ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2018 р.Справа № 922/208/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Тацій О.В.

при секретарі судового засідання Романченко Н.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом ОСОБА_1 міського центру зайнятості (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 137-А)
до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, 4-й під'їзд, 6 поверх), 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 (61000, м. Харків, вул. Дачна, 11)
про стягнення коштів
за участю :

представника позивача - ОСОБА_4, довіреність № ХМЦЗ-02-13346 від 12.12.17;

представника відповідача - ОСОБА_5, довіреність № 406-06/49 від 09.01.18;

представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 міський центр зайнятості звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (який є правонаступником прав та обов'язків Управління Пенсійного фонду України в Новобаварському (Жовтневому) районі м. Харкова) про стягнення 20752,95 грн. Судові витрати позивач також просить покласти на відповідача. У позовній заяві позивач вказує на те, що через неправомірність дій відповідача була безпідставно виплачена ОСОБА_3 допомога по безробіттю. Свої вимоги обґрунтовує ст.ст. 3, 4, 162, 163, 164, 171 ГПК України, ст.ст. 11, 623, 1166, 1173 Цивільного кодексу України, ст. 107 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.02.2018 позовну заяву ОСОБА_1 міського центру зайнятості залишено без руху.

Позивач надав до суду докази усунення обставин, які стали підставами для винесення ухвали господарського суду Харківської області від 05.02.2018.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/208/18, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін, підготовче засідання призначено на "13" березня 2018 року.

До суду від ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 6258 від 07.03.2018), який долучено судом до матеріалів справи.

13.03.2018 було здійснено повідомлення про перенесення судового засідання у справі № 922/208/18, призначеного ухвалою суду від 13.02.2018, з 13 березня 2018 року на 26 березня 2018 року.

До суду від позивача було подано відповідь на відзив (вх. № 7962 від 26.03.2018), яку долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.03.2018 продовжено строк підготовчого засідання на тридцять днів, відкладено підготовче засідання у справі на 06 квітня 2018 року, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 (61000, м. Харків, вул. Дачна, 11), запропоновано ОСОБА_3 подати пояснення із врахуванням вимог ст.168 ГПК України у строк до 05 квітня 2018 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.04.2018 було відкладено підготовче засідання на 17.04.2018.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.04.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 03.05.2018.

03.05.2018 було здійснено повідомлення про перенесення судового засідання у справі № 922/208/18 призначеного ухвалою суду від 17.04.2018, з 03 травня 2018 року на 17 травня 2018 року.

У судовому засіданні 17 травня 2018 року позивач підтримував позовні вимоги в повному обсязі, просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (який є правонаступником прав та обовязків Управління Пенсійного фонду України в Новобаварському (Жовтневому) районі м. Харкова) на користь ОСОБА_1 міського центру зайнятості суму в розмірі 20752,95 грн. В обґрунтування зазначив, що 25.04.2012 ОСОБА_3 звернувся за сприянням у працевлаштуванні до ОСОБА_1 міського центру зайнятості, де був зареєстрований як такий, що шукає роботу з відкриттям персональної картки. Наказом директора від 03.05.2012 № НТІ120503 надано ОСОБА_3 статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 02.05.2012 по 26.04.2013. 21.12.2012 ОСОБА_3 було припинено реєстрацію в центрі зайнятості у звязку із працевлаштуванням. За період перебування на обліку в центрі зайнятості ОСОБА_3 отримав допомогу по безробіттю в сумі 20752,95 грн. За результатами обробки даних верифікації ОСОБА_1 міському центру зайнятості стало відомо, що в період перебування на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю ОСОБА_3 отримував пенсійні виплати. На підставі виявленого факту проведено перевірку обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, за результатом якої складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 16-інш. від 11.01.2017, у якому прийнято рішення щодо повернення коштів, нарахованих ОСОБА_3 як допомога по безробіттю.

