ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2018 справа № 913/831/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя суддіДучал Н.М. Геза Т.Д., Склярук О.І.
секретар судового засіданняРудик Т.С.

за участю представників сторін: від позивачів від відповідача прокурор 1. не з'явився; 2. не з'явився; не з'явився; Хряк О.О., посвідчення

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Сергєєва Сергія Валерійовича, м. Лисичанськ Луганської області
на рішення господарського суду Луганської області
від 20.02.2018 (повний текст складено 02.03.2018)
у справі№ 913/831/17 (суддя: Масловський С.В.)
за позовом Заступника керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі: 1.Попаснянської районної державної адміністрації Луганської області, м. Попасна Луганської області; 2.Луганської обласної державної адміністрації, м. Сєвєродонецьк Луганської області
до відповідача Фізичної особи-підприємця Сергєєва Сергія Валерійовича, м. Лисичанськ Луганської області
проповернення земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

До господарського суду Луганської області звернувся заступник керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Попаснянської районної державної адміністрації Луганської області та Луганської обласної державної адміністрації, з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Сергєєва Сергія Валерійовича, про зобов'язання ФОП Сергєєва С.В. повернути Попаснянській районній державній адміністрації земельну ділянку загальною площею 5,9 га, в тому числі ставок 5,9 га (контур №206-207), розташовані на території Малорязанцівської селищної ради.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання розпоряджень голови Попаснянської районної державної адміністрації №541 від 12.10.2004, № 150 від 29.03.2005р., 12.04.2005 між Попаснянською районною державною адміністрацією Луганської області та ФОП Сергєєвим С.В. укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду загальною площею 5,9 га, для риборозведення, який зареєстровано в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за №0. Строк дії договору закінчився 12.04.2010, об'єкт оренди ФОП Сергєєвим С.В., всупереч вимогам договору та чинного законодавства, не повернуто.

У відзиві №11-12/17 від 11.12.2017 ФОП Сергєєвим С.В. заявлено про застосування строку позовної давності з огляду на те, що договір оренди земельної ділянки припинився 12.04.2010, трирічний строк для звернення до суду з вимогою про захист свого права або інтересу сплив 12.04.2013.

Рішенням господарського суду Луганської області від 20.02.2018 позов задоволено повністю.

Фізичну особу-підприємця Сергєєва Сергія Валерійовича (код ІПН НОМЕР_1 місцезнаходження: АДРЕСА_1) зобов'язано негайно, після набрання рішенням законної сили, повернути Попаснянській районній державній адміністрації Луганської області ( місцезнаходження: 9300, м. Попасна Луганської області, пл. Миру, 2) земельну ділянку загальною площею 5,9 га, в тому числі землі водного фонду 5,9 га (контур №206-207), розташовані на території Малорязанцівської селищної ради.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Сергєєва Сергія Валерійовича (код ІПН НОМЕР_1 місцезнаходження: АДРЕСА_2), на користь Прокуратури Луганської області, (, місцезнаходження: м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Б.Ліщини, 27), р/р 0839 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, витрати на судовий збір в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

В обґрунтування прийнятого рішення, суд послався на ч.1 ст.34 Закону України "Про оренду землі", ч. 1 с. 785 Цивільного кодексу України, зазначивши про правомірність заявлених вимог. Враховуючи відсутність доказів на підтвердження повернення орендованої земельної ділянки, суд дійшов висновку, що вона на сьогоднішній день знаходиться в користуванні відповідача. Повернення земельної ділянки після закінчення строку дії договору повинно здійснюватись шляхом складання акту приймання - передачі.

Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності суд дійшов висновку, що позовна давність не може поширюватися на вимоги про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України), оскільки в такому разі йдеться про так зване триваюче правопорушення.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець Сергєєв Сергій Валерійович звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 20.02.2018, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що Попаснянська районна державна адміністрація Луганської області, як сторона у договорі оренди землі від 12.04.2005 та Луганська обласна державна адміністрація, як орган наділений повноваженнями із розпорядження водними об'єктами та земельними ділянками під ними, могли самостійно звернутися до суду з вимогою про повернення земельної ділянки загальною площею 5,9 га, проте, господарським судом не було прийнято до уваги, зазначену обставину. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували користування відповідачем вищезазначеною земельною ділянкою на час звернення до господарського суду з даним позовом. Посилаючись на приписи ст. 253 Цивільного кодексу України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі», апелянт зазначає, що договір оренди землі від 12.04.2005 року, який укладений між Попаснянською районною державною адміністрацією та відповідачем, припинився 12.04.2010. Вважає помилковим висновок суду про непоширення позовної давності на дану категорію справ.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 02.04.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Сергєєва Сергія Валерійовича на рішення господарського суду Луганської області від 20.02.2018 у справі №913/831/17 та встановлено строк для подання іншими учасниками судового процесу відзиву на апеляційну скаргу.

