ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/22354/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.

за участю секретаря судового засідання - Кравченко О.В.

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз"

представник позивача - ОСОБА_4

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Укрістгаз"

представник відповідача - ОСОБА_5

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - "Ітонс Холдинг ГмбХ" ("Itons Holding GmbH")

представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз"

на постанову Київського апеляційного господарського суду у складі Тищенко О.В. - головуючого, Тарасенко К.В., Корсакової Г.В. від 20 лютого 2018 року, якою переглянуто ухвалу Господарського суду міста Києва у складі Бондарчук В.В. від 20 березня 2016 року

Історія справи

Короткий зміст та підстави позову

1. У серпні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Укрістгаз" про стягнення 164 470 763,82 грн. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 11.01.2016, у тому числі: (1) 111 600 000,00 грн. - основний борг, (2) 3 934 163,82 грн. - 3 % річних та (3) 48 936 600,00 грн. - інфляційні втрати) за договором купівлі-продажу природного газу № 15-58/ПСГ від 18.11.2014.

2. 02.03.2016 сторонами було подано заяву, в якій останні просили суд затвердити укладену між сторонами мирову угоду та припинити провадження у справі.

3. Розглянувши подану заяву та редакцію мирової угоди, суд дійшов висновку, що п. 2.6. та п. 2.7 останньої не відповідають вимогам закону, а саме ст. 78 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на момент розгляду заяви), оскільки п. 2.6 передбачає обов'язок відповідача на майбутнє сплатити 3% річних та інфляційні втрати, що не є предметом спору у даному провадженні, а п. 2.7. є пов'язаним з п. 2.6.

4. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.03.2016 заяву сторін про затвердження мирової угоди задоволено частково (за виключенням п. 2.6. та п. 2.7.), затверджено мирову угоду в редакції, яка викладена в ухвалі суду, за умовами якої ТОВ "Укрістгаз" визнало та зобов'язалося погасити заборгованість у розмірі 164 470 763, 82 грн. перед ТОВ "Карпатигаз" згідно графіку з 25.03.2016 по 20.07.2017 та припинено провадження у справі.

5. Не погоджуючись з вказаною ухвалою, компанія "Ітонс Холдинг ГмбХ" ("Itons Holding GmbH"), яка є власником 99,99 % частки ТОВ "Укрістгаз", звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило ухвалу про затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі скасувати та передати справу на розгляд до місцевого господарського суду, аргументуючи скаргу порушенням судом першої інстанції норм процесуального права при затвердженні мирової угоди та порушенням своїх корпоративних прав.

Короткий зміст постанови апеляційної інстанцій

6. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2018

(1) залучено компанію Ітонс Холдинг Гмбх до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, (2) апеляційну скаргу Ітонс Холдинг Гмбх задоволено, (3) ухвалу місцевого господарського суду про затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі скасовано та направлено справу для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

7. Приймаючи зазначене рішення, апеляційний господарський суд виходив із того, що судом першої інстанції при винесенні ухвали про затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі було вирішено питання про права та обов'язки учасника відповідача - компанії Ітонс Холдинг ГмбХ, частка якої у статутному капіталі відповідача дорівнює 99,99%, а відтак остання має право апеляційного оскарження такої ухвали.

8. Скасування ухвали про затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі було мотивоване тим, що судом першої інстанції було порушено вимоги процесуального закону щодо порядку затвердження мирової угоди, оскільки суд не мав права на часткове затвердження мирової угоди та був зобов'язаний перевірити повноваження сторін на її укладення, чого зроблено не було.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач, ТОВ "Карпатигаз", подало касаційну скаргу, в якій просило постанову Київського апеляційного господарського від 20.02.2018 скасувати та залишити в силі ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.03.2016.

Аргументи учасників справи

Доводи позивача, який подав касаційну скаргу

10. Скаржник, ТОВ "Карпатигаз", обґрунтовує вимоги касаційної скарги наступними доводами (узагальнено):

10.1. Судом апеляційної інстанції було безпідставно поновлено строк на апеляційне оскарження та задоволено апеляційну скаргу на ухвалу, яка не містить рішення про права, інтереси та (або) обов'язки особи, яка подала апеляційну скаргу;

10.2. Суд апеляційної інстанції дійшов до безпідставного висновку щодо неможливості часткового затвердження мирової угоди, оскільки таке затвердження відповідало волі сторін;

10.3. Суд апеляційної інстанції безпідставно дійшов до висновку, що директор позивача не мав права укладати та підписувати мирову угоду та не прийняв до уваги докази зворотного (протокол загальних зборів).

11. Окрім цього, позивачем подано клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, яке аргументоване необхідністю відступити від висновку щодо застосування норми права у постанові Верховного Суду України від 02.09.2008 у справі №23/294 та наявністю у справі виключної правової проблеми щодо права акціонера (учасника) юридичної особи на оскарження рішення суду за участю такої особи.

Доводи відповідача у відзиві на касаційну скаргу

12. Відповідач, ТОВ "Укрістгаз", проти задоволення касаційної скарги заперечував та просив оскаржувану постанову залишити без змін як законну та обґрунтовану з наступних підстав (узагальнено):,

12.1. Висновок суду апеляційної інстанції про неможливість та незаконність часткового затвердження мирової угоди є справедливим та таким, що відповідає процесуальному законодавству та судовій практиці;

12.2. Судом апеляційної інстанції було правомірно скасовано ухвалу суду першої інстанції про затвердження мирової угоди, оскільки останнім було порушено вимоги закону щодо перевірки повноважень сторін на її укладення.

Доводи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача у поясненнях щодо касаційної скарги

13. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - компанія Ітонс Холдинг ГмбХ проти задоволення касаційної скарги заперечувала та просила оскаржувану постанову залишити без змін як законну та обґрунтовану.

