ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 924/80/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий - Стратієнко Л.В.,

судді: Баранець О.М., Ткач І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго"

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду

(головуючий - Павлюк І.Ю., судді - Демидюк О.О., Юрчук М.І.)

від 13.06.2017,

за позовом публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" в особі Славутського району електричних мереж

до комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об'єднання"

про стягнення 512 267,44 грн

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року публічне акціонерне товариство "Хмельницькобленерго" в особі Славутського району електричних мереж звернулося до суду з позовом (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (а.с. 228, т. 1) про стягнення з комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об'єднання" 512 267,44 грн, з яких 355 542,67 грн - основний борг, 45 672,62 грн - інфляційні втрати, 8 419,58грн - 3% річних, 102 632,57грн - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач здійснив перевищення договірного споживання електричної енергії у лютому 2015 року на 128404 кВт/год на суму 116 213,83 грн, грудні 2015 року на 201254 Вт/год на суму 239 328, 84 грн, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість у розмірі 355 542,67 грн, яка підлягає стягненню разом з 45 672,62 грн інфляційними втратами, 8 419,58 грн 3% річних, 102 632,57грн пенею.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 06.04.2017 позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 355 542,67 грн заборгованості за перевищення договірних величин споживання, 8 419,58 грн - 3% річних, 45 481,27 грн пені та судовий збір. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.06.2017, з урахування ухвали від 16.06.2017, рішення місцевого господарського суду скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

27.10.2017 ПАТ "Хмельницькобленерго" подало касаційну скаргу на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 13.06.2017, в якій просить постанову апеляційного господарського суду скасувати, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 06.04.2017 залишити без змін.

Підставами для скасування постанови апеляційного господарського суду позивач зазначає, що апеляційний суд помилково прирівняв акт звірки взаєморозрахунків до угоди про зміну умов основного договору. Вказував на те, що акт взаєморозрахунків є тільки документом згідно з яким звіряються бухгалтерський облік операцій, а наявність чи відсутність будь-яких зобов'язань у сторони підтверджуються первинною документацією. Посилався на те, що апеляційний суд дійшов хибного висновку щодо обставин справи, надав неправильну оцінку доказам у справі, порушив норми матеріального і процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач посилається на те, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується відсутність перевищення відповідачем договірних величин споживання електричної енергії, а тому апеляційний суд дійшов правильного висновку про відмову у стягненні з відповідача 355 542,67 грн заборгованості. Зазначав про безпідставність нарахування позивачем 3% річних, інфляційних втрат, пені за 2016 рік.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Наведені у касаційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування постанови апеляційного суду та залишення рішення місцевого господарського суду без змін відповідно до вимог ст. 312 ГПК України, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального права.

Щодо доводів позивача про те, що апеляційний суд помилково прирівняв акт звірки взаєморозрахунків до угоди про зміну умов основного договору, то необхідно зазначити про їх безпідставність і недоведеність згідно з вимогами ч. 1 ст. 74 ГПК України (в редакції з 15.12.2017). Апеляційний суд, оцінюючи акти звірки взаєморозрахунків згідно з вимогами ст. 43 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) дійшов висновку про відсутність прострочення відповідачем виконання свого зобов'язання, а, отже, і можливості застосування до нього відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 652 ЦК України, та стягнення пені.

Недоречними є посилання позивача на те, що апеляційний суд дійшов хибного висновку щодо обставин справи, надав неправильну оцінку доказам у справі, адже судом апеляційної інстанції згідно з вимогами ст. 43 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) було ретельно досліджені всі наявні в матеріалах справи докази, які були достатніми для прийняття законної постанови і їм була надана належна оцінка.

Також апеляційним судом було правильно застосовано норми матеріального права, які підлягають застосуванню до цих правовідносин.

Суд вважає, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому її необхідно залишити в силі з таких підстав.

Скасовуючи рішення місцевого суд та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд правильно виходив з того, що позивачем не доведено перевищення відповідачем договірних величин споживання електричної енергії за спірний період, а також відсутності підстав для стягнення з відповідача пені і застосування до нього відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України за 2016 рік, з огляду на таке.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Аналогічні приписи містить і ст. 193 ГК України.

За ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону (ч. 6 ст. 276 ГК України).

