УХВАЛА

21 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/29750/15

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Катеринчук Л.Й.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство "Банк національний кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк національний кредит" Паламарчука Віталія Віталійовича

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сантала"

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Банк національний кредит" в особі виконуючого обов'язки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк національний кредит" Ларченко Ірини Миколаївни

на постанову Київського апеляційного господарського суду

від 28.03.2018

у складі колегії суддів: Коротун О.М. (головуючий), Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

та на рішення Господарського суду міста Києва

від 22.02.2017

у складі колегії суддів: Турчин С.О. (головуючий), Головіна К.І., Літвінова М.Є.

у справі №910/29750/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк національний кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк національний кредит" Паламарчука Віталія Віталійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантала"

про визнання договору недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, визнання права власності та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

23.04.2018, поштовим відправленням, направленим на адресу Київського апеляційного господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Банк національний кредит" в особі виконуючого обов'язки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк національний кредит" Ларченко Ірини Миколаївни звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою за вих.№04-08/752 від 23.04.2018 на постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 у справі №910/29750/15 в порядку статей 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній з 15.12.2017 (далі - ГПК України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №910/29750/15 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2018.

Згідно з частиною 3 статті 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України, до скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається з прохальної частини касаційної скарги, предметом касаційного оскарження є постанова апеляційного суду від 28.03.2018, якою переглянуто рішення суду першої інстанції від 22.02.2017 у справі №910/29750/15 про визнання договору недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, визнання права власності та зобов'язання вчинити дії.

Правові засади справляння судового збору, розміри ставок судового збору та порядок його сплати визначені Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент звернення із касаційною скаргою 23.04.2018) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції, чинній станом на квітень 2018 року, ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Скаржник за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 у справі №910/29750/15 сплатив судовий збір в розмірі 8 278 грн., виходячи із трьох позовних вимог немайнового характеру, про що зазначив у мотивувальній частині касаційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову Публічного акціонерного товариства "Банк національний кредит", з урахуванням уточненої позовної заяви за вих. №04-08/2504 від 03.08.2016, є визнання недійсним договору купівлі-продажу №01/04-15 від 29.04.2015 та застосування наслідків недійсності правочину шляхом повернення відповідачем в натурі у власність позивача отриманого за оспорюваним правочином майна договірною вартістю 24 200 000 грн. (т.1, а.с. 4-5, 8, т. 4, а.с. 19-40).

Позовна вимога про визнання договору купівлі-продажу недійсним має немайновий характер; позовна вимога про застосування наслідків недійсності правочину шляхом зобов'язання вчинити дії з повернення майна є вимогою майнового характеру та оплачується судовим збором, виходячи з вартості спірного майна за ставкою згідно з підпунктом 1 пункту 2 частині 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Отже, в поданій Публічним акціонерним товариством "Банк національний кредит" позовній заяві, з урахуванням її уточнення, об'єднано вимогу, яка не підлягає вартісній оцінці та має немайновий характер (про визнання договору купівлі-продажу недійсним), та майнову вимогу про повернення відповідачем в натурі спірного майна позивачу, тому ставка судового збору, що підлягала до сплати за подання 23.11.2015 позовної заяви з вимогою майнового характеру та 04.08.2016 уточнення позову вимогою немайнового характеру, становила 184 078 грн. (1 378 грн. + 182 700 грн.).

Відтак, оскаржуючи до Верховного Суду у квітні 2018 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 у справі №910/29750/15, скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 368 156 грн. (184 078 * 200%).

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги позивача, скаржником надано платіжне доручення № (#) від 20.04.2018 про сплату судового збору в розмірі 8 278 грн., що не відповідає вимогам Закону України "Про судовий збір".

З огляду на таке, подана Публічним акціонерним товариством "Банк національний кредит" касаційна скарга за вих. №04-08/752 від 23.04.2018 на постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 у справі №910/29750/15 не відповідає вимогам статті 290 ГПК України щодо її форми.

Виходячи з положень частин 2, 5 статті 292 та статті 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

З огляду на зазначене, касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Банк національний кредит" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 у справі №910/29750/15 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги.

Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись статтею 4 Закону України "Про судовий збір", статтями 3, 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк національний кредит" в особі виконуючого обов'язки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк національний кредит" Ларченко Ірини Миколаївни на постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 у справі №910/29750/15 залишити без руху.

2. Надати Публічному акціонерному товариству "Банк національний кредит" в особі виконуючого обов'язки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк національний кредит" Ларченко Ірини Миколаївни строк на усунення недоліків касаційної скарги до 11 червня 2018 року.

3. Роз'яснити Публічному акціонерному товариству "Банк національний кредит" в особі виконуючого обов'язки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк національний кредит" Ларченко Ірини Миколаївни, що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду Л.Й. Катеринчук