КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2018 р. Справа№ 910/21159/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зубець Л.П.

Зеленіна В.О.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представники сторін не викликались,

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 22.02.2018

у справі № 910/21159/17 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»

до 1. Приватного підприємства «Бренд»

2. Приватного підприємства «Айтек»

про стягнення 102 253,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - позивач, ТОВ «Порше Мобіліті») звернулося з позовом до Приватного підприємства «Бренд» (далі - відповідач-1, ПП «Бренд») та Приватного підприємства «Айтек» (далі - відповідач-2, ПП «Айтек») про стягнення з відповідачів солідарно 102 253,46 грн., з яких: 46 332,03 грн. заборгованості за кредитом, 496,91 грн. процентів за кредитом, 148,52 грн. 3% річних, 55 267,00 грн. збитків.

Позовні вимоги мотивовані несвоєчасним поверненням кредитних коштів за умовами Кредитного договору № 50011449 від 13.12.2013 (далі - Кредитний договір). У зв'язку з чим, у відповідача-1 виник обов'язок достроково повернути залишок кредиту в розмірі 130 757,72 грн., чергові платежі у розмірі 31 473,29 грн., штрафні санкції у розмірі 2 282,5 грн. та додаткові кредити в розмірі 19 882,56 грн. На підставі виконавчого напису нотаріуса відбулось звернення стягнення на заставлене майно, у результаті вимоги позивача були задоволені у частині 31 473,29 грн. чергових платежів, 2 282,50 грн. штрафних санкцій, 19 882,56 грн. додаткових кредитів та 86 163,21 грн. заборгованості за кредитом. З урахуванням курсової різниці, заборгованість за кредитом на даний час становить 46 332,03 грн. Крім того, за порушення договірних зобов'язань позивач просить стягнути збитки у сумі 55 276,00 грн., які складаються з витрат, понесених на оплату послуг спеціалізованої організації для супроводження виконавчого провадження та звернення стягнення на предмет застави, а також на понесення витрат на правову допомогу щодо юридично консультаційних послуг та підготовки цієї позовної заяви. При цьому, позивач визначив правову природу вказаних витрат як збитки.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.02.2018 у справі № 910/21159/17 позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з Приватного підприємства «Бренд» та Приватного підприємства «Айтек» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» 46 332,03 грн. заборгованості за кредитом, 496,91 грн. заборгованості за процентами, 148,52 грн. 3% річних. В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з приватного підприємства «Бренд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» 376,54 грн. судового збору.

Стягнуто з Приватного підприємства «Айтек» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» 367,54 грн. судового збору.

В обґрунтування рішення, суд посилається на несвоєчасне виконання відповідачем-1 зобов'язання з повернення коштів за Кредитним договором № 50011449 від 13.12.2013. У результаті звернення стягнення на заставне майно, враховуючи встановлену Кредитним договором черговість погашення платежів, було частково погашено заборгованість відповідача-1. Таким чином, залишок заборгованості, який є предметом даного спору, підлягає солідарному стягненню з відповідачів. Щодо стягнення збитків, то позивач належним чином не довів причинно-наслідкового зв'язку між порушенням відповідачем-1 зобов'язань за Кредитним договором та понесеними витратами. Крім того, судом зазначено, що задоволенню не підлягають вимоги про стягнення втрат з підготовки позовної заяви та представництва інтересів позивача у суді, оскільки, по-перше, вони не є збитками, по-друге, відсутні належні докази понесення витрат на послуги адвоката.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариствао з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2018 у справі № 910/21159/17 скасувати в частині відмови у задоволенні збитків у розмірі 55 276,00 грн. та стягнути зазначену суму.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ «Порше Мобіліті» посилається, зокрема, на умови п.п. 6.3, 8.5 Кредитного договору, якими передбачено право позивача відшкодувати за рахунок відповідача-1 всі понесені збитки понад штрафні санкції, які заподіяні неналежним виконанням зобов'язання. Позивач вважає, що ним доведені всі елементи складу господарського правопорушення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» у складі колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Зубець Л.П. Зазначено, що розгляд справи, згідно з ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, буде здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для повного, всебічного та правильного вирішення справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення по суті спору.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

13.12.2013 ТОВ «Порше Мобіліті» (далі - компанія) та ПП «Бренд» (далі - позичальник) уклали Кредитний договір № 50011449 (далі - Кредитний договір).

