ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" травня 2018 р.Справа № 922/2071/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Кучко А.В.

розглянувши скаргу боржника - ТОВ "ОСОБА_1." на неправомірні дії приватного виконавця (вх.№ 617 від 10.01.18)

Суб'єкт оскарження: приватний виконавець ОСОБА_2 (адреса: 61003, АДРЕСА_1)

по справі № 922/2071/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Айсберг", (40020, м. Суми, вул. Воровського, буд. 24)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1." (61010, м. Харків, пров. Лелюківський, буд. 3)
про зобов'язання виконання договору
за участю представників:

стягувача - не з'явився

скаржника (боржника) - ОСОБА_3, довіреність № б/н від 04.04.2018

приватного виконавця - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.08.2017р. у справі №922/2071/17, що залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.10.2017р., позов задоволено повністю. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1." поставити на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Айсберг". Пресформу для лиття під тиском на виріб "Спрей Кап" в комплекті з гаряче-канальною системою ТINА МС06 VV-075 6 drops загальною вартістю 1 774 498,32 грн. у відповідності наступними технічними характеристиками зазначеними в Специфікації №1 від 04.11.2015р. до договору №041115 від 04.11.2015 року, що перелічені у резолютивній частині рішення. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ин. Кол" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Айсберг" судовий збір у розмірі 26617,47 грн.

10.01.2018 до господарського суду Харківської області від боржника - ТОВ "ОСОБА_1." надійшла скарга на незаконні дії та рішення приватного виконавця (вх. № 617), в якій боржник просить: визнати неправомірними дії приватного виконавця ОСОБА_2 по проведенню за адресою: м. Харків, пров. Сімферопольський, буд. 6 виконавчих дій з опису та арешту майна, зазначеного в постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника від 27.12.2017 ВП №55409616, його вилученню та передачі на відповідальне зберігання ОСОБА_4 Також, заявник просить визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця ОСОБА_2 про опис та арешт майна (коштів) боржника від 27.12.2017р. ВП №55409616.

Господарським судом Харківської області, листом від 11.01.2018 за вих. №000457 (т.с. ІІ а.с. 81-82) учасників справи повідомлено про те, що матеріали справи №922/2071/17 було надіслано 27.10.2017 до Вищого господарського суду України у зв'язку із подачею ТОВ "ОСОБА_1." касаційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 10.08.2017 по справі №922/2071/17 та на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.10.2017.

За таких обставин, та приймаючи до уваги те, що вищезазначена скарга на неправомірні дії та рішення приватного виконавця надійшла під час перебування матеріалів справи у суді вищої інстанції, господарським судом було відкладено вирішення питання щодо прийняття вказаної скарги до розгляду до повернення матеріалів справи №922/2071/17 з суду касаційної інстанції.

Постановою Верховного Суду України від 29.03.2018 касаційну скаргу ТОВ "ОСОБА_1." на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 та на рішення Господарського суду Харківської області від 10.08.2017 у справі № 922/2071/17 задоволено. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 та рішення Господарського суду Харківської області від 10.08.2017 у справі № 922/2071/17 скасовано. Справу № 922/2071/17 передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями, для розгляду скарги боржника - ТОВ "ОСОБА_1." на неправомірні дії та рішення приватного виконавця (вх.№ 617 від 10.01.18) визначено головуючого суддю (суддя - доповідач): Сальнікова Г.І., про що керівником апарату суду складно та підписано відповідний Протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2018.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.05.2018 розгляд скарги ТОВ "ОСОБА_1." на неправомірні дії та рішення приватного виконавця (вх.№617 від 10.01.18) призначено у судовому засіданні на 23.05.2018 р. о 12:20.

22.05.2018 до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області від приватного виконавця ОСОБА_2 супровідним листом (вх. №14854) надішли копії виконавчих проваджень: ВП №55408428, ВП №55409616, які приєднано до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 23.05.2018 розгляд скарги відкладено на 25.05.2018 о 10:45год.

