ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2018 р. Справа № 920/1145/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А., суддя Тарасова І. В.

за участі секретаря судового засідання Кладько А.С.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області (вх.№451 С/2) на рішення Господарського суду Сумської області від 30.01.2018 у справі №920/1145/17 (ухвалене суддею Заєць С.В. у приміщенні Господарського суду Сумської області, повне рішення складено 02.02.2018)

за позовом Управління соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області, м.Лебедин, Сумська область,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумигаз Збут", м.Суми,

про повернення зайво перерахованих бюджетних коштів в сумі 3603,74 грн,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2017 року Управління соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом про стягнення з ТОВ "Сумигаз Збут" 3603,74 грн зайво перерахованих бюджетних грошових коштів у зв'язку з несвоєчасним поданням даних стосовно громадян, які не сплачували вартість фактично отриманих (з урахуванням розміру призначеної субсидії) від відповідача послуг з газопостачання.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 30.01.2018 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано, зокрема, тим, що діючим законодавством не передбачено обов'язку підприємств - виробників/виконавців житлово-комунальних послуг відшкодовувати надміру виплачену суму субсидії органу, що її призначив, внаслідок порушення абзацу 2 п. 20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Позивач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог Управління в повному обсязі.

Скарга обґрунтована, зокрема, тим, що через неналежне виконання ТОВ «Сумигаз Збут» вимог абз.2 п.20 Положення, управління не мало можливості вжити заходи щодо своєчасного припинення раніше призначеної субсидії, що призвело до недоцільного використання бюджетних коштів, призначених на виплату субсидій на житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 28.03.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області (вх.№451 С/2) на рішення Господарського суду Сумської області від 30.01.2018 у справі №920/1145/17, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 12.04.2018, попереджено сторони, що апеляційна скарга на рішення Господарського суду Сумської області від 30.01.2018 у справі №920/1145/17 буде розглядатися за правилами ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Управлінням Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Сумській області відповідно до п. 4.4.2.1. Плану проведення заходів державного фінансового контролю Південносхідного офісу Держаудитслужби на ІІІ квартал 2017 року, проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області за період з 01.01.2014 по 30.06.2017, результати якої відображені в акті від 04.09.2017 № 04-07/3.

Під час ревізії була проведена зустрічна перевірка ТОВ "Сумигаз Збут" з метою перевірки дотримання вимог абзацу 3 пункту 15 та абзацу 2 пункту 20 Положення "Про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848.

Під час зустрічної перевірки виявлено не виконання вимог абзацу 2 пункту 20 Положення, а саме - встановлено несвоєчасне надання ТОВ "Сумигаз Збут" у лютому 2017 року подання до Управління щодо не сплати одним громадянином (ОСОБА_1), якому було призначено субсидію, вартості фактично отриманих (з урахуванням розміру призначеної субсидії) послуг газопостачання у жовтні - грудні 2016 року. Як наслідок - Управлінням не було припинено цьому громадянину надання раніше призначеної субсидії (всупереч вимог абзацу 2 пункту 20 Положення), що в свою чергу призвело до зайвого нарахування організаціям, що надавали житлово-комунальні послуги, бюджетних коштів у грудні 2016 року - січні 2017 року в сумі 3603,74 грн (грудень 2016 року - 1801,87 грн, січень 2017 року - 1801,87 грн), в тому числі: ТОВ "Сумигаз Збут" - 3497,88 грн, ПАТ "Сумиобленерго" - 105,86 грн. Порушення встановлено під час перевірки особових рахунків (фінансових станів) абонентів, які отримують субсидію, відомостей щодо боржників за надані житлово-комунальні послуги, документів по нарахуванню та сплаті за житлово-комунальні послуги.

25.09.2017 Управлінням відповідачу була направлена претензія вих. № 1781/12-07 про повернення зайво перерахованих коштів у сумі 3603,74 грн.