За умовами Кредитного договору компанія зобов'язалась надати позичальнику кредит у сумі 114 070,40 грн., що еквівалентно на дату укладення договору 13 760,00 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW модель Polo, рік випуску 2013, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути компанії кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов Договору.

Також компанія надала позичальнику додатковий кредит у сумі 53 470,50 грн., що еквівалентно 6 450,00 доларів США на дату укладення договору, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою з цільовим призначенням - оплата страхових платежів згідно з договором страхування, укладеним на виконання умов Кредитного договору.

Невід'ємною частиною Кредитного договору є Загальні умови кредитування, які підписані компанією, позичальником та Приватним підприємством «Айтек» (далі - поручитель).

Відповідно до положень п. 1.3.1 Загальних умов кредитування (далі - Умови кредитування), розмір платежів, що підлягають сплаті відповідачем-1 у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передував дню укладення Кредитного договору у графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною договору. В подальшому відповідач-1 зобов'язався сплачувати платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених позивачем рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями банку, назву якого зазначено у Кредитному договорі - (ПАТ «КредіАгріколь Банк»), до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту.

Згідно з п. 1.4.2 та п.п. 2.4, 2.5 Умов кредитування, повернення кредиту та процентів за їх використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені графіком погашення кредиту по Кредитного договору не пізніше 15-го числа кожного місяця на підставі рахунку виставленого позивачем. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом « 30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до графіку погашення кредиту.

Згідно з п. 1.6. Умов кредитування, виконання зобов'язання відповідача-1 за цим договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного сторонами Кредитного договору застави транспортного засобу № 50011449 від 20.12.2013 (далі - Договір застави), за яким з метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором відповідач-1 передав у заставу автомобіль марки VW, модель Polo, кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1 598 куб.см., рік випуску 2013, заставною вартістю 142 588,00 грн. (далі - предмет застави).

За умовами Договору застави, у разі невиконання відповідачем-1 зобов'язань за Кредитним договором, позивач має право задовольнити за рахунок предмету застави свої вимоги у порядку зазначеному у розділі 5 Договору застави, у повному обсязі, включаючи основну суму боргу, проценти за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, неустойки, необхідні витрати на отримання предмету застави та його реалізацію.

Відповідно п. 5.4. Договору застави, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса.

У розділі 11 Умов кредитування сторони також домовились про надання відповідачем-1 додаткових способів забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором у вигляді поруки.

Положеннями п.п. 11.2, 11,3 Умов кредитування передбачено, що ПП «Айтек» є солідарним поручителем відповідача-1 за зобов'язаннями позичальника, які виникають з Кредитного договору за кредитом, додатковим кредитом, процентами, штрафними санкціями та відшкодуванням збитків.

Відповідно до п. 3.2.1 Умов кредитування, у випадку порушення відповідачем-1 терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати за користування кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць позивач має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання Кредитного договору.

20.05.2017 позивач направив на адреси позичальника та поручителя вимогу (повідомлення) вих. № 50011449 від 17.05.2017 про дострокове повернення кредиту та сплату заборгованості за Кредитним договором. Вимоги вручені відповідачам не були, про що свідчить відмітка на конверті.

Згідно з п. 3.3 Умов кредитування, відповідач-1 зобов'язується повернути позивачу у повному обсязі суму кредиту та суму додаткового кредиту, плату з кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення позичальником розраховується позивачем і вказується у повідомленні позивача) протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання відповідачем-1 повідомлення про таку вимогу та протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу (для фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб). Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення.

