КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2018 р. Справа№ 910/19002/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Алданової С.О.

при секретарі Позюбан А.С.

за участю представників

від позивача: не з»явились

від відповідача - 1 Коляденко В.М., за дов. № 055-1606 від 07.02.2018р.

від відповідача - 2 Круглюк Г.В., за дов. № б/н від 31.01.2018р.

від відповідача - 3 Кулаков В.В., за дов. № б/н від 10.05.2018р.

від третьої особи: Якубець В.А., за дов. № 225-КМГ-1368 від 10.04.2018р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київміськвторресурси"

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2018р.

у справі № 910/19002/17 (суддя Князьков В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

"Київміськвторресурси"

до відповідача 1) Департаменту містобудування та архітектури

виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської

державної адміністрації)

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА

ПРОДЖЕКТ"

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "АКРОН

ІНВЕСТ"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1: Київська міська рада

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київміськвторресурси" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ПРОДЖЕКТ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "АКРОН ІНВЕСТ" про визнання недійсним договору №1510/236/ДПТ від 25.01.2016 про розробку проекту детального плану території місцевості Микільська Слобідка, що включає вулиці Панельна, Челябінська, залізничні колії, вулиці 1 у Садову, Садово-Набережну в Дніпровському районі м. Києва.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про порушені внаслідок укладення спірного договору його права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :66:045:098, права користування земельними ділянками з кадастровими номерами :66:045:002 та :66:045:083, а також прав на належне позивачу нерухоме майно. Як вказує позивач, наведені земельні ділянки входять до місцевості, щодо розробки детального плану території якої відповідачі 1, 2, 3 уклали спірний договір. При цьому, позивач вказує на відсутність у відповідачів 1, 2, 3 права укладати правочин на підставі рішення Київської міської ради від 13.11.2013 №518/10006, оскільки програмою, яку затверджено вказаним рішенням, не передбачалось розроблення детального плану території місцевості Микільська Слобідка, а внесення змін до цього рішення вже після укладення спірного договору є неправомірним.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.02.2018р. у справі № 910/19002/17 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Київміськвторресурси" до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ПРОДЖЕКТ", Товариства з обмеженою відповідальністю "АКРОН ІНВЕСТ" про визнання недійсним договору №1510/236/ДПТ від 25.01.2016 про розробку проекту детального плану території - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Київміськвторресурси" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2018р. у справі № 910/19002/17 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2018 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київміськвторресурси" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), судді Алданова С.О., Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2018 р. у справі № 910/19002/17 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київміськвторресурси" залишено без руху. Товариству з обмеженою відповідальністю "Київміськвторресурси" було надано строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліку шляхом сплати судового збору та направлення копії апеляційної скарги та доданих до неї документів сторонам у справі.

12.04.2018 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про долучення до апеляційної скарги оригіналу платіжного доручення від 10.04.2018р. про сплату судового збору в повному розмірі та доказів направлення копії апеляційної скарги сторонам у справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.04.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Київміськвторресурси" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2018р. у справі № 910/19002/17та призначено справу до розгляду на 22.05.2018р.

02.05.2018 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

14.05.2018 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від відповідача -3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

22.05.2018р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від відповідача -2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представники відповідача 1,2,3 та третьої особи в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Встановлено, що в судове засідання 22.05.2018р. представник позивача у судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

13.11.2013 Київською міською радою, з метою реалізації Стратегії розвитку міста Києва до 2025 року, затвердженої рішенням Київської міської ради від 15.12.2011 №824/7060, прийнято рішення "Про затвердження міської програми створення (оновлення) містобудівної документації у м. Києві", пунктом 2 якого доручено Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації" виступити замовником створення (оновлення) містобудівної документації відповідно до Програми.

25.01.2016 між Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації" (замовник), Товариством з обмеженою відповідальністю "АКРОН ІНВЕСТ" (інвестор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ПРОДЖЕКТ" (виконавець), на підставі рішення Київської міської ради від 13.11.2013 №518/100006, укладено договір №1510/236/ДПТ на розробку проекту детального плану території.

Відповідно до п. 1.1 Договору замовник доручив виконавцю, а виконавець прийняв на себе зобов'язання власними та/або залученими силами та засобами розробити проект детального плану території місцевості Микільська Слобідка, що включає вулиці Панельну, Челябінську, залізничні колії, вулиці 1-у Садову, Садово-Набережну в Дніпровському районі м. Києва, а інвестор зобов'язався оплатити виконані виконавцем та прийняті замовником роботи.