ТОВ "Сумигаз Збут" у відповіді на претензію №Smz03-CЛ-5479-1017 від 12.10.2017 зазначило, що 10.02.2017 до УСЗН Лебединської РДА Сумської області ТОВ «Сумигаз Збут» було направлено подання, де другим у переліку боржників значився і споживач ОСОБА_1 Саме з лютого місяця 2017 року Управлінням було припинено надання вищезазначеному споживачу субсидії на оплату послуг газопостачання. Після сплати споживачем ОСОБА_1 суми заборгованості, зазначеної у поданні, управлінням було поновлено надання субсидії з березня 2017 року, яка надійшла на особовий рахунок споживача ОСОБА_1 у квітні 2017 року. По особовому рахунку споживача ОСОБА_1 загальна сума нарахованої субсидії на оплату послуги з газопостачання за опалювальній сезон 2016-2017 року менша загальної вартості фактично використаного природного газу за період отримання субсидії в опалювальний сезон 2016-2017 року. Тобто, як зазначено відповідачем, невикористана сума субсидії на оплату послуги з газопостачання для індивідуального опалення за опалювальній сезон 2016-2017 року відсутня.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Зі змісту п. 1 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива" (далі Положення про призначення субсидій) вбачається, що дане положення визначає умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання, послуг з транспортування та розподілу природного газу та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Субсидія є безповоротною і її отримання не пов'язане і не тягне за собою зміни форми власності житла.

Відповідно до п. 15 Положення про призначення субсидій громадянам, які проживають у житлових приміщеннях (будинках) державного і громадського житлового фонду, в тому числі у гуртожитках та будинках житлово-будівельних (житлових) кооперативів, субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг надається шляхом перерахування коштів на рахунок власників житла (уповноважених ними органів) та підприємств, що надають комунальні послуги, а субсидія для відшкодування витрат на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива за бажанням громадян виплачується відділеннями поштового зв'язку чи перераховується на їх рахунок в банківській установі. Громадянам, які проживають у приватних будинках, квартирах чи кімнатах, субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг надається шляхом перерахування коштів на рахунок підприємств, що надають комунальні послуги, а субсидія для відшкодування витрат на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива за бажанням громадян виплачується відділеннями поштового зв'язку чи перераховується на їх рахунок в банківській установі. Громадяни, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, зобов'язані щомісяця сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії (крім випадків нарахування плати за послугу з централізованого опалення за відсутності засобів обліку теплової енергії з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря відповідно до пунктів 40 - 48 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630, коли одержувач субсидії повинен щомісяця сплачувати за централізоване опалення обов'язкову частку платежу). Сума субсидії, яку структурними підрозділами з питань соціального захисту населення було переказано на рахунки підприємств - виробників/виконавців житлово-комунальних послуг для оплати їх вартості в розмірі соціальних нормативів і яка не використана домогосподарством внаслідок економії споживання послуг, зараховується підприємством - виробником/виконавцем як оплата послуг, у тому числі обов'язкової частки платежу домогосподарства, на наступні розрахункові періоди. Підприємство - виробник/виконавець послуги зобов'язане зазначати суму переплати за послугу у платіжних документах одержувачам субсидії.

Абзацом 2 п. 20 Положення про призначення субсидії встановлено, що надання раніше призначеної субсидії припиняється за поданням житлово-експлуатаційних організацій, житлово-будівельних (житлових) кооперативів, об'єднань співвласників багатоквартирного будинку та організацій, що надають житлово-комунальні послуги, якщо громадянин, якому призначено субсидію, не сплачує вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, за винятком випадків, пов'язаних із затримкою виплати заробітної плати, пенсії тощо, яка підтверджується відповідними документами, - з місяця, в якому надійшло таке подання. Подання надається зазначеними організаціями структурним підрозділам з питань соціального захисту населення до 10 числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникли такі обставини.

Пунктом 3 Положення про призначення субсидії передбачено, що призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення). У сільській місцевості приймання заяв з необхідними документами для призначення субсидій та передачу їх відповідним структурним підрозділам з питань соціального захисту населення здійснюють уповноважені особи, які визначаються виконавчими органами сільських і селищних рад.

