ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2018р. Справа №914/3195/16

місто Львів

За позовом: Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», м. Львів

до відповідача: Служби автомобільних доріг у Львівській області, м. Львів

про стягнення 49 254 грн. 00 коп.

Суддя Мазовіта А.Б.

Секретар Зубко С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник (довіреність від 29.01.2018);

від відповідача: ОСОБА_2, представник (довіреність №03-219 101-03 від 16.01.2018)

Дочірнє підприємство «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», м. Львів звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Служби автомобільних доріг у Львівській області, м. Львів про стягнення 49 254 грн. 00 коп.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду і ухвалою від 19.12.2016 призначив розгляд справи на 11.01.2017. Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалах суду, в судових засіданнях оголошувалась перерва.

Ухвалою суду від 02.03.2017 провадження у справі №914/3195/16 було зупинено, у справі призначено судову експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Для вирішення експерту були поставлені наступні запитання:

- чи відповідають акт приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2016 року на суму 16 150,00 грн.; акт приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2016 року на суму 2 272,00 грн.; акт приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2016 року на суму 414,00 грн.; акт приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2016 року на суму 2 816,00 грн.; акт приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2016 року на суму 1 573,00 грн.; акт приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2016 року на суму 444,00 грн.; акт приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2016 року на суму 1 276,00 грн.; акт приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2016 року на суму 337,00 грн.; акт приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2016 року на суму 949,00 грн.; акт приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2016 року на суму 404,00 грн.; акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2016 року на суму 22 619,00 грн. за порядком складання і наведеними розрахунками вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

Витрати на проведення експертизи до вирішення спору по суті були покладені на позивача Дочірнє підприємство «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Листом за вих. №4137 Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України повідомив суд про те, що рахунок на оплату вартості експертизи, виставлений позивачу, останнім не оплачений, у звязку з чим вищевказана ухвала залишена без виконання, а матеріали справи повернені до суду.

15.12.2017 набрала чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, викладена у розділі І Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, пунктом 9 розділу XI Перехідних положень якого встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 20.03.2017 провадження у справі №914/3195/16 було поновлено, розгляд призначено на 23.04.2018.

В судовому засіданні 23.04.2018 оголошувалась перерва до 07.05.2018.

В судовому засіданні 07.05.2018 оголошувалась перерва до 14.05.2018.

Сторонам розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 42, 46 ГПК України, заяв про відвід суду не поступало.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем було укладено договір №17-03/15 на закупівлю послуг: поточний дрібний ремонт та експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення Львівської області: автомобільні дороги Яворівського, Мостиського районів. Позивачем у лютому-березні 2016 року було виконано роботи на загальну суму 49 254 грн. 00 коп., що підтверджується підписаними сторонами актами виконаних будівельних робіт. Відповідач свої зобовязання щодо оплати вартості робіт у строки, визначені договором, не виконав, у звязку з чим позивач звернувся до відповідача із вимогою про оплату заборгованості. Відповідачем вказана вимога була залишена без розгляду та задоволення. З огляду на наведене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 49 254 грн. 00 коп.

Відповідач заперечив проти позову з підстав, наведених у поданому через канцелярію суду відзиві на позовну заяву та доповненнях до нього. Зокрема, зазначив, що ним проведено оплату наданих позивачем у 2016 році на підставі договору послуг на суму 565 860 грн. в межах бюджетних надходжень та у відповідності до погодженої сторонами у додатковій угоді №5 вартості послуг. За відсутності бюджетного фінансування, відсутнє й порушення зобовязання щодо оплати послуг, стягнення суми заборгованості за які і є предметом спору у даній справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

26.03.2015 року між Службою автомобільних доріг у Львівській області (замовник) та Дочірнім підприємством «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (підрядник) було укладено договір №17-03/15 на закупівлю послуг: поточний дрібний ремонт та експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення Львівської області: автомобільні дороги Яворівського, Мостиського районів.

За цим договором підрядник (позивач) зобовязується у 2015 році надати послуги з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення Львівської області: автомобільні дороги Яворівського, Мостиського районів згідно Технічних вимог - Додаток № 1, що є невідємною частиною договору, а замовник (відповідач) - прийняти та оплатити такі послуги в межах затверджених фінансових планів, виділених бюджетних асигнувань та фактично отриманих бюджетних коштів.

В подальшому між сторонами було укладено ряд додаткових угод: №1 від 18.06.2015, №2 від 16.09.2015, №3 від 28.12.2015, №4 від 31.12.2015, №5 від 19.01.2016, №6 від 04.02.2016.

Згідно п. 3.2 договору ціна договору є динамічною.

Відповідно до п. 3.4 договору ціна договору може бути переглянута за наступних умов: зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості робіт); зміни ціни у звязку зі зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу інфляції.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що фінансування послуг здійснюється за рахунок бюджетних коштів (при надходженні коштів від головного розпорядника), які передбачені на поточний рік згідно з планом фінансування головного розпорядника коштів.