24.05.2018 до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області від приватного виконавця ОСОБА_2 надійшов лист за вих. №496 від 24.05.18 (за вх. №15185), в якому приватний виконавець повідомляє про те, що 25.05.2018 не зможе прийняти участь у судових засіданнях у зв'язку з проведенням в цей день у місті Києві зборів Ради приватних виконавців України, де останній приймає участь як член Ради приватних виконавців України, додатком до вказаного листа подано копії залізничних квитків. Вказані документи досліджено та приєднано до матеріалів справи.

24.05.2018 до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області від приватного виконавця ОСОБА_2 надійшли пояснення по скарзі ТОВ "ОСОБА_1." від 27.12.2017 з доказами їх відправлення скаржнику (вх. №15189), які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

25.05.2018 до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області від скаржника надійшли письмові пояснення (вх. № 15301), які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Скаржник (боржник) в судовому засіданні 25.05.2018 наполягає на задоволенні вимог скарги з урахуванням поданих 25.05.2018 письмових пояснень (за вх. №15301) та просить скаргу ТОВ "ОСОБА_1." від 09.01.2018 на неправомірні дії та рішення приватного виконавця задовольнити в частині визнання неправомірними дії приватного виконавця ОСОБА_2 з опису та арешту майна ТОВ "ОСОБА_1.", оформленого постановою від 27.12.2017.

Стягувач та приватний виконавець в судове засідання 25.05.2018 не з'явились, про розгляд даної скарги повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши матеріали скарги ТОВ "ОСОБА_1." на неправомірні дії та рішення приватного виконавця (вх.№617 від 10.01.18), заслухавши пояснення повноважного представника скаржника, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.08.2017р. у справі №922/2071/17, залишеного без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.10.2017р., позов задоволено повністю. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1." поставити на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Айсберг" Пресформу для лиття під тиском на виріб "Спрей Кап" в комплекті з гаряче-канальною системою ТINА МС06 VV-075 6 drops загальною вартістю 1.774498,32 грн. у відповідності з технічними характеристиками зазначеними в Специфікації №1 від 04.11.2015р. до договору №041115 від 04.11.2015 року, а саме:

- кількість місць в Пресформі - 8

- тип летникової системи - Гарячеканальна

- матеріал матриці - Сталь ОШ 1.2343, аналог сталі 4Х5МФС

- матеріал пуансонов - Бронза "Атрсо1оу83"

- матеріал блока Пресформи-сталь 45 (С45)

- тип охолодження - стаціонарно-контурний, кожен контур підключається окремо (Закальцовка контурів заборонена)

- кількість контурів - приблизно 34

- цикл лиття -13-15 секунд

- розйоми (Штуцери) підключення охолодження - швидкознімні кулькового типу

- лічильник циклів - що не обнуляється, механічного типу

- пресформа з можливістю заміни матриць полірованих на матриці з шагренню

- комплект матриць полірованих - 8 штук

- комплект матриць з шагренню - 8 штук,

а також передати конструкторську документацію на Пресформу.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ин. Кол" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Айсберг" судовий збір у розмірі 26617,47 грн.

20.10.2017 р. на примусове виконання вищевказаного рішення господарського суду Харківської області від 10.08.2017р. у справі №922/2071/17, Господарським судом Харківської області були видані два накази.

Стягувачем - ТОВ "Група Айсберг" 18.12.2017 було подано приватному виконавцеві ОСОБА_2 Заяву про прийняття наказу № 922/2071/17, виданого 20.10.2017 Господарським судом Харківської області щодо стягнення з ТОВ "ОСОБА_1." судового збору у розмірі 26617,47 грн. (т.с. ІІ а.с. 219).

На підставі вищевказаної заяви стягувача, приватним виконавцем ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 55409616 від 18.12.2017 р. (т.с. ІВ а.с. 223), згідно з пунктом 3 якої постановлено стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 2661, 74 грн.

За відповідним Розпорядженням приватного виконавця №55409616, останнім було винесено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ від 21.12.2017 (т.с. ІІ а.с. 226).

