ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2018 Справа № 917/68/18

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., при секретарі судового засідання Сілаєвій О. Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецстальінвест"

до Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Оліка"

про стягнення 283387,80 грн.

за участю представника відповідача: ОСОБА_1, від позивача - не зявився

встановив:

До господарського суду Полтавської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецстальінвест" до Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Оліка" про стягнення 283387,80 грн. згідно договору поставки № 010915 від 01.09.2015р., у тому числі: 281904,90 грн. - основного боргу, 139,02 грн. - 3% річних, 1343,88 грн. - пені.

Позивач на підставі ст. 46 ГПК України неодноразово змінював розмір позовних вимог шляхом подання доповнення до позовної заяви (вхід. № 78/18 від 24.01.2018р.), заяви про збільшення позовних вимог (вхід. № 2837 від 19.03.2018р.), заяви про збільшення позовних вимог (вхід. № 3793 від 13.04.2018р.), які приймалися судом до розгляду за ухвалами від 01.03.2018р., від 27.03.2018р., від 17.04.2018р. (а.с.34-35, 56, 60, 67, 74, 81-82).

В останній заяві про збільшення позовних вимог (вхід. № 3793 від 13.04.2018р.) позивач прохає стягнути з відповідача 279241,92 грн. згідно договору поставки № 010915 від 01.09.2015р., у тому числі: 256904,90 грн. - основного боргу, 1892,84 грн. - 3 % річних, 20444,18 грн. пені (а.с.74). Ухвалою від 17.04.2018р. суд прийняв цю заяву.

Отже, подальший розгляд справи проводиться в межах позовних вимог про стягнення з відповідача 279241,92 грн. згідно договору поставки № 010915 від 01.09.2015р., у тому числі: 256904,90 грн. - основного боргу, 1892,84 грн. - 3 % річних, 20444,18 грн. пені.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що за договором поставки № 010915 від 01.09.2015р. він поставив відповідачу товар на загальну суму 281904,90 грн., за який відповідач сплатив 25000,00 грн. Заборгованість за товар в сумі 256904,90 грн. відповідачем не сплачена. В звязку з цим нараховано відповідачу пеня та 3% річних.

Відповідач відзив на позов суду не надав. Представник відповідача в судовому засіданні наявність заборгованості не заперечував.

Інших заяв по суті справи сторони суду не надали.

За даним позовом ухвалою Господарського суду Полтавської області від 14.02.2018р. порушено провадження у справі № 917/68/18 та призначено справу до розгляду в підготовче засідання на 01.03.2018р., встановлено строки для подання заяв по суті спору (а.с.48).

Відповідач у встановлений строк відповіді на відзив не надав.

За ухвалою від 01.03.2018р. суд відклав підготовче засідання на 27.03.2018р. (а.с.56-57).

В підготовче засідання на 27.03.2018р. відповідач надав клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості самостійно погасити основний борг та укласти мирову угоду щодо вимог про стягнення річних та пені (а.с.67).

За ухвалою від 27.03.2018р. суд продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засіданні на 17.04.2018р. (а.с.67-68).

Сторони спір мирним шляхом не врегулювали.

В судовому засіданні від 17.04.2018р. суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 21.05.2018р. (а.с.70-72).

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази та пояснення, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 21.05.2018р. судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно з ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі наявні у справі докази та письмові пояснення, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецстальінвест" (позивачем) та Приватним підприємством виробничо-комерційною фірмою "Оліка" (відповідачем) укладено договір поставки № 010915 від 01.09.2015р. (далі Договір); (а.с.17-19).

Згідно п.1.1 Договору позивач, як постачальник, зобов'язався постачати товар (передати у власність) покупця (відповідача) для використання у підприємницькій діяльності, а покупець зобовязався прийняти товар та сплатити за нього на умовах Договору.

Згідно п.2.1 Договору предметом поставки є металопрокат.

Згідно п.3.1 Договору поставка товару здійснюється на умовах «EXW, склад постачальника у відповідності з вимогами Міжнародних правил щодо тлумачення термінів Інкотермс (в редакції 2010 року),

Перехід права власності відбувається в момент поставки відповідної партії товару, що оформляється видатковою накладною (п.3.2.Договору).

Згідно п.4.1. Договору вартість кожної партії товару визначається у видаткових накладних або у Специфікації.