Дочірнім підприємством «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» протягом лютого березня 2016 року на виконання умов договору було виконано роботи (надано послуги) на загальну суму 49 254 грн. 00 коп., що підтверджується належним чином підписаними сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за лютий 2016 року на суму 16 150,00 грн., за лютий 2016 року на суму 2 272,00 грн., за лютий 2016 року на суму 414,00 грн., за лютий 2016 року на суму 2 816,00 грн., за лютий 2016 року на суму 1 573,00 грн., за лютий 2016 року на суму 444,00 грн., за лютий 2016 року на суму 1 276,00 грн., за лютий 2016 року на суму 337,00 грн., за лютий 2016 року на суму 949,00 грн., за лютий 2016 року на суму 404,00 грн., за березень 2016 року на суму 22 619,00 грн. (оригінали актів оглянуті в судовому засіданні, належним чином завірені копії долучені до матеріалів справи).

Згідно п. 5.4 договору, замовник здійснює щомісячну оплату за надані послуги в межах виділених бюджетних асигнувань та фактичного надходження бюджетних коштів, на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ №3), підписаних сторонами.

З метою врегулювання спору, позивач надсилав відповідачу вимогу від 15.07.2016 за вих. №02-05/1170 про оплату заборгованості, в тому числі і заборгованості згідно договору №17-03/15 від 26.03.2015, яка відповідачем залишена без відповіді та без задоволення.

У звязку з несплатою відповідачем вартості виконаних робіт, Дочірнє підприємство «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 49 254 грн. 00 коп.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобовязань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Пунктом 4 статті 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Згідно з приписами статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами.

Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

У разі перевищення твердого кошторису усі повязані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у звязку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов'язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи.

Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобовязаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором.

Підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення в разі, якщо на момент укладення договору підряду не можна було передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати.

У разі істотного зростання після укладення договору вартості матеріалу, устаткування, які мали бути надані підрядником, а також вартості послуг, що надавалися йому іншими особами, підрядник має право вимагати збільшення кошторису. У разі відмови замовника від збільшення кошторису підрядник має право вимагати розірвання договору.

Згідно ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобовязаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

На підставі договору №17-03/15 від 26.03.2015 позивач виконав роботи (надав послуги) на загальну суму 49 254 грн. 00 коп., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за лютий 2016 року на суму 16 150,00 грн., за лютий 2016 року на суму 2 272,00 грн., за лютий 2016 року на суму 414,00 грн., за лютий 2016 року на суму 2 816,00 грн., за лютий 2016 року на суму 1 573,00 грн., за лютий 2016 року на суму 444,00 грн., за лютий 2016 року на суму 1 276,00 грн., за лютий 2016 року на суму 337,00 грн., за лютий 2016 року на суму 949,00 грн., за лютий 2016 року на суму 404,00 грн., за березень 2016 року на суму 22 619,00 грн.

Як вбачається із долучених до матеріалів справи вищевказаних актів, відповідач підписав їх без зауважень.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд вважає доведеним факт виконання робіт на загальну суму 49 254 грн. 00 коп. Докази сплати вказаної заборгованості в матеріалах справи відсутні.

Листом від 18.04.2016 року № 05-5/614 ДП «Львівський облавтодор» зверталось до Служби автомобільних доріг у Львівській області про здійснення оплати вартості робіт (послуг), в тому числі і вищевказаних робіт. При цьому, листом від 20.04.2016 року №01Н-1829/18-06 Служба автомобільних доріг у Львівській області підтвердила виконання вищеописаних робіт (надання послуг) та вказувала, що їх неоплата спричинена відсутністю бюджетного фінансування.

Так, у договорі сторони погодили його ціну (п. 3.1.), а також те, що фінансування послуг здійснюється за рахунок бюджетних коштів (при надходженні коштів від головного розпорядника), які передбачені на поточний рік згідно з планом фінансування головного розпорядника коштів (п. 4.1.) й визначено суму зобовязань замовника за кошти державного бюджету (п. 4.3.), що протягом строку дії договору неодноразово коригувалась шляхом підписання додаткових угод між Службою автомобільних доріг у Львівській області та Дочірнім підприємством «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Суд звертає увагу на те, що із комплексного аналізу вказаних умов договору можна зробити висновок про те, що лише частина виконаних робіт фінансується з державного бюджету.

У договорі сторони погодили такий порядок оплати, за яким зобовязання замовника за даним договором виникають в разі наявності та виключно в межах затверджених бюджетних призначень, виділених бюджетних асигнувань та фактично отриманих бюджетних коштів (п. 5.3). Як вже зазначалось, замовник здійснює щомісячну оплату за надані послуги в межах надходження бюджетних коштів на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ №3), підписаних сторонами (п.5.4). Розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після предявлення підрядником рахунка на оплату послуг та після підписання сторонами акта наданих послуг або поетапної оплати замовником наданих послуг в порядку встановленому даним договором. До рахунка додаються належним чином оформлені акти (форма КБ-2в, КБ-3), підписані сторонами, реєстри, підсумкові відомості ресурсів та інші необхідні документи (п.п. 5.5., 5.6.). Замовник подає на оплату в органи Державного казначейства надані послуги в 5-ти денний термін з моменту надходження бюджетних коштів (п. 5.9). При відсутності фінансування підрядник має право надавати послуги за власні кошти та не виставляти судові претензії у разі затримки фінансування з боку замовника. Після надання підрядником послуг за власні кошти та прийняття їх замовником згідно оформлених належним чином актів (форми КБ-2в, КБ-3), замовник зобовязується оплатити надані послуги у загальному порядку встановленим даним договором (п. 5.11.). Замовник звільняється від відповідальності за несвоєчасну оплату наданих послуг у випадку ненадходження бюджетних коштів по незалежним від нього причинах (п. 8.1).

