ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2018 справа № 905/2714/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: суддіОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 не зявився не зявився Товариства з обмеженою відповідальністю Моспінське вуглепереробне підприємство, м.Добропілля Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від19.03.2018р.
у справі№905/2714/17 (суддя Г.В. Левшина)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Аеро-Транс, м.Краматорськ Донецької області
доТовариства з обмеженою відповідальністю Моспінське вуглепереробне підприємство, м.Добропілля Донецької області
простягнення 400711,18грн.
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Аеро-Транс, м.Краматорськ Донецької області, позивач, звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Моспінське вуглепереробне підприємство, м.Добропілля Донецької області про стягнення 400711,18грн., які складаються з основного боргу в сумі 315870,00грн., пені в сумі 54707,48грн., інфляційних у сумі 23859,85грн. та 3% річних у сумі 6274,33грн. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобовязань щодо оплати вартості виконаних робіт за договором підряду №17-УП-УП-ДЦ від 31.12.2015р.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем надано письмові пояснення, за змістом яких заборгованість відповідача становить 389355,08грн., у тому числі основний борг у сумі 315870,00грн., інфляційні в сумі 25868,69грн., 3% річних у сумі 6348,60грн. та пеня в сумі 41267,79грн. Зазначені пояснення були розцінені судом як заява про зменшення позовних вимог, у подальшому розглядалися зменшені позовні вимоги.

Відповідачем у ході розгляду справи в місцевому господарському суді було заявлено про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені за період з 31.03.2016р. по 30.09.2016р. на суму 5258,57грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 19.03.2018р. у справі №905/2714/17 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Аеро-Транс задоволені частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Моспінське вуглепереробне підприємство основний борг у сумі 315870,00грн., пеню в сумі 36009,22грн., інфляційні в сумі 24410,89грн. та 3% річних у сумі 6348,60грн., всього заборгованість у сумі 382638,71грн. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване порушенням відповідачем умов договору підряду №17-УП-УП-ДЦ від 31.12.2015р. в частині здійснення повних та своєчасних розрахунків за виконані позивачем роботи, що стало підставою для стягнення суми основного боргу і нарахованих на суму простроченої заборгованості 3% річних, інфляційних та пені. При цьому, часткове задоволення позовних вимог повязане з допущеними позивачем при здійсненні розрахунку помилками щодо визначення дати початку прострочення та наслідками спливу строку позовної давності щодо вимог про стягнення пені, про застосування яких заявлено відповідачем у справі.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Моспінське вуглепереробне підприємство звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Підставами для скасування рішення апелянт зазначає неповне зясування обставин, що мають значення для справи, а також базування висновку суду на неправильному застосуванні норм чинного законодавства. Так, за твердженнями відповідача, поясненнями від 06.02.2018р. позивач змінив підставу позову, оскільки при поданні позовної заяви в обґрунтування стягуваної суми в розмірі 315879,00грн. як на підставу заборгованості посилається на акти виконаних робіт по договору №17-УП-УП-ДЦ від 31.12.2015р. за період з 16.02.2016р. по 16.01.2017р., а відповідно до пояснень від 06.02.2018р. сума заборгованості 315879,00грн. виникла за період січень 2016р. грудень 2016р. та січень 2017р. На переконання скаржника, пояснення позивача від 06.02.2018р. не можуть вважатися заявою про зміну предмету чи підстав позову, оскільки не викладені у вигляді такої заяви та не були направлені на адресу відповідача.

Крім того, апелянт наголошує, що оскільки відповідно до актів здачі-приймання робіт за січень 2017р. роботи були виконані в січні 2017р., тобто поза межами строку, встановленого договором для надання послуг, то умови договору №17-УП-УП-ДЦ від 31.12.2015р., зокрема, щодо визначення строків здійснення розрахунків, на правовідносини між сторонами на вказаний період не розповсюджуються, і, відповідно, оскільки строк оплати виконаних в січні 2017р. робіт сторонами не визначений, вимог про оплату заборгованості позивач на адресу відповідача не направляв, звернення до суду про стягнення заборгованості в сумі 58500,00грн. є передчасним.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 16.04.2018р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий Зубченко І.В., судді Попков Д.О., Радіонова О.О.

З 15.12.2017р. набув чинності Господарський процесуальний кодекс України (далі ГПК України) у новій редакції відповідно до Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів №2147-VIII від 03.10.2017р.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч.3 ст.3 ГПК України).