У судовому засіданні відповідач заперечував проти позову в повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що саме через дії ОСОБА_3, який подав заяву про надання статусу безробітного і не повідомив, що ним подана заява до органу Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, призвели до безпідставного надання статусу безробітного та виплати допомоги по безробіттю в сумі 20752,95 грн. Крім того, вказав, що саме на виконання постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.02.2013 управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова протоколом від 14.08.2013 було призначено ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах. Таким чином, вважав, що позов подано до неналежного відповідача. Оскільки, призначаючи пенсію управління виконувало рішення суду, що набрало законної сили управління вважає, що не наносило шкоди ОСОБА_1 міському центру зайнятості, а переплата виникла з вини ОСОБА_3

У судовому засіданні позивач надав пояснення, які містяться також у відповіді на відзив на позовну заяву. Зокрема, щодо звернення позивачем до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_3 коштів у сумі 20752,95 грн. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.09.2017 у задоволенні зазначеного позову відмовлено. 10.10.2017 апеляційним судом Харківської області рішення суду першої інстанції у справі залишено без змін. У своїх рішеннях судами першої та другої інстанції зроблено висновок, що ОСОБА_3 безпосередньо у 2012 році фактично пенсійні виплати не отримував, вимог чинного законодавства не порушив, тому підстав для задоволення позову центру зайнятості не вбачається. У звязку з чим, ОСОБА_1 міський центр зайнятості звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про стягнення 20752,95 грн.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання не зявилась, явку свого повноважного представника не забезпечила.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 17.05.2018 відповідно до вимог ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно, всебічно та повно дослідивши надані у справі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

25.04.2012 ОСОБА_3 звернувся за сприянням у працевлаштуванні до ОСОБА_1 міського центру зайнятості, де був зареєстрований як такий, що шукає роботу з відкриттям персональної картки.

Відповідно до поданої заяви наказом директора від 03.05.2012 № НТ120503 надано ОСОБА_3 статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю. З 21.12.2012 ОСОБА_3 було припинено реєстрацію в центрі зайнятості у звязку із працевлаштуванням. За період перебування на обліку в центрі зайнятості ОСОБА_3 отримав допомогу по безробіттю в сумі 20752,95 грн. За результатами обробки даних верифікації ОСОБА_1 міському центру зайнятості стало відомо, що в період перебування на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю ОСОБА_3 отримував пенсійні виплати. 04.01.2017 отримано лист від Пенсійного фонду України в Жовтневому районі, згідно якого встановлено, що протоколом від 14.08.2013 на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.02.2013 ОСОБА_3 з 09.05.2012 довічно була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

На підставі виявленого факту проведено перевірку обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, за результатом якої складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 16-інш. від 11.01.2017, в ході якого вирішено, що кошти, нараховані ОСОБА_3 як допомога по безробіттю підлягають поверненню.

13.01.2017 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова було направлено лист-претензію № ХМЦЗ-02-465 з пропозицією повернути кошти протягом 15 календарних днів з дня отримання листа-претензії у добровільному порядку.

Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова було розглянуто лист-претензію та надано відповідь № 382/07/31 від 27.01.2017 про відсутність підстав для повернення коштів.

У звязку з цим ОСОБА_1 центр зайнятості звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_3 коштів в сумі 20752,95 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.09.2017 у задоволенні зазначеного позову Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі ОСОБА_1 міського центру зайнятості відмовлено. 10.10.2017 апеляційним судом Харківської області рішення суду першої інстанції по справі залишено без змін. Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 міського центру зайнятості суди першої та другої інстанції виходили з того, що в період з 09.05.2012 по 20.12.2012 ОСОБА_3 фактично пенсійні виплати не отримував.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 працював на заводі ПТО ім. Леніна з 01.04.1986 по 27.06.1997. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.02.2013, яка набрала законної сили, встановлено, що посада, яку займав ОСОБА_3 працюючи на заводі ПТО ім. Леніна з 01.04.1986 по 27.06.1997 підпадала під перелік «Списку № 1…», що давало йому право на пільгову пенсію при досягненні 50-річного віку. Тому по досягненні 50-ти років (день народження 08.05.1962) він звернувся 09.05.2012 до органів Пенсійного фонду в Жовтневому (Новобаварському) районі м. Харкова за призначенням пільгової пенсії. 16.10.2012 ОСОБА_3 у призначенні пільгової пенсії відмовлено.