Заступник керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області у відзиві на апеляційну скаргу зазначив про її необґрунтованість, просить апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Сергєєва Сергія Валерійовича залишити без задоволення, а рішення господарського суду Луганської області від без змін.

Луганська обласна державна адміністрація проти доводів та вимог апеляційної скарги заперечила з підстав, викладених у відзиві. Зазначила, що судом при розгляді справи та винесенні рішення були враховані всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 03.05.2018 року розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Сергєєва Сергія Валерійовича у справі №913/831/17 призначено на 24.05.2018.

Прокурор в судовому засіданні апеляційної інстанції 24.05.2018 року заперечив проти вимог та доводів апеляційної скарги. Просив суд апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Сергєєва Сергія Валерійовича на рішення господарського суду Луганської області від 20.02.2018 у справі №913/831/17 залишити без задоволення, рішення господарського суду Луганської області від 20.02.2018 у справі №913/831/17 - залишити без змін.

Сторони не скористалися правом участі представника в засіданні суду апеляційної інстанції, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Явка представників сторін не була визнана судом обов'язковою.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017р.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні пояснення прокурора, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, розпорядженням голови Попаснянської районної державної адміністрації №541 від 12.10.2004 «Про надання права оренди земель водного фонду» вирішено надати приватному підприємцю Сергєєву С.В. в оренду землі водного фонду загальною площею 6,0 га, в тому числі ставок 5,9 га (контур №206-207), розташовані на території Малорязанцівської селищної ради, терміном на 5 років для риборозведення. Зобов'язано приватного підприємця Сергєєва С.В. у місячний термін укласти договір оренди на землі водного фонду з Попаснянською районною державною адміністрацією та зареєструвати його у встановленому законом порядку. Попереджено підприємця Сергєєва С.В., що по закінченню терміну дії договору оренди земельної ділянки договір і дане розпорядження втрачають юридичну силу, і земельна ділянка повертається орендодавцю у стані, придатному до використання, або призводиться поновлення договору.

Розпорядженням голови Попаснянської районної державної адміністрації №150 від 29.03.2005 «Про погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку водного фонду фізичній особі-підприємцю Сергєєву Сергію Валерійовичу на території Малорязанцівської селищної ради Попаснянського району» погоджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку водного фонду фізичній особі-підприємцю Сергєєву Сергію Валерійовичу, розташованої за межами населених пунктів, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Малорязанцівській селищній раді Попаснянського району. Підтверджено право користування на умовах оренди земельною ділянкою водного фонду загальною площею 5,9 га фізичній особі-підприємцю Сергєєву С.В.

12.04.2005 між Попаснянською районною державною адміністрацією, як Орендодавцем, та ПП Сергєєвим Сергієм Валерійовичем, як Орендарем, укладено договір оренди землі, за умовами пункту 1 якого, Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для риборозведення, яка знаходиться на території Малорязанцівської селищної ради контур 206-207 згідно з схемою роздержавлення КСП «Лисичанський».

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 5,9 га, у тому числі 5,9 земель водного фонду (КСП «Лисичанський») (п.2. Договору).

Договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8. Договору).

Цільове призначення земельної ділянки - землі водного фонду (п.16 договору).

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 5 денний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі (п. 20 Договору).

Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду (п. п. 21,31 договору).

В разі припинення або розірвання цього договору Орендар має забезпечити виконання умов повернення земельної ділянки (п.30 договору).

Договір зареєстровано у Попаснянському відділі Луганської регіональної філії Державного земельного кадастру 12.04.2005 за №02.

Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки водного фонду від 12.04.2005 Попаснянська районна державна адміністрація передала, а ФОП Сергєєв С.В. прийняв в тимчасове платне користування земельну ділянку водного фонду площею 5,9 га, розташовану в адміністративних межах Малорязанцівської селищної ради Попаснянського району Луганської області (контур 206-207) строком на 5 років.