Постановою про арешт коштів боржника від 26.12.2017 р. ВП № 55409616 приватним виконавцем було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на усіх рахунках ТОВ "ОСОБА_1." у банківських установах у межах стягуваної суми у розмірі 29811, 56 грн.

При цьому, скаржником наголошено про те, що згідно з Виписки АТ "ОТП БАНК" з особового рахунку ТОВ "ОСОБА_1." за 27.12.2017 на банківському рахунку Боржника знаходилися грошові кошти у розмірі 66087, 56 грн., яких, у свою чергу, в повному обсязі вистачало для погашення усіх сум по ВП № 55409616 у розмірі 29 811,56 грн.

У подальшому, 27.12.2017 р. приватним виконавцем за адресою: м. Харків, пров. Сімферопольський, буд. 6 проведено виконавчі дії з опису, арешту та вилученню майна боржника, про що було складено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 27.12.2017 (т.с. ІІ а.с. 235-237), даною постановою було описано, арештовано та вилучено наступне майно:

- Погрузчик жовтого кольору, позначений по борту маркуванням боржника «IN.KOL» марки MITSUBISHI;

- Пресформа металева (матеріал сталь), яка складається з 4-х складових частин, з підведеними патрубками синього кольору для подачі рідини.

Таким чином, згідно вищевказаної постанови зазначене майно було вилучено у Боржника та передано на зберігання - ОСОБА_4.

Боржник вважає вказані дії приватного виконавця по проведенню за адресою: м. Харків, пров. Сімферопольський, буд. 6 виконавчих дій з опису та арешту вищевказаного майна, його вилученню та передачі на відповідальне зберігання ОСОБА_4 неправомірними.

При цьому, обґрунтовуючи доводи скарги, скаржником наголошено про те, що загальна вартість описаного, арештованого та вилученого майна за даними бухгалтерського обліку ТОВ "ОСОБА_1." складає 347392,00 грн., що майже у дванадцять разів перевищує розмір суми самого стягнення, отже оскаржуваний захід примусового виконання рішення не є співрозмірним обсягу вимог за рішенням у розмірі 29811, 56 грн., що є порушенням вимог ст.ст. 3, 48 та 56 Закону України "Про виконавче провадження".

Окрім того, скаржником наголошено про те, що заходи примусового виконання рішення суду по розшуку (встановлення місцезнаходження) майна боржника, визначені в оскаржуваній постанові про арешт коштів боржника від 26.12.2017 ВП № 55409616, не узгоджуються з вимогами ч.2 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження", а тому проведення примусових виконавчих дій приватним виконавцем по арешту, опису та вилученню майна боржника за адресою: м. Харків, пров. Сімферопольський, буд. 6 та передача його на зберігання ОСОБА_4 є незаконним.

Також, в обґрунтування скарги, скаржником наголошено про те, що оскаржувана постанова обґрунтування потреби передачі приватним виконавцем вилученого майна на зберігання не боржнику, а іншій особі - ОСОБА_4, у порушення норм Закону, не містить. При обстеженні виробничих приміщень боржника приватним виконавцем було зясовано, що арештований, описаний та вилучений погрузчик (ключі запалювання на який ним відразу було вилучено) наявний лише в одному екземплярі, тому погрузчику можливо переміщення виготовлених Пресформ та Штампів формовки по цеху, для оброблення, виготовлення та випробування від одного станку та стенду випробування до іншого, так як вони, як правило, важать більше тонни.

При цьому, скаржником зазначено про те, що необхідність використання цього Погрузчика - беззаперечна, так як без нього господарська діяльність боржника повністю зупиниться і буде неможливою, у звязку з чим його значення для власника - боржника є дуже важливою, проте зазначені обставини приватним виконавцем проігноровано.