У звязку з відмовою у призначенні пільгової пенсії ОСОБА_3 у грудні 2012 звернувся до суду з позовом до УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова та постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.02.2013 його позов було задоволено. Ухвалою ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду 31.05.2013 апеляційну скаргу УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова відхилено, постанову суду першої інстанції від 20.02.2013 залишено без змін. Вказана постанова Жовтневого районного суду м. Харкова про призначення ОСОБА_3 пенсії за віком на пільгових умовах набрала законної сили в червні 2013.

У своїх рішеннях судами першої та другої інстанції зроблено висновок, що ОСОБА_3 безпосередньо у 2012 році, тобто у період, коли він реєструвався у якості безробітного і отримував допомогу по безробіттю в центрі зайнятості в період з 09.05.2012 по 20.12.2012 фактично пенсійні виплати не отримував, вимоги чинного законодавства не порушив, тому підстав для задоволення позову центру зайнятості за ст. 1166 ЦК України щодо стягнення з ОСОБА_3 майнової шкоди в розмірі 20752,95 грн. не вбачається.

У звязку з чим, ОСОБА_1 міський центр зайнятості звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про стягнення 20752,95 грн.

Як вказує у відповіді на відзив на позовну заяву позивач, підставою звернення ОСОБА_1 міським центром зайнятості з позовною заявою до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова полягає в тому, що пенсія на пільгових умовах не була своєчасно призначена ОСОБА_3 саме з вини Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова, правонаступником якого є Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону України "Про зайнятість населення" визначено, що діяльність центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, спрямовується і координується Міністром - керівником центрального органу виконавчої влади у сфері соціальної політики. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи. Територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах є юридичними особами публічного права. Статус безробітного надається особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації в органах державної служби зайнятості.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Згідно ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

У зв'язку із відсутністю роботи за особистою заявою ОСОБА_3, наказом від 03.05.2012 року № НТ120503 був наданий статус безробітного.

Згідно до п.п. 1, 3, 4 ст. 22; п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 2.1 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» призначена виплата допомоги по безробіттю з 02.05.2012 по 26.04.2013.

Відповідно до наказу від 26.12.2012 № НТ 121226 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з працевлаштуванням безробітного.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» районний центр зайнятості проводить розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення. Розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних Пенсійного фонду України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію єдиної державної податкової політики, а в разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників згідно з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України і Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 №60/62.

За період перебування на обліку в центрі зайнятості було здійснено виплату допомоги по безробіттю у розмірі 20752,95 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки про нараховане та перераховане матеріальне забезпечення, яке підлягає поверненню.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова у справі № 2012/10433/2012 від 20.02.2013, яка залишена без змін ухвалою ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 31.05.2013 було визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі щодо відмови в призначенні ОСОБА_3 пільгової пенсії за віком згідно Списку № 1 неправомірними.

Вищезазначеною постановою встановлено, що ОСОБА_3 09.05.2012 звертався до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі про признання пенсії за віком на пільгових умовах. В свою чергу, судом було визнано такі дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі щодо відмови в призначенні ОСОБА_3 пільгової пенсії за віком згідно Списку № 1 неправомірними.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 988 "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного Фонду України" реорганізовано деякі територіальні органи Пенсйіного фонду України шляхом їх злиття. Створено Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова на базі управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_2 районі м. Харкова та управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова.

ОСОБА_1 міським центром зайнятості отримана інформація від Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова, що ОСОБА_3 призначена пенсія з 09.05.2012 відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.02.2013.

Позивач вважає, що виплачена допомога по безробіттю в сумі 20752,95 грн. підлягає поверненню, оскільки особа, яка отримує пенсію, не має права відповідно до діючого законодавства перебувати в статусі безробітного.

