КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2018 р. Справа№ 910/17819/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Власова Ю.Л.

Буравльова С.І.

за участю секретаря судового засідання: Добрицької В.С.

учасники справи:

позивача не з'явився

відповідача 1 не з'явився

відповідача 2 не з'явився

відповідача 3 Кравчук А.С.

третьої особи Тарасенков В.В.

третьої особи Карпінський С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

на ухвалу Господарського суду м. Києва

від 29.03.2018

у справі № 910/17819/16 (суддя Ващенко Т.М.)

за заявоюПублічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"
прозаміну заходів забезпечення позову

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Актив Фінанс Захід"
до1. TACTICAL BUSINESS LLP
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Актив Фінанс"
3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору
Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"
простягнення 150 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/17819/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Актив Фінанс Захід" до TACTICAL BUSINESS LLP, Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Актив Фінанс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" про стягнення коштів.

Спір у справі стосується наявності правових підстав для покладення на відповідачів обов'язку з оплати відчуженої ТОВ "ІК "Актив Фінанс Захід" на користь TACTICAL BUSINESS LLP згідно договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю від 08.09.2016 частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" (ідентифікаційний код 37075024) у розмірі 75%, що складає 1 500 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2016 у справі № 910/17819/16 було задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Актив Фінанс Захід" про вжиття заходів до забезпечення позову та накладено арешт на належне Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" (ідентифікаційний код 37075024) нерухоме майно, а саме: комплекс "Рибний ярмарок та комплекс по зберіганню, виробництву продуктів харчування для ТОВ "Логістик центр "Скандинавія", який складається з: адміністративного корпусу "А" площею 1 237,2 кв.м; рибного ярмарку "Б" площею 2 983,0 кв.м; комплексу по зберіганню продуктів харчування "В" площею 16 522,2 кв.м; насосної підстанції "Г" площею 37,5 кв.м та механічної майстерні "Д" площею 128,7 кв.м, що розташований за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46А, з передачею його на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" (ідентифікаційний код 37075024).

29.03.2018 від Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" надійшла заява про зміну заходів забезпечення позову, за змістом якої заявник просить змінити заходи до забезпечення позову, що були вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2016 у справі №910/17819/16, а саме: скасувати арешт накладений ухвалою господарського суду м. Києва від 25.11.2016 у справі №910/17819/16 на нерухоме майно, а саме: комплекс "Рибний ярмарок та комплекс по зберіганню, виробництву продуктів харчування для ТОВ "Логістик центр "Скандинавія", який складається з: адміністративного корпусу "А" площею 1 237,2 кв.м; рибного ярмарку "Б" площею 2 983,0 кв.м; комплексу по зберіганню продуктів харчування "В" площею 16 522,2 кв.м; насосної підстанції "Г" площею 37,5 кв.м та механічної майстерні "Д" площею 128,7 кв.м, що розташований за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46А, з передачею його на зберігання ТОВ "ТЛК "Арктика"; накласти арешт на грошові кошти, що належать та підлягають передачі TACTICAL BUSINESS LLP органами державної виконавчої служби та/або приватними виконавцями внаслідок примусового виконання рішення господарського суду міста Києва у справі №910/10059/17 за позовом TACTICAL BUSINESS LLP до АТ "Ощадбанк", третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ТОВ "ТЛК "Арктика", про стягнення грошових коштів у розмірі 124 329 937,00 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.03.2018 заяву Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" задоволено частково. Скасовано вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2016 у справі №910/17819/16 заходи до забезпечення позову в частині передачі нерухомого майна, а саме: комплексу "Рибний ярмарок та комплекс по зберіганню, виробництву продуктів харчування для ТОВ "Логістик центр "Скандинавія", який складається з: адміністративного корпусу "А" площею 1 237,2 кв.м; рибного ярмарку "Б" площею 2 983,0 кв.м; комплексу по зберіганню продуктів харчування "В" площею 16 522,2 кв.м; насосної підстанції "Г" площею 37,5 кв.м та механічної майстерні "Д" площею 128,7 кв.м, що розташований за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46А, на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" (ідентифікаційний код 37075024). В іншій частині вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2016 у справі №910/17819/16 заходи до забезпечення позову, а саме: накладення арешту на комплекс "Рибний ярмарок та комплекс по зберіганню, виробництву продуктів харчування для ТОВ "Логістик центр "Скандинавія", який складається з: адміністративного корпусу "А" площею 1 237,2 кв.м; рибного ярмарку "Б" площею 2 983,0 кв.м; комплексу по зберіганню продуктів харчування "В" площею 16 522,2 кв.м; насосної підстанції "Г" площею 37,5 кв.м та механічної майстерні "Д" площею 128,7 кв.м, що розташований за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46А, залишено без змін. В іншій частині в задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з винесеною ухвалою суду, Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" подало апеляційну скаргу, в якій просило суд відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" у справі № 910/17819/16. Скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.03.2018 у справі №910/17819/16 в частині відмови в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про зміну заходів забезпечення позову та в цій частині ухвалити нове рішення про повне задоволення Заяви.

