договору визначено, що нарахування банком відсотків за користування кредитом здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця з дня надання кредитних коштів до дня повернення всієї суми кредитних коштів з розрахунку 360 днів у році за фактично отримані кошти та точну кількість днів користування кредитом.

В подальшому сторонами укладались додаткові договори до кредитного договору, зокрема додатковий договір №1 від 29.12.2006р., №2 від 29.03.2007р., № 3 від 31.01.2008р., №4 від 27.02.2009р., №5 від 31.07.2009р.

06 жовтня 2006р. між позивачем як іпотекодавцем та відповідачем як іпотекодержателем було укладено договір іпотеки.

Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки з метою забезпечення виконання зобов'язання, що виникло у іпотекодавця за укладеним з іпотекодержателем кредитним договором №121/182/118 від 06.10.2006р. та додатків до нього, за яким іпотекодавець зобов'язався перед іпотекодержателем повернути в строк до 31.03.2009р. включно кредит у сумі 1 500 000 доларів США, що на день підписання цього договору за офіційним курсом НБУ складає 7 575 000,00 грн., сплатити 13 % річних за користування кредитом, можливу пеню та штраф, передбачені зазначеним кредитним договором; іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме майновий комплекс, площею 8 706, 200 кв.м., розташований у м. Києві, по вул. Гонгадзе Георгія (колишня вулиця Машинобудівна), 44.

Пунктом 7.3 договору іпотеки визначено, що він діє до повного виконання зобов'язань іпотекодавцем за кредитним договором/з урахуванням усіх змін та доповнень до нього або до припинення права іпотеки у випадку, що прямо передбачені чинним законодавством України. Припинення підлягає державній реєстрації згідно діючому законодавством України.

Вищевказаний договір іпотеки нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кащуком В. О. та зареєстрований в реєстрі за №Д-873.

10 червня 2016р. позивач звернувся до відповідача із заявою про необхідність видачі довідки про відсутність заборгованості за кредитним договором №121/182/118 від 06.10.2006р.

Відповідач у відповідь на заяву від 10.06.2016р. звернувся до позивача із листом №72/16-Л від 23.06.2016р., у якому зазначив, що немає можливості видати вказану довідку у зв'язку з відсутністю доступу до головного офісу банку, у тому числі, до технічних засобів обліку.

6. Мотиви та норми права, з яких виходить суд касаційної інстанції при прийнятті постанови

Верховний Суд не може погодитися із прийнятими у даній справі судовими рішеннями, вважає висновки судів попередніх інстанцій передчасними та необґрунтованими з огляду на наступне.

Предметом позову у даній справі є визнання припиненими кредитного та іпотечного договорів з підстав належного виконання основного зобов'язання.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Судами встановлено, що за умовами п. 7.3 договору іпотеки він діє до повного виконання зобов'язань іпотекодавцем за кредитним договором/з урахуванням усіх змін та доповнень до нього/ або до припинення права іпотеки у випадку, що прямо передбачені чинним законодавством України.

Отже, при вирішенні даного спору судам необхідно було встановити обставини припинення зобов'язання за кредитним договором згідно зі ст. 599 ЦК України, враховуючи, що припинення зобов'язання можливе за умови його належного виконання, що проведено належним чином.

Як суд першої інстанцій, так і суд апеляційної інстанції дійшли висновку про припинення зобов'язань позивача щодо повернення кредиту у повному обсязі та повної сплати відсотків за користування кредитом згідно з кредитним договором №121/182/118 від 06.10.2006р.

Проте ні апеляційним, ні місцевим господарськими судами не було з достовірністю з`ясовано обставин належного виконання зобов'язань за кредитним договором, не було належним чином досліджено всіх наявних у справі документів, зокрема, квитанцій щодо внесення ОСОБА_8 коштів та не надано оцінки правовій природі вказаних платежів.

Судами не надано оцінки твердженням ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з приводу того, що заборгованість по відсоткам за користування кредитом не була погашена в повному обсязі.

Висновки судів про виконання належним чином зобов'язань за кредитним договором Верховний Суд вважає а такими, що ґрунтуються на ствердженнях позивача, а не на доказах у справі.

Верховний Суд констатує, що з метою повного та всебічного дослідження всіх обставин справи, керуючись принципом верховенства права, місцевий господарський суд та апеляційний суд в межах власних процесуальних повноважень мали можливість вжити заходів щодо встановлення факту належного виконання позивачем зобов'язань за кредитним договором. Суди першої та апеляційної інстанцій мали можливість призначити по справі судово-економічну експертизу, проте обмежились поданими позивачем документами, без перевірки їх достовірності, та наведеними в позові доводами, чим припустилися неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Згідно зі ст. 43 ГПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи в судах попередніх інстанцій, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи, що господарські суди попередніх інстанцій припустилися неповного дослідження та з'ясування всіх обставин справи в їх сукупності, що призвело до недостатньо обґрунтованих висновків та порушень норм процесуального права, рішення та постанова у даній справі підлягають скасуванню.

7. Висновки суду касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги та дії, які повинен виконати суд першої інстанції при новому розгляді

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі розгляду справи судом касаційної інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, а також з урахуванням наведених вище процесуальних порушень, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції для встановлення зазначених обставин і надання їм належної правової оцінки з урахуванням викладених вказівок цієї постанови.

При новому розгляді справи суду слід дослідити всі наявні в матеріалах справи документи на предмет їх належності як доказів у справі, перевірити доводи учасників справи, встановити належність та повноту виконання позивачем зобов'язань за кредитним договором, у разі необхідності призначити судово-економічну експертизу для з'ясування дійсних обставин та наявності/відсутності заборгованості за кредитним договором, встановити наявність/відсутність підстав для визнання припиненими зобов'язань за кредитним договором та іпотеки за договором іпотеки.

За результатами розгляду даної справи господарському суду слід здійснити розподіл судових витрат згідно з нормами процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 310, 314, 315 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" задовольнити.

Рішення господарського суду Київської області від 06.04.2017р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2017р. у справі №910/15783/16 скасувати.

Справу №910/15783/16 передати на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Суддя Г.О. Вронська

Суддя І.В. Ткач