У поданому відзиві відповідач зазначив, що відповідно до Закону України «Про здійснення державних закупівель», Служба автомобільних доріг у Львівській області не має права приймати та оплачувати роботи (надані послуги) у 2016 році, вартість яких перевищує 20% від суми визначеної за ним сторонами у 2015 році, тобто не більше 565 860 грн. 00 коп. Окрім цього, згідно з Положенням про Службу автомобільних доріг у Львівській області, відповідач має право укладати з підприємствами, незалежно від підпорядкування та форми власності, контракти (договори), як правило на конкурсних засадах на виконання робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, мостів, інших штучних споруд, вартість яких не повинна перевищувати встановлених лімітів бюджетних асигнувань. Відтак, стверджує, що зазначені вище послуги (роботи), які є предметом спору, не оплачено зважаючи на відсутність передбачених бюджетних фінансувань. Відповідач вважає, що порушення умов договору зі сторони Служби автомобільних доріг у Львівській області, з огляду на таке, відсутні, а тому, позивачем безпідставно заявлено позовну вимогу про стягнення заборгованості на суму 49 254 грн. 00 коп.

Як зазначалося вище, сторони у п. 3.2. договору погодили, що ціна є динамічною.

Суд звертає увагу на те, що незважаючи на перевищення вартості робіт понад встановлені додатковою угодою №5, відповідач, листом №01н-1829/18-06 від 20.04.2016, підтвердив необхідність виконання позивачем робіт на замовлення Служби автомобільних доріг у Львівській області, в тому числі й по договору №17-03/15 від 26.03.2015, одночасно повідомивши про неможливість їх прийняття та оплати у звязку з недостатнім фінансуванням у 2016 році. Беручи до уваги вищенаведене, суд відхиляє зазначені твердження відповідача виходячи також і з того, що незважаючи на посилання відповідача на відсутність надходження коштів на рахунки Служби автомобільних доріг у Львівській області, належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеної обставини до матеріалів справи не долучено. Проаналізувавши умови договору, суд прийшов до висновку, що незважаючи на фінансування передбачених договором №17-03/15 від 26.03.2015 робіт із Державного бюджету, обовязок з їх оплати в повному обсязі покладено на відповідача.

З огляду на наведене, незважаючи на те, що додаткові угоди до договору на спірну суму сторонами не укладались, підписані сторонами акти виконаних робіт є первинними документами, оскільки фіксують факт здійснення господарської операції, і, відповідно, є підставою для здійснення розрахунків за фактично виконані роботи (надані послуги).

Окрім того, у п. 5.9 договору сторони погодили, що після надання підрядником послуг за власні кошти (при відсутності фінансування) та прийняття їх замовником згідно оформлених належним чином актів (форми КБ-2в, КБ-3), замовник зобовязується оплатити надані послуги у загальному порядку, встановленому цим договором.

У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобовязання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення суми боргу, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Пленумом Вищого господарського суду України у п. 1.10 постанови №14 від 17.12.2013 розяснено, що за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобовязання суди не повинні приймати доводи боржника з посилання на неможливість виконання грошового зобовязання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

Також суд звертає увагу на те, що для господарсько-правових відносин характерна юридична рівність сторін, тобто бюджетна установа як отримувач і розпорядник бюджетних коштів не має будь-яких привілеїв чи пільг в межах виконання зобовязань, взятих на себе за договором. Окрім цього, за змістом частини другої статті 617 ЦК, частини другої статті 218 ГК та рішення Європейського суду з прав людини у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005 відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобовязання, про що, зокрема, зазначено у постанові Верховного суду від 15.05.2012 по справі № 11/446.

Також в п. 5 оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-06/374/2013 від 18.02.2013 зазначено, що відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобовязання.

Враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 49 254 грн. 00 коп. заборгованості є обґрунтована, підтверджена матеріалами справи, не спростована відповідачем та підлягає задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.05.2018 року у справі №914/1556/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 530, 599, 610, 612, 625, 626, 837, 843, 844, 854, 882 ЦК України, ст. 193 ГК України та ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326, 327 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Служби автомобільних доріг у Львівській області, м. Львів, вул. Володимира Великого, 54 (ідентифікаційний код 25253009) на користь Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», м. Львів, вул. Володимира Великого, 54 (ідентифікаційний код 31978981) 49 254 грн. 00 коп. основного боргу, 1 378 грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

4. Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 14.05.2018 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 24.05.2018.

Суддя Мазовіта А.Б.