Статтею 1 Закону України "Про електроенергетику" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що постачання електричної енергії є надання електричної енергії споживачу за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Споживачами енергії є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

01.04.2011 між ВАТ ЕК "Хмельницькобленерго", правонаступником якого є ПАТ "Хмельницькобленерго" (постачальник) та КП "Славутське житлово-комунальне об'єднання" (споживач) укладено договір № 883 про постачання електричної енергії, за умовами якого позивач продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок відповідача з приєднаною потужністю _кВт, а відповідач оплачує позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Як встановлено судом, у 2015 році, згідно з Законом України "Про здійснення державних закупівель" позивач виступив учасником процедури закупівель електричної енергії, погодив істотні умови договору на 2015 рік, що підтверджується протоколом № 9/15 переговорів комітету з конкурсних торгів та представником учасника від 19.05.2015. В подальшому між відповідачем та позивачем було укладено договір про закупівлю електричної енергії за державні кошти № 883 від 04.06.2015, відповідно до якого договір № 883 від 01.04.2011 про постачання електричної енергії є додатком № 1 до договору про закупівлю електричної енергії за державні кошти № 833 від 04.06.2015 (п. 1.2 договору № 883 від 04.06.2015).

Згідно із п. 1.1 договору № 833 від 04.06.2015 позивач зобов'язувався протягом 2015 року поставити замовнику товари зазначені в п. 1.3 цього договору, а замовник - прийняти і оплатити такі товари (послуги) та здійснити інші платежі згідно з умовами цього договору.

Замовник зобов'язаний дотримуватись обсягів споживання електричної енергії і величин використання електричної потужності, визначених п. 1.3 цього договору (п. 6.1.1 договору № 833 від 04.06.2015).

Як встановлено апеляційним судом, кількість товарів (послуг) на 2015 рік складала: 5 863 753,0769 кВт.год.: ЛОТ 1 - 940408 кВт.год.; ЛОТ 2 - 979592 кВт.год.; ЛОТ 3 - 1263340 кВт.год.; ЛОТ 4 - 66160 кВт.год.; ЛОТ 5 - 8094 кВт.год.; ЛОТ 6 -9105 кВт.год.; ЛОТ 7 - 5058 кВт.год.; ЛОТ 8 - 469084,7232 кВт.год.; ЛОТ 9 -2122911,3537 кВт.год. Цей обсяг також було погоджено комітетом з конкурсних торгів відповідача та представником позивача, підтверджується протоколом переговорів комітету з конкурсних торгів та представника учасника № 9/15 від 19.05.2015.

Згідно з укладеною між сторонами додатковою угодою № 1 від 09.09.2015 до договору № 833 від 04.06.2015, абз. 3 п. 1.3 договору викладено в такій редакції, зокрема, кількість товарів (послуг) склала: 4877490 кВт.год.: ЛОТ 1 - 754000 кВт.год.; ЛОТ 2 - 780000 кВт.год.; ЛОТ 3 - 890000 кВт.год.; ЛОТ 4 - 51000 кВт.год.; ЛОТ 5 - 7450 кВт.год.; ЛОТ 6 - 8380 кВт.год.; ЛОТ 7 - 4660 кВт.год.; ЛОТ 8 - 432000 кВт.год.; ЛОТ 9 -1950000 кВт.год.

Статтею 26 Закону України "Про електроенергетику" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що споживачі у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальнику двократну вартість різниці спожитої і договірної величини.

Апеляційний суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановивши, що відповідач впродовж 2015 року використав електроенергію у обсязі 3340089 кВт/год., що підтверджується рахунками-фактурами за 2015 рік, що є значно меншим за обсяг, встановлений договором № 833 - 4877490 кВт/год., дійшов правильного висновку, що відповідачем не було перевищено договірних величин споживання електроенергії та відсутності підстав для стягнення з нього заборгованості за перевищення договірних величин споживання за спірний період.

За таких обставин, апеляційний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову про стягнення з відповідача на користь позивача 355 542,67 грн.