14. Компанія Ітонс Холдинг ГмбХ посилалася на те, мала право на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду про затвердження мирової угоди, оскільки остання безпосередньо стосується її прав, інтересів та обов'язків, зокрема, корпоративних прав (1) у вигляді права на отримання дивідендів, які остання не отримувала внаслідок затвердження оскаржуваної мирової угоди та (2) порушенням директором відповідача положень статуту, яким обмежено укладання правочинів на суму, що перевищує 1 млн. євро без згоди загальних зборів відповідача, якої матеріали справи не містять.

15. Інші доводи пояснень Ітонс Холдинг ГмбХ фактично повторюють доводи позивача, викладені у пунктах 12.1. та 12.2. даної постанови.

16. Також, компанією Ітонс Холдинг ГмбХ було подано заперечення на клопотання позивача про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, яке мотивоване тим, що вказана в клопотанні постанова Верховного Суду України від 02.09.2008 у справі №23/294 не містить обов'язкового до застосування правового висновку, оскільки прийнята до набрання чинності положень законодавства, якими встановлена обов'язковість правових висновків Верховного Суду України, а справа не містить виключної правової проблеми.

Позиція Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

17. Верховний Суд, приймаючи до уваги межі перегляду справи та повноваження касаційного суду, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

18. У справі, яка переглядається, предметом спору, який вирішувався судами, є стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу № 15-58/ПСГ від 18.11.2014 з ТОВ "Укрістгаз" на користь ТОВ "Карпатигаз".

19. В апеляційній скарзі на ухвалу про затвердження у справі мирової угоди заявник, компанія Ітонс Холдинг ГмбХ, яка не була учасником справи при її розгляді судом першої інстанції, наполягала на порушенні оскаржуваною ухвалою її прав та інтересів, як учасника та власника 99,9% частки у статутному капіталі відповідача - ТОВ "Укрістгаз".

20. Згідно ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про затвердження мирової угоди та про закриття провадження у справі.

21. У відповідності до ч. 1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

21.1. Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов'язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв'язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов'язок і такий зв'язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

22. Верховний Суд наголошує на тому, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов'язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов'язків. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

23. Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з'ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов'язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

24. Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

25. Таким чином, суд апеляційної інстанції мав першочергово з'ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов'язки скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

26. Як встановлено судом апеляційної інстанції, заявник апеляційної скарги, компанія Ітонс Холдинг ГмбХ, є учасником відповідача, частка якого у статутному капіталі останнього складає 99,9%, а відтак оскаржувана ухвала про затвердження мирової угоди, за якою відповідач взяв на себе зобов'язання щодо її виконання у вигляді сплати за графіком грошових коштів, беззаперечно порушує права та інтереси останнього, зокрема, корпоративні права учасника на участь у розподілі прибутку товариства (отримання дивідендів), які утворюється з надходжень від господарської діяльності відповідача після покриття матеріальних та прирівняних до них витрат, а також з огляду на відповідальність учасників товариства в межах їх вкладів за зобов'язаннями останнього.

27. Верховний Суд не погоджується із зазначеним висновком апеляційного господарського суду, з огляду на те, що сама по собі наявність частки у статутному капіталі товариства-учасника справи не є достатньою підставою для висновку про те, що рішення суду, прийняте щодо такого товариства, впливає на права, інтереси та (або) обов'язки учасника цього товариства, та не свідчить про порушення корпоративних прав останнього, оскільки, в даному випадку, судом не встановлено прямого правового зв'язку між визначеними апеляційним господарським судом корпоративними правами скаржника та прийнятим судом першої інстанції рішенням про затвердження мирової угоди.

28. Поряд з цим, Верховний Суд також звертає увагу на ту обставину, що судом апеляційної інстанції, при вирішенні питання щодо того, чи впливає на права, інтереси та (або) обов'язки скаржника затверджена господарським судом мирова угода, не прийнято до уваги та не розглянуто доводи останнього, викладені у пункті 14 даної постанови, щодо наявності у директора відповідача визначених статутом товариства обмежень на укладення правочинів.

29. З огляду на наведене, Верховний Суд визнає частково обґрунтованими доводи касаційної скарги стосовно недотримання апеляційним господарським судом норм процесуального права, оскільки суд, всупереч наведених вище приписів процесуального закону, належним чином не з'ясував та не встановив, чи прийнято судом внаслідок винесення ухвали про затвердження мирової угоди рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов'язки скаржника, компанії Ітонс Холдинг ГмбХ, передчасно залучив останнього до участі у справі у якості третьої особи та здійснив апеляційний перегляд справи по суті.

30. В той же час, Верховний Суд зазначає, що враховуючи встановлені вище процесуальні порушення, інші аргументи учасників справи, які стосуються суті спору, не можуть бути оцінені та досліджені касаційним господарським судом.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

31. У силу приписів п. 1 ч. 3 ст. 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є, зокрема, порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

32. З огляду на межі перегляду справи та повноваження касаційної інстанції, оскаржувана постанова апеляційного господарського суду підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, в зв'язку з чим касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

33. Під час нового розгляду справи апеляційному господарському суду слід врахувати викладене в даній постанові, належним чином дослідити та встановити чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов'язки особи, яка подала апеляційну скаргу, конкретно визначити обсяг таких прав, інтересів та (або) обов'язків, а також встановити правовий зв'язок між останніми та оскаржуваною ухвалою про затвердження мирової угоди, та, виходячи із встановленого, вирішити питання про закриття апеляційного провадження або розгляду апеляційної скарги по суті.

34. Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 310, 314, 315 - 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 20 лютого 2018 року у справі №910/22354/15 скасувати.

3. Справу №910/22354/15 направити на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г.