Сторонами Договору було погоджено, що результатом виконаних робіт є розроблений відповідно до державних будівельних норм та затвердженого завдання на розроблення містобудівної документації (додаток №3 до договору) і технічних вимог замовника (додаток №4 до договору), а також вихідних даних на проектування (додаток №5 до договору) проект детального плану території, затверджений у встановленому порядку, переданий до Служби містобудівного кадастру, що є структурним підрозділом замовника, та зареєстрований в базі даних містобудівного кадастру.

У розділах 2-4 Договору відповідачі 1, 2, 3 передбачили вартість робіт, порядок здійснення розрахунків, строк виконання робіт, порядок їх здачі та прийняття.

Згідно з п. 11.1 Договору останній діє з дня підписання його всіма сторонами і до повного виконання кожною зі сторін своїх зобов'язань.

У додатку №1 до Договору відповідачі 1, 2, 3 виклали протокол погодження договірної ціни, а в додатку №2 до Договору - календарний план виконання робіт.

Договір та додатки до нього було підписано представниками Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації", Товариства з обмеженою відповідальністю "АКРОН ІНВЕСТ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ПРОДЖЕКТ", а також скріплено печатками відповідачів 1, 2, 3.

Спір виник у зв'язку з наявністю, на думку позивача, підстав для визнання недійсним договору №1510/236/ДПТ від 25.01.2016 на розробку проекту детального плану території, який укладений між відповідачами 1, 2, 3, оскільки його умови, як вказує позивач, суперечать нормам закону.

Відповідно до ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Позивач, обґрунтовуючи наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Київміськвторресурси" порушеного майнового права, зазначає про порушення внаслідок укладення спірного договору його права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :66:045:098, права користування земельними ділянками з кадастровими номерами :66:045:002 та :66:045:083, а також прав на належне позивачу нерухоме майно. Як вказує позивач, наведені земельні ділянки входять до місцевості, щодо розробки детального плану території якої відповідачі 1, 2, 3 уклали спірний договір. При цьому, позивач вказує на відсутність у відповідачів 1, 2, 3 права укладати правочин на підставі рішення Київської міської ради від 13.11.2013 №518/10006, оскільки програмою, яку затверджено вказаним рішенням, не передбачалось розроблення детального плану території місцевості Микільська Слобідка, а внесення змін до цього рішення вже після укладення спірного договору є неправомірним.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлюються Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", що спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

За змістом статті 2 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, розроблення містобудівної та проектної документації.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" містобудівною документацією є затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Містобудівна документація є основою для: вирішення питань раціонального використання територій, регулювання розселення; підготовки обгрунтованих пропозицій щодо встановлення та зміни меж населених пунктів; підготовки вихідних даних для розробки землевпорядної документації; вирішення питань щодо розташування та проектування нового будівництва, здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів містобудування та упорядкування територій; вирішення питань щодо вилучення (викупу), передачі (надання) земельних ділянок у власність чи користування громадян та юридичних осіб (ч. 2 ст. 17 Закону України "Про основи містобудування").

У пункті 3 частини 1 статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що детальним планом території є містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції (ч. 1 ст. 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Детальний план території визначає: принципи планувально-просторової організації забудови; червоні лінії та лінії регулювання забудови; функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами; містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території; потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування; доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови; черговість та обсяги інженерної підготовки території; систему інженерних мереж; порядок організації транспортного і пішохідного руху; порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі; межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об'єктів (у разі відсутності плану зонування території) (ч. 4 ст. 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій. Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Судом встановлено, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №81227419 від 24.02.2017 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Київміськвторресурси" зареєстровано право власності (рішення про державну реєстрацію прав №34016409 від 24.02.2017) на нерухоме майно - цілісний майновий комплекс, розміщений за адресою: м. Київ, вул. Євгена Маланюка, буд. 112 (згідно з розпорядженням Київського міського голови від 19.02.2016 №125/1 "Про перейменування бульвару, вулиць, площі та провулків у місті Києві" вулиця Євгена Маланюка є новою назвою вулиці Степана Сагайдака у місті Києві).