Порядок повернення коштів, зайво виплачених за призначеними субсидіями регулюється "Порядком повернення коштів, надміру виплачених за призначеними субсидіями", затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 29.12.1997 №39/283/90/5 (далі - Порядок повернення субсидії).

Пунктом 1 Порядку повернення субсидії встановлено, що повернення бюджетних асигнувань, надміру перерахованих за призначеними субсидіями, проводиться у випадках: виявлення подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями про доходи та майновий стан усіх зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, приховання заробітку чи іншого доходу, подання фальшивих документів, виявлення помилки в розрахунку розміру призначеної субсидії, виявлення неправильних відомостей, виданих юридичними особами (довідки про доходи, про склад зареєстрованих осіб, про забезпеченість житловою площею та комунальними послугами) та фізичними особами - підприємцями (довідки про доходи), виявлення прихованої інформації про набуття права власності на житло (житлове приміщення) іншою особою, яка не була в ньому зареєстрована на перше число місяця, з якого призначена субсидія.

Згідно з п.2 цього Порядку в разі виявлення при перевірках подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями, органи соціального захисту населення вживають таких заходів: припиняють надання субсидії, повідомляють рекомендованим листом отримувачів житлової субсидії про припинення надання житлової субсидії, необхідність і терміни повернення надміру виплачених коштів, подають позовні заяви до суду про стягнення надміру виплачених коштів (при неповерненні їх добровільно у встановлені терміни), повідомляють надавачів послуг про припинення надання субсидії.

Відповідно до п. 4 Порядку повернення субсидії в разі виявлення при перевірках неправильних відомостей в довідках про доходи, виданих юридичними особами (фізичними особами - підприємцями), в результаті чого були надміру виплачені кошти за призначеними субсидіями, органи соціального захисту населення стягують надміру виплачені кошти із зазначених юридичних осіб (фізичних осіб - підприємців) у судовому порядку.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом посилався на те, що відповідачем у лютому 2017 року, у відповідності до положень абз.2 п.20 Положення про призначення субсидії, не було своєчасно подано інформацію про наявність заборгованості за комунальні послуги у громадянина ОСОБА_1, якому було призначено субсидію, що спричинило зайве перерахування позивачем ТОВ "Сумигаз Збут" - 3497,88 грн.

Відповідно до п.4, 5 ч.2 ст.54 ГПК України (в редакції чинній станом на день подання позовної заяви) позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог, якщо позов подано до кількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з них, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують позов, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, законодавство, на підставі якого подається позов.

Відповідно до ч.1 ст.162 ГПК України (в редакції чинній станом на день прийняття рішення) у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п.4, 5 ч.3 ст.162 ГПК України (в редакції чинній станом на день прийняття рішення) позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Колегія суддів зазначає, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Підставою позову виступають також і правові норми на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог.

Позивачем предметом позову у даній справі визначено повернення зайво перерахованих бюджетних коштів, а підставою позову - неналежне виконання ТОВ «Сумигаз Збут» вимог абзацу 2 п. 20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. В той же час позовна заява позивача не містить правових підстав з посиланням на норми цивільного, господарського або спеціального законодавства, відповідно до яких сума заявлена до стягнення повинна бути перерахована позивачу, а також позивач не обґрунтовує правову природу суми заявленої до стягнення.

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням предмету та підстав позову, визначених позивачем у даній справі, діючим законодавством не передбачено обов'язку підприємств - виробників/виконавців житлово-комунальних послуг повернути надміру виплачену суму субсидії органу, що її призначив, внаслідок порушення абзацу 2 п. 20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, в зв'язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими, не доведені позивачем та правомірно не задоволені судом першої інстанції.

Відповідно до п.1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до п.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою і не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення у даній справі, тому рішення Господарського суду Сумської області від 30.01.2018 у справі №920/1145/17 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 254, 273, п.1 ч.1 статті 275, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Сумської області від 30.01.2018 у справі №920/1145/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку статей 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.05.2018

Головуючий суддя Білоусова Я.О.

Суддя Пуль О.А.

Суддя Тарасова І. В.