ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року

м. Черкаси справа № 925/57/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., з секретарем Дяченко Т.В. за участю представників: позивача -Нікітенко Р.Н. за довіреністю, відповідача - не з'явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Никотрейд+" до фізичної особи-підприємця Мамчич Наталії Іванівни про стягнення 84715, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення стягнення коштів, сплачених у якості попередньої оплати по договору № 01/2017 від 24.02.2017р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що відповідач неналежним чином виконав умови договору поставки щодо поставки товару, тому позивач, втративши інтерес до виконання цього договору, вимагає повернення сплачених у якості попередньої оплати коштів.

Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позову з підстав, заявлених у ньому.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання для участі у ньому самостійно не з'явився, свого представника не направив, відзиву на позов не подав.

Суд вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку ст.. 202 ГПК України.

Суд, заслухавши представника позивача та дослідивши наявні у справі докази, встановив наступне.

24 лютого 2017 року сторонами укладено контракт №01/2017. П.1.1, 2.1 договору сторони визначили, що відповідач поставляє, а позивач приймає та оплачує товар (пиломатеріали твердих порід). Ціна товару визначається у специфікаціях, що є невід'ємними частинами договору. Оплата за товар здійснюється у гривні шляхом безготівкового перерахунку. Передбачено авансовий платіж у розмірі 30% від суми виставленого відповідачем рахунку. В той же день сторонами підписано додаток №1 до цього контракту, у якому були конкретизовані якісні показники товару.

22 червня 2017 року позивач платіжним дорученням №338 сплатив позивачу 70000 грн. з призначенням платежу - «передоплата за пиломатеріали згідно договору №01/2017 від 24 лютого 2017 р.».

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частина 1 статті 665 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Пунктом 4.4. Договору передбачено, що Позивач має право при порушенні Відповідачем строків поставки Товару, більше ніж 10 днів, в односторонньому порядку припинити дію Договору, вимагати від Відповідача повернення сплачених коштів.

Враховуючи, що Відповідачем допущено порушення умов Договору, не поставлено Товар 12 грудня 2017 року Позивачем, засобами поштового зв'язку, на адресу Відповідача направлено лист про припинення дії договору від про відмову від Товару, та повернення грошових коштів в сумі 70000 грн.

На дату подачі позовної заяви до суду Відповідач відповіді на лист Позивача не надав, грошові не повернув.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Оскільки між Позивачем та Відповідачем склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в сил) якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання тратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно статті 615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Оцінивши доводи позивача та матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобов'язання між сторонами виникли на підставі укладеного контракту № 01/2017 від 24.02.2017. За своєю правовою природою цей контракт є договором поставки. Свої зобов'язання за цим договором позивач виконав належним чином та сплатив відповідачу кошти у якості попередньої оплати за Товар.

В свою чергу відповідач не поставив позивачу товар.

Позивач, скористався своїм правом, визначеним приписами названого вище законодавства, та відмовився від договору та вимагав повернення коштів.

Відповідач вимогу позивача не виконав.

Отже, суд приходить до висновку про те, що вимога позивача про стягнення сплачених у якості попередньої оплати коштів є обґрунтованою.

Однак позивач безпідставно вимагає стягнути з відповідача 84715 грн., оскільки ним було сплачено останньому лише 70000 грн. Таким чином до стягнення у даній справі підлягає 70000 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім витрати на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, ст. ст.232, 233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Мамчич Наталії Іванівни (с. Стецівка, Чигиринський район, Черкаська область, 20914, код НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Никотрейд+" (вул.. Гоголя, б. 224, офіс 218/1, м. Черкаси, 18001, код 40955127) 70000,00 грн. заборгованості та 1762,00 судових витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 24.05.2018р.

СУДДЯ К.І.Довгань