УХВАЛА

м. Київ

25.04.2018Справа № 910/14423/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Якименко М.М., при секретарі судового засідання Мартинюк М.О., розглянувши матеріали господарської справи

за заявою Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, ВУЛИЦЯ КУДРЯВСЬКА, будинок 26/28; )

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 року у справі №910/14423/15

у справі №910/14423/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. ЩОРСА, будинок 36-Б; ) в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича

до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вулиця КУДРЯВСЬКА, будинок 26/28; )

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) ОСОБА_2

2) ОСОБА_3

3) ОСОБА_4

4) ОСОБА_5

5) ОСОБА_6

треті особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) Національний банк України (01601, м. Київ, ВУЛИЦЯ ІНСТИТУТСЬКА, будинок 9; )

2) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, ВУЛИЦЯ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, будинок 17; )

про стягнення 209 608 895,49 грн.,

Представники сторін:

від заявника (відповідача): Малярчук Ю.Б. - довіреність №2-552д від 19.01.2018 року, Собко О.В. довіреність №2-509д від 18.01.2018 року;

від позивача: Ковалик В.В. - довіреність від 29.01.2018 року;

від третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_10 - довіреність №18-0014/19787 від 06.04.2018 року;

від третіх осіб-2, -3, -4, -5, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_11 - ордер сері КС №36721 від 01.03.2018, договір про надання правової допомоги;

від третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: не з'явилися;

від третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: не з'явилися.

Обставини справи :

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - Банк) в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Банку Кадирова Владислава Володимировича звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" (далі - Товариство): 150 000 000 грн. заборгованості за прострочення кредиту за договором кредитної лінії від 30.09.2013 № ВКЛ-2022390/1; 26 473 972,60 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту; 13 610 958,92 грн. заборгованості за простроченими нарахованими процентами; 1 217 698,48 грн. пені за несвоєчасне повернення нарахованих процентів; 9 000 000 грн. штрафу за неналежне виконання зобов'язання, а всього 200 302 630 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 року (суддя Курдельчук І.Д.) у справі № 910/14423/15, яке залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 15.03.2016 року, вирішено:

- позов задовольнити повністю;

- стягнути з публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28; ідентифікаційний код: 30019775) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б; ідентифікаційний код: 34047020): 150 000 000 (сто п'ятдесят мільйонів) грн. заборгованості за прострочення кредиту; 31 405 479 (тридцять один мільйон чотириста п'ять тисяч чотириста сімдесят дев'ять) грн. 45 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту; 15 583 561 (п'ятнадцять мільйонів п'ятсот вісімдесят три тисячі п'ятсот шістдесят одну) грн. 65 коп. заборгованості за простроченими нарахованими процентами; 1 641 997 (один мільйон шістсот сорок одну тисячу дев'ятсот дев'яносто сім) грн. 22 коп. пені за несвоєчасне повернення нарахованих процентів; 13 500 000 (тринадцять мільйонів п'ятсот тисяч) грн. штрафу за неналежне виконання зобов'язання; 1 886 301 (один мільйон вісімсот вісімдесят шість тисяч триста одну) грн. 37 коп. 3% річних від суми простроченої заборгованості за кредитом; 91 555 (дев'яносто одну тисячу п'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 79 коп. 3% річних від суми простроченої заборгованості за процентами;

- Стягнути з публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28; ідентифікаційний код: 30019775) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, в доход державного бюджету України 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. судового збору.

24.03.2016 року на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015, яке залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 15.03.2016, Господарським судом видано відповідні накази.

Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 року у справі №910/14423/15.

15.12.2017 набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, відповідно до пункту 9 частини 1 розділу XI перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в новій редакції від 15.12.2017 справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2018 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження за нововиявленими обставинами; постановлено розгляд заяви здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи; Судове засідання призначено на 18.04.2018 року.

05.04.2018 року через канцелярію суду представник позивача по справі подав відзив на заяву про перегляд справи за нововиявленими обставинами

10.04.2018 року до канцелярії суду надійшли письмові пояснення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (№24-7224/18 від 05.04.2018 року),

В судовому засіданні 18.04.2018 року оголошено перерву до 25.04.2018 року.

Представник заявника в судовому засіданні 25.04.2018 року заяву підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити, представник позивача заперечували проти задоволення заяви, а представники третіх осіб надали усні пояснення щодо заяви.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.08.2015 у справі №910/14423/15 (суддя Курдельчук І.Д.) було задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії №ВКЛ-2022390/1 від 30.09.2013, стягнуто з ПАТ "Укргазвидобування" на користь ПАТ "Дельта Банк" 150 000 000,00 грн заборгованості за прострочення кредиту; 31 405 479,45 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту; 15 583 561,65 грн заборгованості за простроченими нарахованими процентами; 1 641 997,22 грн пені за несвоєчасне повернення нарахованих процентів; 13 500 000,00 грн штрафу за неналежне виконання зобов'язання; 1 886 301,37 грн 3% річних від суми простроченої заборгованості за кредитом; 91 555,79 грн 3% річних від суми простроченої заборгованості за процентами.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2015 у справі №910/14423/15 (у складі головуючого судді Ільєнок Т.В., Мартюк А.І., Яковлєва М.Л.) скасовано рішення господарського суду міста Києва від 19.08.2015 у справі № 910/14423/15 і прийнято нове рішення про відмову у позові повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.03.2016 у справі №910/14423/15 постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2015 скасовано, рішення господарського суду міста Києва від 19.08.2015 у справі № 910/14423/15 залишено в силі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2017, задоволено заяву про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 у справі № 910/14423/15 за нововиявленими обставинами; скасовано рішення господарського суду міста Києва від 19.08.2015 у справі №910/14423/15 та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.07.2017 у справі №910/14423/15 рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2017 у справі № 910/14423/15 скасовано; у задоволенні заяви про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 у справі № 910/14423/15 за нововиявленими обставинами відмовлено; рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 у справі № 910/14423/15 залишено в силі.