В специфікації № 16 від 07.12.2017р. сторони узгодили найменування, кількість та вартість товару, строки поставки, умови оплати відтермінування платежу до 21 банківського дня з дати поставки; умови поставки; встановили загальну вартість товару в сумі 281904,90 грн. (а.с.21).

На виконання умов договору та специфікації № 16 позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 281904,90 грн., що підтверджується довіреністю відповідача № 298 від 07 грудня 2017р. на отримання товару, видатковою накладною № 44 від 08 грудня 2017р. на суму 281904,90 грн., товарно-транспортною накладною № СП0013 від 08.12.2017р. (а.с.22-24).

Відповідач за отриманий товар розрахувався, частково сплативши 25000,00 грн., що підтверджується виписками з банківського рахунку від 18.01.2018р. та від 19.01.2018р. (а.с.41-42).

Заборгованість відповідача перед позивачем за товар становить 256904,90 грн.

За ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

В порушення своїх зобовязань за Договором заборгованість за отриманий товар в сумі 256904,90 грн. відповідачем не сплачена.

Отже, позовні вимоги про стягнення 256904,90 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В п. 6.4 Договору сторони встановили, що за прострочення строків поставки товару, встановлених п.3.4. цього Договору постачальник, на вимогу покупця, сплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення виконання зобовязання, від вартості несвоєчасного поставленого товару, за кожен день такого прострочення.

Позивачем заявлено до стягнення 20444,18 грн. пені за період прострочки 12.01.2018р. - 10.04.2018 р. (в редакції заяви про збільшення розміру позовних вимог а.с.74, 75).

Відповідач зауважень щодо розрахунку пені у відзиві на позов не надав.

Оскільки відповідач своєчасно отриманий товар не оплатив, позивачем правомірно заявлено вимоги про стягнення пені. Правильність розрахунку пені перевірено судом.

Отже, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми позивачем заявлено до стягнення 1892,84 грн. - 3 % річних за період 12.01.2018р. - 15.03.2018р. (в редакції заяви про збільшення розміру позовних вимог а.с.74, 76). Відповідач зауважень щодо розрахунку річних у відзиві на позов не заявив.

Оскільки відповідач своєчасно отриманий товар не оплатив, позивачем правомірно заявлено вимоги про стягнення 3% річних. Правильність розрахунку 3% річних перевірено судом.

Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем були порушені права позивача за захистом яких мало місце звернення до суду; а аналіз наведених у позові аргументів та поданих позивачем доказів свідчить про наявність підстав для задоволення позову.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі.

За ч.1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Суд встановив, що при подачі даного позову позивачем сплачено 4250,82 грн. судового збору за платіжним дорученням від 18.01.2018р. № 12 (а.с.13). Факт надходження даного судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 19.01.2018 р.

Заявою (вхід. № 3793 від 13.04.2018р.) позивач прохав стягнути з відповідача 279241,92 грн. згідно договору поставки № 010915 від 01.09.2015р., у тому числі: 256904,90 грн. - основного боргу, 1892,84 грн. - 3 % річних, 20444,18 грн. пені (а.с.74).

Отже, розмір позовних вимог за останньою заявою фактично зменшився у порівнянні з вимогами, заявленими у позові.

З позовних вимог на суму 279241,92 грн. судовий збір належить сплачувати у розмірі 4188,62 грн.

Відповідно до ч.1 та ч. 4 ст. 129 ГПК України судовий збір у розмірі 4188,62 грн. покладається на відповідача.

Щодо залишку суми судового збору в розмірі 62,20 грн. позивач має право звернутися до суду з заявою про його повернення з державного бюджету на підставі ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Оліка" (місцезнаходження: провулок Перспективний, буд. 1-а, м. Полтава, Полтавська область, 36007; поштова адреса: вул. Олени Пчілки, буд. 19-А, м. Полтава, 36002; ідентифікаційний код 39118813) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецстальінвест" (АДРЕСА_1, 49000; ідентифікаційний код 39902457) 256904грн. 90 коп. основного боргу, 20444 грн. 18 коп. пені, 1892 грн. 84 коп. річних, 4188грн. 62 коп. відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного судового рішення: 31 травня 2018р.

Суддя Т. М. Безрук