У відповідності до положень п.п. 5.3, 9.10 Умов кредитування, позичальник зобов'язаний повідомити компанію про будь-які зміни щодо свої даних, які зазначені або не зазначені у Кредитному договорі, але можуть негативно вплинути на виконання позичальником своїх обов'язків. У разі неповідомлення таких даних позичальник несе ризик настання негативних наслідків.

Враховуючи наведене, відповідач-1 зобов'язаний був сплати позивачу заборгованість у сумі 184 396,07 грн., протягом 30 календарних днів з моменту відправлення вимоги - 26.05.2017.

Проте, у встановлені строки відповідач-1 не повернув кредит та не сплатив заборгованість.

Наведене стало підставою для звернення стягнення на предмет застави у примусовому порядку.

11.07.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маринець О.С. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 445 про звернення стягнення на предмет застави з метою задоволення вимог позивача за Кредитним договором у розмірі 205 121,75 грн.

Згідно виконавчого напису нотаріуса № 445 від 11.07.2017, звернуто стягнення на автомобіль марки VW, модель модель Polo, кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1 598 куб.см., рік випуску 2013, в рахунок погашення заборгованості ПП «Бренд» за Кредитним договором на загальну суму 205 121,75 грн., що складається з: несплачених чергових платежів за Кредитним договором (щомісячні платежі) на суму 31 473,29 грн., штрафних санкції, відповідно до п. 8.3 Кредитного договору на суму 2 282,50 грн.; суми всіх та будь-яких додаткових кредитів, що підлягає сплаті до кінця страхового року в розмірі 19 882,56 грн.; суми кредиту до повернення в розмірі еквівалент 4 948,82 доларів США, що відповідно до обмінного курсу 26,000 грн./дол. США чинного станом на дату подання заяви про вчинення виконавчого напису, становить 128 669,32 грн.; штрафу за неповернення кредиту, відповідно до п. 8.2. Кредитного договору, у розмірі 22 814,08 грн.

19.07.2017 старшим державним виконавцем Солом'янського відділу державної виконавчої служби міста Київ, на підставі виконавчого напису нотаріуса № 445, було відкрито виконавче провадження № 54339137 щодо примусового звернення стягнення на предмет застави.

У межах виконавчого провадження було винесено ряд постанов, якими оголошено розшук майна, накладено арешт та заборонено здійснювати відчуження майна боржника, а саме, автомобіль VW, модель Polo, кузов № НОМЕР_1, рік випуску 2013, державний номер НОМЕР_2 та призначено суб'єкта оціночної діяльності. 28.07.2017 заставний автомобіль було вилучено, відповідно до постанови опису та арешту майна.

10.08.2017 висновком суб'єкта оціночної діяльності про вартість транспортного засобу, складеного ФО-П ОСОБА_3, визначено, що вартість предмету застави складає 103 400,00 грн. без врахування ПДВ.

29.09.2017, в результаті проведених електронних торгів, на рахунок позивача було зараховано кошти в розмірі 142 994,18 грн. (а.с. 65)

Відповідно до положень п. 1.7 Умов кредитування, сторонами погоджено черговість погашення заборгованості позичальника.

Враховуючи передбачену черговість, позивач зарахував кошти в такому порядку: несплачені чергові платежі за Кредитним договором (щомісячні платежі) на суму 31 473,29 грн.; штрафні санкції, відповідно до п. 8.3 Договору, на суму 2 282,50 грн.; суму всіх та будь-яких додаткових кредитів, що підлягає сплаті до кінця страхового року в розмірі 19 882,56 грн.