Заява мотивована тим, що на думку заявника ПАТ «Укргазвидобування», нововиявленою обставиною є визнання Апеляційним судом м. Києва в рішенні від 22.11.2017 року по справі №761/22001/15-ц недійним договору поруки від 28.11.2014 №П2022390- 6 на підставі ст. 203, 215 ЦК України у зв'язку з тим, що вказаний договір суперечить та порушує приписи ст. 548 ЦК України. На думку Відповідача, дане рішення суду виключає нікчемність вищевказаного договору поруки в силу закону.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу 11» Перехідні положення» ГПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно до ч. 1 ст. 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

У відповідності до приписів ч. 4 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Суд звертає увагу, що статтею 320 ГПК України визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Відповідно до абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року №17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

Згідно з абз. 1 п. 2 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року №17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Суд зазначає, що факти встановлені в рішенні Апеляційного суду м. Києва від 22.11.2017 по справі №761 /22001/15-ц не є істотними обставинами для цієї справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ч. 1 ст. 236 ЦК України).

Підстави припинення зобов'язань зазначені у ст.ст. 599 - 609 ЦК України.

Зокрема, відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, наявність судового рішення про визнання недійним договору поруки від 28.11.2014 №112022390-6 не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання суми заборгованості.

Отже, визнання недійним договору поруки від 28.11.2014 №П2022390-6 не є істотною обставиною для розгляду справи, врахування якої при вирішенні справи судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року №17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є Фактичними даними, що в установленому порядку спростовують Факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 22.11.2017 по справі №761/22001/15-ц яким визнано недійним договір поруки від 28.11.2014 №П2022390-6 не виключає нікчемність вищевказаного договору поруки та не спростовує інші факти, які було покладено в основу судового рішення, яке переглядається.

ПАТ «Укргазвидобування» у своєму позові по справі №761/22001/15-ц просило визнати недійним договір поруки від 28.11.2014 №П2022390-6 на підставі ст. 203, 215 ЦК України у зв'язку з тим, що вказаний договір суперечить та порушує приписи ст. 548 ЦК України. Тобто, ПАТ «Укргазвидобування» не заявляло позовної вимоги про визнання нікчемного правочину недійсним. Нікчемність договору поруки від 28.11.2014 №П2022390-6 не була предметом розгляду по справі № 761/22001/15-ц.

Таким чином, визнання рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22.11.2017 року №761/22001/15-ц недійним договору поруки від 28.11.2014 №112022390-6 не виключає його нікчемність в силу приписів ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а лише додатково підтверджує цей факт.

Згідно з абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду У країни від 26.12.2011 року №17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 ГПК.

Заявником не взято до уваги те, що не можуть вважатися та визнаватися нововиявленими обставини ті на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, а так як заявник послався на недійсність договору поруки від 28.11.2014 №П2022390-6 на підставі ст. 203, 215 ЦК України у зв'язку з тим, що вказаний договір суперечить та порушує приписи ст. 548 ІІК України у відзиві від 15.02.2016 на касаційну скаргу AT «Дельта Банк» на Постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.12.2015, то дана обставина не може вважатись нововиявленою.

Згідно з абз. 3 п. 2 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року № 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Відповідно до абз. 1 п. 3 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року № 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

Прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається (п. 8.6. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року №17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами»).

Крім того, заявником не взято до уваги, що не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни.

Зі змісту рішення господарського суду м. Києва від 19.08.2015 № 910/14423/15 слідує, що під час розгляду даної справи судом були досліджені факти недійсності (нікчемності) договору поруки від 28.11.2014 №П2022390-6.

Обставини, на які посилається заявник, повинні були бути відомими йому на час розгляду справи і відповідно до вимог ГПК України він повинен був їх доводити під час судового розгляду.

Доказів наявності інших нововиявлених обставин, що дають підстави для перегляду рішення, суду не надано.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що заявником не надано до суду доказів наявності істотних для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі ПАТ «Укргазвидобування» на час розгляду справи, а доводи заявника про перегляд справи за нововиявленими обставинами зводиться до переоцінки доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та по суті надано докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21 січня 1999 року в справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22 лютого 2007 року в справі "Красуля проти Росії", від 5 травня 2011 року в справі "Ільяді проти Росії", від 28 жовтня 2010 року в справі "Трофимчук проти України", від 9 грудня 1994 року в справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 1 липня 2003 року в справі "Суомінен проти Фінляндії", від 7 червня 2008 року в справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та ОСОБА_13 (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов'язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що згідно приписів ч. 2 ст. 320 ГПК України (яка містить вичерпний перелік підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами) та Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року № 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими обставинами та не спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, у зв'язку з чим не підлягає задоволенню заява Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 року у справі №910/14423/15.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.ст. 73-80, 86, 232-235, 320-325 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 року у справі №910/14423/15.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після оголошення та підлягає оскарженню в апеляційному порядку в строки встановлені ст. 256 ГПК України.

Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту ухвали: 23.05.2018 року.