Таким чином, розгляд зазначеної апеляційної скарги здійснюється в порядку ГПК України в редакції, що діє з 15.12.2017р.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Моспінське вуглепереробне підприємство на рішення господарського суду Донецької області від 19.03.2018р. у справі №905/2714/17 та зобовязано позивача до 14.05.2018р. включно надати до суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його надсилання скаржнику.

Вимог зазначеної ухвали позивач не виконав, відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 10.05.2018р. призначено розгляд справи на 29.05.2018р.

На підставі розпорядження керівника апарату, за протоколом повторного автоматизованого розподілу від 29.05.2018р., у зв'язку з перебуванням у відпустці судді зі складу колегії ОСОБА_5, з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: ОСОБА_1 (головуючий, суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3

У судове засідання 29.05.2018р. представники сторін не зявилися, про причини неявки суд не повідомили. Однак, враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце судового засідання, беручи до уваги, що їх явка не була визнана судом обовязковою, з огляду на те, що позиція відповідача викладена безпосередньо в апеляційній скарзі, судова колегія визнала за можливе розглянути справу за відсутністю представників сторін за наявними матеріалами у справі.

Відповідно до ст.269 ГПК України, дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги (ч.1). Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4).

Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося, складено протокол судового засідання.

У судовому засіданні 29.05.2018р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах перегляду справи, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як було встановлено господарським судом та не оспорюється сторонами, 31.12.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Аеро-Транс (далі підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Моспінське вуглепереробне підприємство (далі замовник) був підписаний договір підряду №17-УП-УП-ДЦ (далі договір), згідно п.1.1 якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобовязання власними силами та засобами виконати наступні роботи: - ремонт та утримання дороги 3,3 км; - завантаження відходів вугілля збагачення; - інші роботи тракторної техніки на ТОВ Моспинське вуглепереробне підприємство за адресою: м.Моспіно, вул.Гришина, 1А, згідно технічного завдання на закупівлю робіт (послуг) автотракторної техніки, а також виконати інші разові роботи, не передбачені технічним завданням, необхідність виконання яких може виникнути при виробничій необхідності замовника, за письмовими заявками замовника.

Згідно з п.1.2 роботи виконуються підрядником на підставі технічного завдання та заявок на виконання робіт замовника, що містить найменування робіт, що підлягають виконанню, обсяг та строки виконання.

Відповідно до п.1.3 договору замовник зобовязується своєчасно виконати оплату за виконані роботи на умовах, передбачених договором.

Роботи виконуються підрядником за адресою: територія ТОВ Моспинське вуглепереробне підприємство (п.1.4 договору).

Замовник зобовязується своєчасно оплатити виконані підрядником роботи в розмірі, в строк та в порядку, встановлених договором (п.2.3.7 договору).

У п.4.1 сторони погодили, що ціна робіт, що підлягають виконанню, складає 1571400,00грн., ПДВ 314280,00грн., всього 1885680,00грн.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що оплата робіт, виконаних підрядником у відповідному місяці, здійснюється замовником протягом 90 календарних днів з дати підписання обома сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт та отримання рахунку від підрядника.

Відповідно до п.5.6 договору у випадку прострочення оплати вартості виконаних підрядником робіт замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у вказаний період прострочення, від вартості виконаних робіт, згідно відповідної заявки за кожен день прострочення.

За умовами п.7.1 даний договір набирає законної сили з 01.01.2016р. Сторони погодили, що дата закінчення терміну дії договору визначається наступним чином: за умови належного виконання обома сторонами своїх обовязків, передбачених даним договором, датою закінчення терміну дії договору є 31.12.2016р. включно, а у випадку невиконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх обовязків по договору, датою закінчення терміну дії договору є дата повного та належного виконання сторонами (у відповідності з умовами договору) всіх прийнятих на себе за договором обовязків.

Наявність заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Моспінське вуглепереробне підприємство з оплати вартості виконаних робіт за договором підряду №17-УП-УП-ДЦ від 31.12.2015р. та, відповідно, наявність підстав для нарахування пені, 3% річних та інфляційних на суму простроченої заборгованості стали причиною звернення Товариства з обмеженою відповідальністю Аеро-Транс з позовом до суду за захистом порушеного права.

Донецький апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Стаття 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Дослідивши договір, з якого виникли цивільні права та обов'язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором підряду, який підпадає під правове регулювання глави 61 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 1 ст.854 ЦК України визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст.525, 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом. За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі наявних у матеріалах справи актів приймання виконаних робіт та зареєстрованих податкових накладних, суд першої інстанції вірно встановив факт виконання позивачем та приймання відповідачем робіт у період з 31.01.2016р. по 16.01.2017р. на загальну суму 315870,00грн. (з урахуванням часткової сплати боргу відповідачем).