Так, скаржником вказано про те, що при описі майна, що було арештовано, вилучено та передано на зберігання ОСОБА_4 - «Погрузчик», взагалі не зазначено його марка, модель, рік випуску, обєм двигуна, від пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті. При описі майна, що було арештовано, вилучено та передано на зберігання ОСОБА_4 - «Пресформа металева (матеріал сталь), яка складається з 4-х складових частин, з підведеними патрубками синього кольору для подачі рідини», взагалі не зазначено його правильна назва і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо). При оформленні оскаржуваної постанови приватним виконавцем взагалі не зазначено паспортних даних та місце проживання особи, якій було передано вилучене у боржника майно на зберігання - ОСОБА_4.

З огляду на вищенаведене, скаржником зазначено про те, що вказані останнім недоліки не дозволяють належним чином ідентифікувати вилучене у боржника майно та Зберігача цього майна в порядку, визначеному діючим законодавством - ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" та приписів п. 10. розд. VIII. Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Також, скаржником наголошено про те, що оскаржувана постанова приватного виконавця в порушення п.7 розд. 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень не скріплена печаткою.

Отже, скаржником вказано про те, що неправомірні дії приватного виконавця по проведенню за адресою: м. Харків, пров. Сімферопольський, буд. 6 виконавчих дій з опису та арешту вказаного майна у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника від 27.12.2017 ВП № 55409616, його вилученню та передачі на відповідальне зберігання ОСОБА_4, вчинені ним не на підставі, поза межами повноважень та у спосіб, що не передбачений Конституцією та законами України, що порушило права боржника на законну процедуру примусового стягнення боргу з нього.

У зв'язку із вищенаведеними обставинами, скаржник наполягає на задоволенні вимог скарги з урахуванням поданих 25.05.2018 письмових пояснень (за вх. №15301), просить скаргу ТОВ "ОСОБА_1." від 09.01.2018 на неправомірні дії та рішення приватного виконавця задовольнити та визнати неправомірними дії приватного виконавця ОСОБА_2 з опису та арешту майна ТОВ "ОСОБА_1.", оформленого постановою від 27.12.2017.

Заперечуючи проти доводів скаржника, приватним виконавцем вказано про те, що 27.12.2017 приватним виконавцем разом з представником стягувача та працівниками органів внутрішніх справ було здійснено виїзд за місцем знаходження виробничих потужностей боржника - ТОВ "ОСОБА_1." з метою перевірки майнового стану.

При цьому, приватним виконавцем вказано про те, що директором ТОВ "ОСОБА_1." та його заступником було відмовлено приватному виконавцю у законних вимогах щодо сплати боргу та чинився опір виконавцю та працівникам органів внутрішніх справ, з підключенням робітників ТОВ "ОСОБА_1.". Проте, незважаючи на опір з боку працівників ТОВ "ОСОБА_1.", виконавцем було виявлено майно боржника: погрузчик марки "MITSUBISHI" та пресформа металева. Вказане майно було описано виконавцем постановою про опис та арешт майна боржника та передано на відповідальне зберігання представнику стягувача та попереджено його про матеріальну та кримінальну відповідальність.

Так, виконавцем зазначено про те, що коли відповідальний зберігай майна намагався вивезти арештоване майно, для зберігання у своєму приміщенні, керівництвом ТОВ "ОСОБА_1." було заблоковано приватного виконавця, понятих та представника стягувана на території підприємства, шляхом навішування замка на вхідні ворота підприємства.

Приватним виконавцем також вказано про те, що у подальшому під час проведення виконавчих дій за виконавчим провадженням, на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли грошові кошти, що підлягають стягненню за виконавчим документом, перераховані безпосередньо боржником, у зв'язку з чим, приватним виконавцем було складено відповідний акт, у якому зазначено, що виконавчі дії підлягають зупиненню, а майно, яке було описане та арештоване постановою приватного виконавця, повертається боржнику. Приватний виконавець розпорядився щоб відповідальний зберігай передав описане майно представнику боржника у зв'язку з повністю виконаним рішенням. Відповідальний зберігай передав, а директор ТОВ "ОСОБА_1." отримав майно: погрузчик марки "MITSUBISHI" та пресформа металева, про що представники сторін зробили відповідні записи у акті приватного виконавця.