Решта коштів, була направлена на часткове погашення заборгованості відповідача-1 за сумою кредиту (тілом кредиту), а саме:

1) Проценти за користування кредитом за червень 2017 року у розмірі еквівалент 40,83 доларів США (аналогічна сума залишку кредиту зазначена у рядку 44 графіку погашення кредиту та у зведеній обліковій виписці з рахунку клієнта станом на 07.11.2017), що відповідно до обмінного курсу 26,31 грн./дол. США чинного станом на 31.05.2017, становить 1 074,24 грн.;

2) Проценти за користування кредитом за липень 2017 року у розмірі еквівалент 40,83 доларів США (аналогічна сума залишку кредиту зазначена у рядку 45 графіку погашення кредиту та у зведеній обліковій виписці з рахунку клієнта станом на 07.11.2017), що відповідно до обмінного курсу 26,030 грн./дол. США чинного станом на 30.06.2017, становить 1 062,80 грн.;

3) Проценти за користування кредитом за серпень 2017 року у розмірі еквівалент 40,83 доларів США (аналогічна сума залишку кредиту зазначена у рядку 46 графіку погашення кредиту та у зведеній обліковій виписці з рахунку клієнта станом на 07.11.2017), що відповідно до обмінного курсу 25,85 грн./дол. США чинного станом на 31.07.2017 становить 1 055,45 грн.;

4) Сума кредиту у розмірі еквівалент 3 208,65 доларів США та проценти за користування Кредитом у розмірі еквівалент 40,83 доларів США (аналогічна сума залишку кредиту зазначена у рядку 45 графіку погашення кредиту та у зведеній обліковій виписці з рахунку клієнта станом на 06.11.2017), що відповідно до обмінного курсу 26,516 грн./дол.. США чинного станом на 28.09.2017 становить 86 163,21 грн.

Позивач зазначає, що в результаті звернення стягнення на предмет застави, враховуючи черговість зарахування коштів, розмір заборгованості ПП «Бренд» за неповернутою сумою кредиту (тілом кредиту) становить еквівалент 1 740,17 доларів США (4 948,82 (заборгованість на день отримання коштів від звернення стягнення на предмет застави) - 3 208,65 (зараховані кошти), що станом на 09.11.2017 еквівалентно 46 332,03 грн. (1 740,17*26,625).

Враховуючи несвоєчасне виконання відповідачем свого обов'язку зі сплати кредиту ТОВ «Порше Мобіліті» звернулась з даним позовом та просить суд стягнути солідарно з ПП «Бренд» як боржника та ПП «Айтек» як поручителя заборгованість за неповернутою сумою кредиту у розмірі 46 332,03 грн.(еквівалент 1 740,17 доларів США), проценти за користування Кредитними коштами за період з 01.10.2017 по 09.11.2017, який у сумі 496,91 грн., 3% річних у сумі 148,52 грн., а також 55 276,00 грн. збитків, з яких: 49 276,00 грн. - витрати, які позивач поніс для зберігання предмету застави, звернення стягнення на предмет застави та юридично-консультаційного супроводження виконавчого провадження, а також 6 000,00 грн. - вартості послуг Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма Вернер» з підготовки позовної заяви та представництва інтересів позивача в суді.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - п. 1 ст. 530 ЦК України.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріалами справи підтверджується наявність боргу у відповідача-1 за Кредитним договором перед позивачем за тілом кредиту в сумі 1 740,17 доларів США, що станом на 09.11.2017 еквівалентно 46 332,03 грн. (1 740,17*26,625).

Доказів погашення вказаної заборгованості колегії суддів не надано.

Крім того, позивачем за період з 01.10.2017 по 09.11.2017, у відповідності до умов Кредитного договору, нараховані проценти за користування Кредитними коштами у розмірі 496,91 грн. (46 332,03*9,90%*39/360).

Зазначений розмір заборгованості підтверджений матеріалами справи, розрахунком позивача та не спростований відповідачами.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За умовами Кредитного договору ПП «Айтек» є солідарним поручителем ПП «Бренд» за виконання зобов'язань, які виникли з умов кредитування.

З огляду на вказане, судова колегія, здійснивши повторний арифметичний розрахунок, погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову в частині солідарного стягнення з ПП «Бренд» та ПП «Айтек» на користь ТОВ «Порше Мобіліті» 46 332,03 грн. заборгованості за кредитом та 496,91 грн. заборгованості за процентами.