Відповідач, як у суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції посилається на те, що поясненнями від 06.02.2018р. позивач всупереч вимогам ГПК України змінив підставу позову. На переконання скаржника, названі пояснення не можуть вважатися заявою про зміну предмету чи підстав позову, оскільки не викладені у вигляді такої заяви та не були направлені на адресу відповідача. Проте, господарським судом Донецької області такі посилання відповідача правомірно не були прийняті до уваги з огляду на те, що письмовими поясненнями розмір заборгованості (315870,00грн.) не був змінений позивачем у порівнянні з первісно заявленими позовними вимогами, а наявність спірної заборгованості обґрунтована та доведена матеріалами справи.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач, разом з іншим, посилається на те, що оскільки відповідно до актів здачі-приймання робіт за січень 2017р. роботи були виконані в січні 2017р., тобто поза межами строку, встановленого договором для надання послуг, то умови договору №17-УП-УП-ДЦ від 31.12.2015р., зокрема, щодо визначення строків здійснення розрахунків, на правовідносини між сторонами на вказаний період не розповсюджуються, і, відповідно, оскільки строк оплати виконаних в січні 2017р. робіт сторонами не визначений, вимог про оплату заборгованості позивач на адресу відповідача не направляв, звернення до суду про стягнення заборгованості в сумі 58500,00грн. є передчасним.

Проте, Донецький апеляційний господарський суд вважає такі посилання безпідставними та погоджується з твердженнями місцевого господарського суду про те, що за змістом п.7.1 договору підряду №17-УП-УП-ДЦ від 31.12.2015р. дата закінчення договору 31.12.2016р. обумовлена належним виконанням обома сторонами своїх обовязків за вказаним договором. Отже, згідно зазначеного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання своїх обовязків, датою закінчення строку дії договору є дата повного та належного виконання всіх прийнятих на себе сторонами зобовязань за вказаним договором.

Виходячи з наведеного, оскільки відповідачем не надано доказів сплати спірної заборгованості на суму 315870,00грн., наявність якої підтверджена матеріалами справи, Товариством з обмеженою відповідальністю Моспінське вуглепереробне підприємство допущено порушення вимог ст.ст.525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України щодо належного виконання договірних зобов'язань. У звязку із зазначеним, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу судом першої інстанції задоволені обґрунтовано.

Відповідно до ст.202 ГК України та ст.599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Своєю чергою, за змістом ст.ст.549, 611, 625 ЦК України та ст.ст.216-218 ГК України наслідком прострочення виконання грошового зобов'язання є право кредитора вимагати, зокрема, сплати заборгованості, з нарахованими впродовж періоду прострочення на неї 3% річних та інфляційних, а також пені, передбаченої п.5.6 договору №17-УП-УП-ДЦ від 31.12.2015р.

Оскільки матеріали справи свідчать про невиконання відповідачем грошових зобовязань перед позивачем, передбачених умовами договору №17-УП-УП-ДЦ від 31.12.2015р, з оплати виконаних робіт, останній цілком управнений був вимагати сплати заявлених до стягнення нарахувань на суму прострочених виконанням грошових зобовязань.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем під час розгляду справи заявлено клопотання щодо застосування строків позовної давності до вимог про стягнення пені на суму 5258,57грн.

Статтею 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За приписами частини 1 статті 261 ЦК Кодексу, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка, пеня підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобовязання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо за попередній рік до дня подання позову, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін.

Згідно з ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи умови договору, наведені вище положення чинного законодавства, дату звернення з позовною заявою, наслідки спливу строку позовної давності, а також визначені позивачем періоди нарахування, судова колегія зазначає, що господарський суд Донецької області обґрунтовано дійшов висновку щодо визначення сум 3% річних, інфляційних та пені, які підлягають стягненню.

Відтак, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) в даному випадку не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями, визначеними ст.277 ГПК України в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Моспінське вуглепереробне підприємство підлягає залишенню без задоволення, а переглядуване рішення - без змін.

За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275-277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Моспінське вуглепереробне підприємство, м.Добропілля Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 19.03.2018р. у справі №905/2714/17 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 19.03.2018р. у справі №905/2714/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

У судовому засіданні 29.05.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 31.05.2018р.

Головуючий І.В. Зубченко

Судді О.О. Радіонова

ОСОБА_3

Надруковано 5 примірників: 1 позивачу; 1 відповідачу; 1 до справи; 1 ДАГС; 1 ГСДО