28.12.2017 приватним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 частини першої ст. 39, статтею 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи вищенаведене, приватним виконавцем наголошено про те, що посилання скаржника на той факт, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника на рахунках у банках та інших фінансових установах, ні яким чином не суперечить діям приватного виконавця, а 26.12.2017 приватним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника та направлена рекомендованою поштою до банківських установ. Постанова про опис та арешт майна складалась 27.12.2017, тому оскаржувана постанова є обґрунтованою, законною, та передбачає забезпечення виконання судового рішення, що набрало законної сили відносно боржника, що намагається уникнути виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 18 ГПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом (ч. 1 та ч. 3 ст. 327 ГПК України).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження".

Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов'язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об'єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до частин 1, 5 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" N 1404-VIII від 02.06.2016 року).

Згідно з п.1 ч.1 ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження", арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Згідно з п. 7 ч. З ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема, на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ч.1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно з ч.2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до ч.5 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно з ч.1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом.

У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно (ч.5 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження").

Як зазначалося вище, постановою про арешт коштів боржника від 26.12.2017 ВП № 55409616, приватним виконавцем було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на усіх рахунках боржника в банківських установах у межах стягуваної суми у розмірі 29811, 56 гри.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, згідно Виписки АТ «ОТП БАНК» за 27.12.2017 р. з особового рахунку боржника - ТОВ "ОСОБА_1." на банківському рахунку знаходилися грошові кошти у розмірі 66087, 56 грн., які в повному обсязі включають в себе суми, що підлягають до стягненню у виконавчому провадженні ВП № 55409616, а саме: у розмірі 29811, 56 грн.

Проте приватний виконавець, в порушення норм ст.ст. 48, 52 Закону України "Про виконавче провадження" в частині першочерговості звернення стягнення на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках боржника, не дочекавшись офіційних відомостей банківських установ про недостатність грошових коштів, звернув стягнення на майно Боржника, зазначене у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника від 27.12.2017 року.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. З Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Вичерпний перелік прав та обов'язків виконавця визначений статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч.1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно з п. 6 ч. З ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.6 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Згідно з ч.3 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до ч.5 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку (ч.9 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до п.2 розд. VIII. Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі виконання рішень про стягнення коштів з юридичних осіб виконавець перевіряє також наявність майна боржника за даними балансу. Копію балансу виконавець може отримати безпосередньо у боржника або у відповідних державних органах.

Проте, оскаржувана постанова не містить розміру та обсягу, в якому накладається арешт на описане та вилучене у боржника майно.

При цьому, скаржником наголошено про те, що за даними бухгалтерського обліку боржника вартість описаного, арештованого та вилученого майна, зазначеного у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника від 27.12.2017 р. складає:

- Погрузчик жовтого кольору, позначений по борту маркуванням боржника «IN.KOL» марки MITSUBISHI» - насправді називається «Погрузчик Mitsubishi КFG14-КF2А 30442» - 167392, 00 гри. (про що скаржник посилається на видаткову накладну № 440 від 04.12.2015 р. та видаткову накладну № 441 від 04.12.2015 р.);

- Пресформа металева (матеріал сталь), яка складається з 4-х складових частин, з підведеними патрубками синього кольору для подачі рідини» - насправді називається «Штамп формовки шириною 500 мм» - 180000,00 гри. (150000,00 грн. + 20% ПДВ) (про що скаржником вказано на договір № 080916 від 08.09.2016, збірним кресленням 1651-0002 СБ та платіжне доручення № 746 від 09.09.2017).

Згідно з ч.2 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження", розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрованим місцезнаходженням юридичної особи ТОВ "ОСОБА_1." значиться: 61010, Харківська обл., м. Харків, пров. Лелюківськнй, буд. 3. Дана адреса (місцезнаходження боржника) ,зазначена у наказі Господарського суду Харківської області від 20.10.2017 по справі № 922/2071/17, який примусово виконувався приватним виконавцем.