ОСОБА_1 центр зайнятості звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_3 коштів в сумі 20752,95 грн. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.09.2017 у задоволенні зазначеного позову Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі ОСОБА_1 міського центру зайнятості відмовлено. 10.10.2017 апеляційним судом Харківської області рішення суду першої інстанції по справі залишено без змін. Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 міського центру зайнятості суди першої та другої інстанції виходили з того, що в період з 09.05.2012 по 20.12.2012 ОСОБА_3 фактично пенсійні виплати не отримував, вимог чинного законодавства не порушив. Таким чином, рішенням суду було встановлено непричетність ОСОБА_3 до нанесення матеріальної шкоди ОСОБА_1 міському центру зайнятості.

У зв'язку із чим, позивачем було подано позов у даній справі, який позивач обґрунтовує нормами ст.ст. 1166, 1173 Цивільного кодексу України та зазначає, що відповідно до п.п. 7 п. 5.5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 № 307, п. 7 ч. 1 ст. 31 "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття " виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

Відповідно до п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014р. № 280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Відповідно до положень ст.107 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законам, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов'язків з адміністративного правління Накопичуваним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені ст.1166 ЦК України, згідно з частин 1,2,4 якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Факт неправомірності дій управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, встановлено постановою Жовтневого районного суду м. Харкова у справі № 2012/10433/2012, що набрало законної сили та має преюдиційне значення для вирішення спору у справі № 922/208/18 та не підлягає доведенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, саме наслідком неправомірної відмови відповідача щодо призначення ОСОБА_3 пенсії за віком на пільгових умовах спричинило завдання збитків центру зайнятості.

Відповідно до п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року №198, центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня досягнення особою встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку або призначення пенсії за віком на пільгових умовах чи за вислугу років.

Згідно з п.7 ч.1 ст.31 „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

Позивачу лише в результаті верифікації інформації про осіб, які зареєстровані в державній службі зайнятості як безробітні, які за даними Пенсійного фонду України в період перебування на обліку в державній службі зайнятості отримували різні види пенсій, стало відомо що Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова ОСОБА_3 призначена пенсія з 09.05.2012 відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.02.2013.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що допомога по безробіттю у період з 09.05.2012 у сумі 20752,95 грн. була виплачена ОСОБА_3 всупереч вимогам ч. 1 ст. 43 Закону України „Про зайнятість населення" через неправомірні дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова, які визнані протиправними постановою Жовтневого районного суду м. Харкова у справі № 2012/10433/2012 від 20.02.2013, яка залишена без змін ухвалою ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 31.05.2013.

Стаття 11 Цивільного кодексу України встановлює, що підставою виникнення цивільних прав і обов'язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до положень ст.107 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов'язків з адміністративного управління Накопичуваним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Як вбачається з матеріалів справи має місце неправомірність дій пенсійного органу, наявність шкоди та причинного зв'язоку між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Наявність цих обставин, доведені позивачем та встановлені вищевказаними рішеннями судів.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

Відповідно до Відповідно до положень частини 1 статті 7, статті 8 та пункту 1 частини 2 статті 16 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, який є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією, кошти якого не включаються до складу Державного бюджету України.

Виходячи з наведених вище положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" здійснені позивачем виплати допомоги по безробіттю за рахунок коштів Фонду особі, якій призначено пенсію, є додатковими витратами позивача, оскільки така виплата допомоги по безробіттю не здійснювалася б позивачем у випадку виплати пенсії громадянину ОСОБА_3

Внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 міським центром зайнятості безпідставно виплачена допомога по безробіттю громадянину ОСОБА_3, що свідчить про наявність причинно-наслідкового зв'язку між неправомірними діями управління пенсійного фонду та понесеними позивачем збитками.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

У даній справі, відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б спростували доводи позивача.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1762,00 грн. слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2,3, 7, 11, 42, 46, 73, 74, 86, 123, 129, 194-221, 232, 233, 236-242 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, 4-й підїзд, ) на користь ОСОБА_1 міського центру зайнятості (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 137-А, ) суму в розмірі 20752,95 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, 4-й підїзд, ) на користь ОСОБА_1 міського центру зайнятості (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 137-А, ) 1762,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до ОСОБА_1 апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено 22.05.2018 р.

Суддя ОСОБА_6