Актом узгодження зовнішніх меж земельної ділянки водного фонду, що передається в оренду для риборозведення фізичній особі-підприємцю Сергєєву С.В. від 19.01.2005 встановлено, що межі земельної ділянки, зазначені ФОП Сергєєвим С.В. в натурі, проходять по межах землекористування як вказано на планах горизонтальної зйомки. Земельна ділянка розташована на території Малорязанцівської селищної ради Попаснянського району Луганської області.

У зв'язку з неповерненням ФОП Сергєєвим С.В. земельної ділянки та закінченням терміну дії договору оренди землі від 12.04.2005, Попаснянська районна державна адміністрація Луганської області двічі зверталася до відповідача (листи №03-33-795 від 30.03.2017, №01-33-2077 від 24.07.2017) з вимогою про повернення за актом приймання-передачі земельної ділянки водного фонду загальною площею 5,9 га для риборозведення, у тому числі 5,9 га із земель водного фонду, контур 206-207 згідно зі схемою роздержавлення КСП "Лисичанський", що знаходяться на території Малорязанцівської селищної ради Попаснянського району Луганської області.

Листом №1867/10/12-10-26 від 22.11.2017 Первомайська об'єднана державна податкова інспекція головного управління ДФС у Луганській області повідомила Попаснянську районну державну адміністрацію Луганської області, що згідно даних картки особового рахунку платника Сергєєва С.В. в ІТС "Податковий Блок" по орендній платі за земельну ділянку водного фонду Малорязанцівської селищної раді Попаснянського району станом на 21.11.2017 року будь-яка інформація відсутня.

22.11.2017 актом обстеження земельної ділянки водного фонду загальною площею 5,9 га, яка враховується в Малорязанцевській селищній раді Попаснянського району, за межами населеного пункту, переданої в оренду фізичній особі-підприємцю Сергєєву С.В. встановлено, що предмет оренди знаходиться у задовільному стані, під'їзд до водного об'єкту обмежений шлагбаумом. Навколо водного об'єкту зведені постійні та тимчасові споруди для відпочинку. Встановити осіб (особу) які (яка) фактично використовує зазначений об'єкт неможливо, оскільки у період обстеження будь-які особи на обстежуваній території відсутні. Сергєєв С.В. після закінчення терміну дії договору оренди землі у 2010 році предмет оренди у встановленому законодавством порядку орендодавцеві не повернув.

Таким чином, неповернення органу державної влади, як орендодавцю, земельної ділянки водного фонду після закінчення дії договору стало приводом для звернення заступника керівника Лисичанської прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Попаснянської районної державної адміністрації Луганської області та Луганської обласної державної адміністрації з позовною заявою до господарського суду. За наслідками розгляду позовної заяви винесено рішення, що оскаржується.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Згідно з п. 6 частини другої ст. 20 Закону України "Про прокуратуру" при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право звертатись до суду з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 року №3-рп/99 викладено висновок: із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до ст. 53 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави; прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Підставою звернення прокурора з позовною заявою в інтересах держави в особі Попаснянської районної державної адміністрації Луганської області (позивача-1) є порушення інтересів держави, яке полягає у неповерненні відповідачем земельної ділянки водного фонду, що є державною власністю, орендодавцю (позивачу-1) після закінчення строку дії договору оренди землі від 12.04.2005 (строк дії договору закінчився 12.04.2010), зареєстрованого у Попаснянському відділі Луганської регіональної філії державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12.04.2005 №0.

У зв'язку зі зміною земельного законодавства на день звернення прокурора з даним позовом до суду, підставою звернення прокурора в інтересах держави в особі Луганської обласної державної адміністрації (позивача-2) є порушення права позивача-2 як розпорядника земель водного фонду державної власності, розташованих за межами населеного пункту, вільно та ефективно розпоряджатися спірною земельною ділянкою.

Вказані обставини обумовили представництво прокурором інтересів держави в особі Попаснянської районної державної адміністрації Луганської області та Луганської обласної державної адміністрації.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, про наявність у даному випадку підстав для представництва прокурором інтересів держави у відповідності до ст.23 Закону України "Про прокуратуру" та порушив провадження у справі.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Сутність заявлених позовних вимог, в розглядуваному випадку, полягає у зобов'язанні Відповідача повернути земельну ділянку після закінчення строку дії договору оренди землі від 12.04.2005.