29.02.2016 між позивачем (учасником) і відповідачем (замовником) було укладено договір про закупівлю електричної енергії за державні кошти № 833 відповідно до п. 1.1. якого учасник зобов'язувався протягом 2016 року поставити замовнику товари, визначені в п. 1.3. цього договору, а замовник - прийняти і оплатити такі товари (послуги) та здійснити інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 1.3. договору "Найменування товару (послуги)": енергія електрична за кодом ДК 016:2010 - 35.11.1 (електрична енергія за кодом ДК 021:2015 - 09310000-5) (електроенергія): ЛОТ 1 - за кодом ДК 016:2010 -35.11.10-00.00 - енергія електрична (електрична енергія за кодом ДК 021:2015 -09310000-5) (електроенергія, що відпускається гуртожиткам (які підпадають під визначення "населення, яке розраховується з енергопостачальною організацією за загальним розрахунковим засобом обліку"); ЛОТ 2 - за кодом ДК 016:2010 - 35.11.10-00.00 - енергія електрична (електрична енергія за кодом ДК 021:2015 - 09310000-5) (електроенергія, що відпускається населенню, яке розраховується з енергопостачальною організацією за загальним розрахунковим засобом обліку та об'єднане шляхом створення юридичної особи, житлово-експлуатаційним організаціям, крім гуртожитків); ЛОТ 3 - за кодом ДК 016:2010 - 35.11.10-00.00 - енергія електрична (Електрична енергія за кодом ДК 021:2015 - 09310000-5) (електроенергія, яка використовується у межах зон доби для зовнішнього освітлення населених пунктів II клас); ЛОТ 4 - за кодом ДК 016:2010 - 35.11.10-00.00 - енергія електрична (електрична енергія за кодом ДК 021:2015 - 09310000-5) (електроенергія, яка використовується в інші години доби для зовнішнього освітлення населених пунктів II клас); ЛОТ 5 - за кодом ДК 016:2010 - 35.11.10-00.00 - енергія електрична (електрична енергія за кодом ДК 021:2015 - 09310000-5) (електроенергія для непромислових споживачів (VII група) II клас, що використовується у нічні години); ЛОТ 6 - за кодом ДК 016:2010 - 35.11.10-00.00 - енергія електрична (електрична енергія за кодом ДК 021:2015 - 09310000-5) (електроенергія для непромислових споживачів (VII група) II клас, що використовується у денні години); ЛОТ 7 - за кодом ДК 016:2010 - 35.11.10-00.00 - енергія електрична (електрична енергія за кодом ДК 021:2015 - 09310000-5) (електроенергія для непромислових споживачів (VII група) II клас, що використовується у години пік); ЛОТ 8 - за кодом ДК 016:2010 - 35.11.10-00.00 - енергія електрична (електрична енергія за кодом ДК 021:2015 - 09310000-5) (електроенергія для непромислових споживачів (VII група) II клас, що використовується цілодобово); ЛОТ 9 - за кодом ДК 016:2010 - 35.11.10-00.00 - енергія електрична (електрична енергія за кодом ДК 021:2015 - 09310000-5) (електроенергія для промислових та прирівняних до них споживачів з приєднаною потужністю до 750 кВА (II група) II клас).

Кількість товарів (послуг): 5866546,9600 кВт.год.: ЛОТ 1 - 940500 кВт.год.; ЛОТ 2 -980000 кВт.год.; ЛОТ 3 - 1264587,96 кВт.год.; ЛОТ 4 - 66200 кВт.год.; ЛОТ 5 - 8094 кВт.год.; ЛОТ 6-9105 кВт.год.; ЛОТ 7 - 5060 кВт.год.; ЛОТ 8 - 470000 кВт.год.; ЛОТ 9 - 2123000 кВт.год.

Відповідно до п. 1.4. договору № 883 від 29.02.2016 зобов'язання за цим договором виникають у разі наявності бюджетних призначень на закупівлю товарів (робіт або послуг) зазначених в п. 1.3. та в залежності від фактично виділених бюджетних асигнувань можуть бути відкориговані в порядку, встановленому умовами даного договору.

За п. п. 6, 7 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субвенцій та компенсацій" № 20 від 11.01.2005 (чинній на час виникнення спірних правовідносин) органи Казначейства на підставі платіжних доручень головних розпорядників коштів місцевих бюджетів перераховують кошти на рахунки постачальників ресурсів (товарів, послуг). Розрахунки проводяться на підставі актів звірянь або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків.

За положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши наявні в матеріалах акти звірки взаєморозрахунків, встановивши, що, підписавши їх, позивач погодився, що у відповідача відсутня заборгованість за 2016 рік, а також, встановивши відсутність прострочення відповідачем виконання свого зобов'язання за цей період, прийшов до правильного висновку про безпідставність застосування до останнього відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України та стягнення пені за заявлений позивачем період.

За таких обставин постанова апеляційного господарського суду ухвалена з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для її скасування немає.

Оскільки підстав для скасування постанови апеляційного суду немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на позивача.

Керуючись п. 13 ст. 8, ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго"

залишити без задоволення, а постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 13 червня 2017 року у справі за № 924/80/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді О. Баранець

І. Ткач