Проте, з оскаржуваної постанови про арешт коштів боржника від 26.12.2017 ВП № 55409616 вбачається, що виконавчі дії з опису, арешту та вилучення майна проводилися виконавцем за адресою: м. Харків, пров. Сімферопольський, буд. 6, з підстав отримання приватним виконавцем відповідної заяви стягувача, що виробничі площі боржника знаходяться за адресою: м. Харків, пров. Сімферопольський, буд. 6.

При цьому, механізми розшуку майна боржника, який організовує виконавець, чітко визначені ч.2 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження", а саме, розшук майна боржника шляхом подання запитів до відповідних органів, установ; розшук майна боржника шляхом проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах; розшук майна боржника шляхом перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Заходи примусового виконання рішення суду по розшуку (встановлення місцезнаходження) майна боржника, визначені у постанові про арешт коштів боржника від 26.12.2017 ВП № 55409616, не передбачені ч.2 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження".

Окрім того, відповідно до п.3 абз. З ч.5 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обовязково зазначаються, якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, обєм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Постанова, як окремий документ, містить такі обов'язкові реквізити: постанова підписується виконавцем та скріплюється печаткою (п.7 розд. І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції країни 2 квітня 2012 р. за № 489/20802).

Згідно з п. 10. розд. VIII. Інструкції з організації примусового виконання рішень, після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані:

- назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);

- прізвище, імя та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігай).

Проте, у даному разі оскаржувана постанова обґрунтування потреби передачі приватним виконавцем вилученого майна на зберігання не боржнику, а іншій особі - ОСОБА_4 не містить, а при описі майна, що було арештовано, вилучено та передано на зберігання ОСОБА_4 - «Погрузчик», взагалі не зазначено його марка, модель, рік випуску, обєм двигуна, від пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті.

Так, при описі майна, що було арештовано, вилучено та передано на зберігання ОСОБА_4 - «Пресформа металева (матеріал сталь), яка складається з 4-х складових частин, з підведеними патрубками синього кольору для подачі рідини», не вказано його правильна назва і відмінні ознаки.

Згідно з ч. 1 ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст. 343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Господарським судом достеменно досліджені матеріали виконавчого провадження № 55409616, як і обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги, а також заперечення проти них, при цьому з'ясовано, що оскаржувані дії приватного виконавця по проведенню виконавчих дій з опису та арешту вказаного майна у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника від 27.12.2017 ВП № 55409616, його вилученню та передачі на відповідальне зберігання, вчинені виконавцем у порушення до норм закону, поза межами повноважень приватного виконавця і цим право боржника було порушено. При цьому, судом враховано те, що згідно Виписки АТ «ОТП БАНК» за 27.12.2017 з особового рахунку боржника - ТОВ "ОСОБА_1." на банківському рахунку у останнього знаходилися грошові кошти у розмірі 66087, 56 грн., які у повному обсязі включають в себе суми, що підлягають до стягнення у виконавчому провадженні ВП № 55409616, а саме: у розмірі 29811,56 грн., а на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли грошові кошти, що підлягають стягненню за виконавчим документом, перераховані безпосередньо боржником у добровільному порядку, тому суд вважає скаргу ТОВ "ОСОБА_1." на неправомірні дії приватного виконавця (вх.№ 617 від 10.01.18) обґрунтованою та доведеною наявними матеріалами справи.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 234, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ТОВ "ОСОБА_1." на неправомірні дії приватного виконавця (вх.№ 617 від 10.01.18) задовольнити.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця ОСОБА_2 з опису та арешту майна ТОВ "ОСОБА_1.", оформленого постановою ВП № 55409616 від 27.12.2017.

Ухвала, відповідно до ст. 235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її оголошення, та може бути оскаржена в порядку та строки, визначенні статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.05.2018 р.

Суддя ОСОБА_5
/справа №922/2071/17/

/скарга вх. № 617 від 10.01.18/