Матеріали справи містять копію витягу з бази даних міського земельного кадастру станом на 18.10.2016, з якого вбачається, що фактичним землекористувачем земельних ділянок :66:045:098, :66:045:002 та :66:045:083 по вул. Степана Сагайдака, 112 дійсно значиться Товариство з обмеженою відповідальністю "Київміськвторресурси".

Однак, згідно з даними міського земельного кадастру позивач є законним користувачем лише земельної ділянки з кадастровим номером :66:045:098, площею 1 562,77 кв.м. Так, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, який виданий 29.07.2005 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Товариство з обмеженою відповідальністю "Київміськвторресурси" є власником земельної ділянки площею 0,1563 га, яка розташована на вул. Степана Сагайдака, 112.

Рішенням Київської міської ради №229/6445 від 06.10.2011 Товариству з обмеженою відповідальністю "Київміськвторресурси" було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Степана Сагайдака, 112 у Дніпровському районі міста Києва орієнтовною площею 1,50 га в оренду на 5 років для експлуатації та обслуговування будівель і споруд виробничої бази згідно з планом-схемою (додаток до рішення).

Але, матеріали справи не містять доказів виконання позивачем вимог рішення Київської міської ради №229/6445 від 06.10.2011 та оформлення права користування відповідною земельною ділянкою у встановленому законом порядку.

Таким чином, предметом спірного договору є розроблення містобудівної документації, а саме детального плану території місцевості загальною площею 80,5 га, а позивач є законним користувачем (власником) земельної ділянки площею 0,1553 га. При цьому, приймаючи до уваги, що детальний план території є не землевпорядною документацією, а містобудівною, позивачем не обґрунтовано належним чином та не доведено суду, які саме майнові права останнього на земельну ділянку, площею 0,1553 га, були порушені внаслідок укладення відповідачами спірного договору.

Щодо тверджень позивача про відсутність у відповідачів повноважень на укладення спірного договору, та такі доводи є безпідставними, зокрема, по відношенню до відповідачів 2 та 3, які є юридичними особами приватного права, самостійними суб'єктами господарювання, які здійснюють підприємницьку діяльність на власний розсуд та ризик. Свобода договору полягає, зокрема, у вільному волевиявленні сторін, у тому числі у підприємницькій, господарській діяльності, на вступ у договірні відносини, у можливості вільно обирати собі партнерів у договірних відносинах, у визначенні умов договору тощо.

Статтею 3 Цивільного кодексу України віднесено свободу договору до загальних засад цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Щодо наявності права на укладення спірного договору у відповідача 1 - Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), то за приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про основи містобудування" до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій. Місцеві ради вирішують інші питання у сфері містобудування відповідно до закону, а також можуть делегувати вирішення питань, що належать до їх компетенції, своїм виконавчим органам або відповідним місцевим державним адміністраціям.

Пунктом 42 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Відтак, на виконання викладених вище норм законодавства Київською міською радою було прийнято рішення від 13.11.2013 №518/10006, яким затверджено Програму створення (оновлення) містобудівної документації у м. Києві.

Позивач вказує, що відповідачі 1, 2, 3 не мали повноважень на укладення спірного договору, оскільки рішення Київської міської ради від 13.11.2013 №518/10006 не передбачало розроблення проекту детального плану території місцевості Микільська Слобідка.

Однак, п. 2 рішення Київської міської ради від 13.11.2013 №518/10006 було доручено Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) виступити замовником створення (оновлення) містобудівної документації відповідно до затвердженої програми.

Судом встановлено, що додаток №3 до Договору містить завдання на розробку проекту детального плану території, який погоджений сторонами договору та затверджений заступником голови Київської міської державної адміністрації, згідно з яким підставою для розроблення проекту детального плану території площею 80,5 га є пункт 6 Програми створення (оновлення) містобудівної програми у м. Києві, затвердженої рішенням Київської міської ради від 13.11.2013 №518/10006, який викладений наступний чином: "ДПТ по вул. Степана Сагайдака, 101".