Крім того, у зв'язку з простроченням сплати кредиту, позивач нарахував та просить стягнути з відповідачів солідарно 148,52 грн. 3% річних.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вказане вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у частині солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача 148,52 грн. 3% річних.

Окрім того, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів 55 276,00 грн. збитків.

Судова колегія відмічає, що заявлений розмір збитків складається з:

- 49 276,00 грн., які були понесені за юридичне супроводження виконавчого провадження та звернення стягнення на предмет застави, а також зберігання вилученого автомобіля.

- 6 000,00 грн. - сплачені ТОВ «Юридична фірма Вернер» за Договором про надання юридичних послуг від 15.10.2010 № 24/2010.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Згідно з п. 6.3 Кредитного договору, у разі неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобов'язань за Кредитним договором, вживати необхідних, на розсуд компанії, заходів для забезпечення прав компанії, в тому числі, але не виключно, направляти повідомлення, іншим чином контактувати з позичальником. Витрати компанії на такі дії підлягають відшкодуванню позичальником у повному обсязі.

Відповідно до п. 8.5 Кредитного договору, збитки заподіяні у зв'язку з неналежним виконанням Кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції.

Частиною 2 ст. 22 Цивільного кодексу України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

У відповідності до ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

На підставі наведеного, позивачем заявлено вимогу про стягнення збитків.

Стосовно стягнення з відповідача збитків у сумі 49 276,00 грн., які були понесені за Договором про надання юридично-консультаційних послуг від 21.06.2012 на оплату послуг ТОВ «Тріпл Сі» з супроводження виконавчого провадження та звернення стягнення на предмет застави, вчинення виконавчого напису, а також зберігання ТОВ «Автосоюз» вилученого автомобіля за Договором відповідального зберігання від 30.12.2014, слід відмітити наступне.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

На позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків і причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях немає вини у заподіянні збитків. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, яких завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Судова колегія звертає увагу, що вказані витрати не є збитками, оскільки такі витрати не мають обов'язкового характеру та необхідних ознак збитків відповідно до актів цивільного законодавства, а факт їх наявності та розмір не знаходяться у безпосередньому причинному зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Кредитним договором, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідачів 49 276,00 грн. збитків.

Подібної позиції щодо відсутності підстав для стягнення збитків дійшли суди у справі № 911/3483/16.

Крім того, посилання апелянта на положення п.п. 6.3, 8.5 Кредитного договору не спростовує зазначених висновків суду та не свідчать про наявність підстав для покладення будь-яких його витрат на відповідачів.

Щодо стягнення 6 000,00 грн. за Договором про надання юридичних послуг від 15.10.2010 № 24/2010, слід відмітити наступне.

По-перше, матеріали справи не містять доказів понесення витрат за надані юридичні послуги у вказаному розмірі, зокрема, платіжного доручення, акту виконаних робіт тощо.

По-друге, вказана сума, у відповідності до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, є витратами на професійну правничу допомогу, тобто зазначені витрати не є збитками в розумінні ст. 224 Господарського кодексу України та ст. 22 Цивільного кодексу України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися під виглядом збитків.

Враховуючи наведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога про стягнення 6 000,00 грн. не є збитками, а отже не підлягає задоволенню. Крім того, зазначена вимога не може бути стягнута як судові витрати, оскільки відсутні докази їх понесення позивачем.

З огляду на наведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо солідарного стягнення з ПП «Бренд» та ПП «Айтек» на користь ТОВ «Порше Мобіліті» 46 332,03 грн. заборгованості за кредитом, 496,91 грн. заборгованості за процентами, 148,52 грн. 3% річних. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування судового рішення по даній справі апелянтом не наведено.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Обставини, викладені Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2018 у справі № 910/21159/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 269-270, 275-276, 282, 284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2018 у справі № 910/21159/17 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/21159/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді Л.П. Зубець

В.О. Зеленін