Враховуючи правову природу та зміст укладеного між сторонами договору оренди землі від 12.04.2005, який у розумінні ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України та ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов'язків, спірні правовідносини регламентуються, Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цих Законів, а також договором оренди землі.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є, зокрема, договір.

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з приписами ст. 93 Земельного кодексу України, з якою кореспондується ст.1 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Положеннями ст.116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як зазначалось вище, на виконання розпоряджень голови Попаснянської районної державної адміністрації №541 від 12.10.2004 «Про надання права оренди земель водного фонду», Розпорядження голови Попаснянської районної державної адміністрації №150 від 29.03.2005 «Про погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку водного фонду фізичній особі-підприємцю Сергєєву Сергію Валерійовичу на території Малорязанцівської селищної ради Попаснянського району», 12.04.2005 між Попаснянською районною державною адміністрацією, як Орендодавцем та ПП Сергєєвим Сергієм Валерійовичем, як Орендарем укладено договір оренди землі (державна реєстрація від 12.04.2005 за №02), за умовами пункту 1 якого, Орендодавець надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для риборозведення, яка знаходиться на території Малорязанцівської селищної ради контур 206-207 згідно з схемою роздержавлення КСП «Лисичанський».

Судом встановлено, що строк дії договору оренди землі відповідно до п. 8 договору закінчився 12.04.2010, що також підтверджує відповідач у відзиві №11-12/17 від 11.12.2017.

Пунктами 21 та 31 договору сторони обумовили обов'язок орендаря після припинення дії договору повернути орендодавцю зазначену в договорі земельну ділянку в стані, не гіршому, ніж вона перебувала при її отриманні в оренду.

Частиною 1 ст.31 Закону України "Про оренду землі" передбачені підстави припинення договору оренди землі, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

За положеннями ч. 1 с. 785 Цивільного кодексі України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Як свідчать матеріали справи, строк дії договору оренди землі відповідно до п. 8 договору, закінчився 12.04.2010.

А ні на виконання умов договору, а ні на вимоги позивача 1, земельна ділянка відповідачем орендодавцю не повернута, документи на спростування зазначеного відповідачем до справи не надані.

Частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

На час розгляду даної справи чинних договорів оренди земельної ділянки, а саме тих, що пройшли передбачену чинним законодавством державну реєстрацію, і які б посвідчували виникнення у Відповідача права подальшого користування спірною земельною ділянкою, як і доказів повернення спірної земельної ділянки Позивачу 1, Відповідачем до справи не надано.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірна земельна ділянка на сьогоднішній день не повернута відповідачем.

Згідно з ч.2 ст.795 Цивільного кодексу України, повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Щодо твердження відповідача про відсутність перешкод у користуванні власністю з огляду на те, що відповідач не користується земельною ділянкою з 12.04.2010, слід зазначити, що відповідно до п.20 договору позивач передав земельну ділянку відповідачу за актом приймання-передачі, отже і повернення земельної ділянки після закінчення строку дії договору повинно здійснюватись шляхом складання акту приймання-передачі. Відсутність в установленому порядку підтвердження повернення земельної ділянки призводить до обмеження можливості здійснення функції управління земельною ділянкою, а саме реалізації права володіння, користування та розпорядження.

Судом першої інстанції правомірно не задоволено клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, у зв'язку з тим, що позовна давність не може поширюватися на вимоги про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). В такому разі йдеться про так зване триваюче правопорушення, оскільки власник може пред'явити такий позов у будь-який час незалежно від того, коли почалося порушення його прав.

Отже, вірним є висновок суду першої про задоволення позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду Луганської області від 20.02.2018 (повний текст складено 02.03.2018) у справі №913/831/17.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд рішення господарського суду Луганської області від 20.02.2018 у даній справі покладаються на заявника.

Керуючись статтями 129, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Сергєєва Сергія Валерійовича, м. Лисичанськ Луганської області на рішення господарського суду Луганської області від 20.02.2018 (повний текст складено 02.03.2018) у справі №913/831/17 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 20.02.2018 (повний текст складено 02.03.2018) у справі №913/831/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 24.05.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено 29.05.2018р.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Судді: Т.Д. Геза

О.І. Склярук

Надруковано 6 екз.:

2 - позивачам; 1 - прокуратурі;

1 - відповідачу; 1 - ГСЛО;

1 - у справу.