В подальшому, 20.12.2016 Київською міською радою було прийнято рішення №682/1686 "Про затвердження детального плану території місцевості Мікільська Слобідка, що включає вулиці Панельну, Челябінську, залізничні колії, вулиці 1-у Садову, Садово-Набережну в Дніпровському районі м. Києва", пунктом 1 якого внесено зміни до рішення Київської міської ради від 13.11.2013 №518/10006 "Про затвердження міської програми створення (оновлення) містобудівної документації у м. Києві", а саме позицію 78 Переліку містобудівної документації для розроблення (оновлення) у м. Києві у 2013-2016 роках (додаток до програми створення (оновлення) містобудівної документації в м. Києві) викладено в такій редакції " 78: ДПТ в місцевості Микільська Слобідка, що включає вулиці Панельну, Челябінську, залізничні колії, вулиці 1-у Садову, Садово-Набережну в Дніпровському районі м. Києва: 5.1.006: 80".

Пунктом 2 вказаного рішення Київської міської ради затверджено детальний план території місцевості Микільська Слобідка, що включає вулиці Панельну, Челябінську, залізничні колії, вулиці 1-у Садову, Садово-Набережну в Дніпровському районі м. Києва, як основу планувальної організації та функціонального зонування території, розташування червоних ліній вулиць і доріг, кварталів садибної забудови, граничної поверховості та цільності забудови для подальшого розроблення документації із землеустрою та прийняття рішень щодо розміщення об'єктів містобудування.

Предметом даного спору є саме вимога позивача про визнання недійсним господарського договору, однак не містобудівної документації та відповідних рішень органу місцевого самоврядування, а тому на думку колегії суддів вірно не взяті до уваги твердження позивача про неправомірність рішення Київської міської ради від 20.12.2016 №682/1686, яке прийнято після укладення спірного договору.

Відповідно до п. 5 Положення про Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу київської міської ради (київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.01.2011 №90 (зі змінами та доповненнями), основним завданням Департаменту, зокрема, є: забезпечення реалізації державної політики у сфері містобудування та архітектури на території м. Києва; аналіз стану містобудування на території міста, організація розроблення, експертизи і забезпечення затвердження в установленому порядку містобудівних програм, генерального плану міста Києва, іншої містобудівної документації;. координація в межах своїх повноважень діяльності суб'єктів містобудування щодо комплексного розвитку територій, забудови міста Києва, поліпшення його архітектурного вигляду; забезпечення дотримання законодавства у сфері містобудування, державних стандартів, норм і правил, затвердженої містобудівної документації.

Згідно з п. 6 вказаного Положення Департамент відповідно до визначених галузевих повноважень виконує, зокрема, такі завдання: організовує розроблення, внесення змін до генерального плану м. Києва, іншої містобудівної документації та подання на розгляд Київської міської ради, в тому числі: здійснює підготовку та організаційні заходи з реалізації затвердженої Програми створення (оновлення) містобудівної документації в м. Києві; організовує розроблення планів зонування окремих територій (зонінгів) для існуючих забудованих територій, де можлива вибіркова реконструкція окремих будівель або додаткове розміщення будинків та споруд для завершення формування забудови житлових кварталів, громадських центрів, магістралей, розпочатого або запроектованого будівництва на відведених земельних ділянках, а також для інших територій; організовує розроблення детальних планів територій для мікрорайонів житлових районів) нової комплексної забудови, кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду, які підлягають комплексній реконструкції, промислових та комунально-складських територій, які підлягають реструктуризації зі зміною функціонального призначення, територій для формування комплексних ландшафтно-рекреаційних зон для відпочинку та дозвілля населення, а також для інших територій; уточнює межі та площі територій для розроблення містобудівної документації та розглядає можливості залучення інвестиційних коштів для розроблення окремих видів містобудівної документації; виконує функції замовника розроблення містобудівної документації в установленому порядку.

Викладеними вище повноваженнями Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) як органу місцевого самоврядування спростовуються твердження позивача про відсутність у відповідача 1 повноважень на укладення спірного договору в якості замовника розроблення детального плану території місцевості Микільська Слобідка.

Позивачем не було доведено за допомогою належних та допустимих доказів наявності підстав для визнання договору 1510/236/ДПТ від 25.01.2016 про розробку проекту детального плану території недійсним, а також порушення прав і охоронюваних законом інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Київміськвторресурси" внаслідок укладення відповідачами 1, 2, 3 спірного договору.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київміськвторресурси» не підлягають задоволенню.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2018р. у справі № 910/19002/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київміськвторресурси» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2018р. у справі № 910/19002/17 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/19002/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 24.05.2018р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

С.О. Алданова