Апелянт просить суд змінити заходи до забезпечення позову, що були вжиті ухвалою господарського суду м. Києва від 25.11.2016 у справі № 910/17819/16, а саме:

- скасувати арешт накладений ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.11.2016 у справі № 910/17819/16 на нерухоме майно, а саме: комплекс "Рибний ярмарок та комплекс по зберіганню, виробництву продуктів харчування для ТОВ "Логістик центр "Скандинавія", який складається з: адміністративного корпусу "А" площею 1 237,2 кв.м; рибного ярмарку "Б" площею 2 983,0 кв.м; комплексу по зберіганню продуктів харчування "В" площею 16 522,2 кв.м; насосної підстанції Т" площею 37,5 кв.м та механічної майстерні "Д" площею 128,7 кв.м, що розташований за адресою: Київська обл. Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46А;

- накласти арешт на грошові кошти що належать TACTICAL BUSINESS LLP (Suite 1, 5 Percy Street. Fitzrovia, London, WIT IDG, Great Britain, United Kingdom; Сполучене королівство Великобританія, Великобританія, WIT 1DG, Лондон, Фіцровія вул. Персі Стріт 5 кабінет 1, реєстраційний номер: ОС 411675) та підлягають передачі TACTICAL BUSINESS LLP (Suite 1, 5 Percy Street, Fitzrovia, London, WIT IDG, Great Britain, United Kingdom; Сполучене королівство Великобританія, Великобританія, WIT 1DG, Лондон, Фіцровія вул. Персі Стріт 5 кабінет 1, реєстраційний номер: ОС 411675) органами державної виконавчої служби та/або приватними виконавцями внаслідок примусового виконання рішення Господарського суду м. Києва у справі № 910/10059/17 за позовом TACTICAL BUSINESS LLP до AT "Ощадбанк", третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ТОВ "ТЛК "Арктика", про стягнення грошових коштів 124 329 937,00 грн.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує наступним. Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога ТОВ «Інвестиційна компанія «Актив фінанс захід» до TACTICAL BUSINESS LLP, TOB «Інвестиційна компанія «Актив Фінанс» та TOB «ТЛК «Арктика» про стягнення коштів згідно договору купівлі- продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю від 08.09.2016 частки у статутному капіталі ТОВ «ТЛК «Арктика» у розмірі 75%, що складає 1 500 000,00 грн.

Виходячи з предмета позову, а саме стягнення коштів згідно договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства, станом на момент розгляду Заяви Банку не вбачалося правового зв'язку між таким заходом до забезпечення позову як накладення арешту на майно AT «Ощадбанк» і предметом зазначеної позовної вимоги.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, між Позивачем та AT «Ощадбанк» взагалі відсутні будь-які договірні правовідносини, з огляду на що виключається можливість виконання судового рішення, в разі задоволення позову за рахунок майна Банку.

Також виходячи з приписів абз. 3 ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Водночас абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

24.05.2017 AT «Ощадбанк» зареєстровано право власності на нерухоме майно, відтак з 24.05.2017 Банк є єдиним та належним власником даного нерухомого майна.

При цьому, наявність судових спорів, щодо правомірності набуття Банком нрава власності на нерухоме майно жодним чином не спростовує того факту, що нерухоме майно належить Банку, доки судовим рішенням, що набрало законної сили не буде встановлено протилежне.

Окрім того, правомірність або неправомірність придбання Банком нерухомого майна не є предметом розгляду даної справи, а відтак не може слугувати підставою для забезпечення позову в такий спосіб.

При цьому, суд відмовляючи в задоволенні Заяви Банку виходив по суті не з інтересів Позивача, яким заявлено позов про стягнення коштів, а з інтересів Відповідача-3, який оскаржує правомірність набуття Банком права власності, відтак, забезпечив позовні вимоги фактично в інших справах, які даним судом не розглядаються.

Апелянт стверджує, що в будь-якому випадку, з огляду на те, що власником нерухомого майна є інша, відмінна від Відповідача-3 особа, заходи забезпечення позову вжиті господарським судом м. Києва ухвалою від 25.11.2016, не призведуть до ефективного захисту прав позивача.

В судове засідання з'явились представники відповідача 3 та третьої особи. Решта представників в судове засідання не з'явились. При цьому ухвали суду, направлені рекомендованими листами на адреси позивача, відповідачів 1, 2 були повернуті відділенням поштового зв'язку на адресу суду.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Відповідно до ст. 143 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

По своїй суті заміна вжитого судом заходу забезпечення позову полягає в скасуванні такого заходу та вжиття іншого, передбаченого законом заходу, а відтак, при вирішенні відповідного питання слід в першу чергу з'ясовувати чи змінилися настільки обставини спірних правовідносин, які б зумовлювали необхідність скасування обраного судом заходу забезпечення позову до закінчення розгляду відповідного спору, та чи існують правові підстави, з якими чинне законодавство пов'язує можливість вибору іншого заходу забезпечення позову.

В поданій до місцевого господарського суду заяві заявником вказується на те, що за час вирішення даного спору арештоване за відповідною ухвалою суду нерухоме майно, що належало ТОВ "ТЛК "Арктика", вибуло з власності останнього на користь ПАТ "Державний ощадний банк України", отже правові підстави для залишення його під арештом для забезпечення позову у даній справі відсутні.

Заявником вказується на те, що за наслідками набуття ним права власності на відповідне нерухоме майно у нього виник обов'язок з оплати на користь відповідача 1 грошових коштів у загальному розмірі 124 329 937,00 грн, які були стягнуті на його користь з ПАТ "Державний ощадний банк України" рішенням господарського суду міста Києва від 09.11.2017 у справі №910/10059/17, а тому, на його думку, реальним та допустимим заходом забезпечення позову у даній справі є накладення арешту на грошові кошти TACTICAL BUSINESS LLP, які підлягають передачі останньому органами державної виконавчої служби та/або приватними виконавцями внаслідок примусового виконання рішення господарського суду міста Києва у справі №910/10059/17.

Отже, фактичним підставами заміни (скасування та вжиття інших) вжитих ухвалою господарського суду міста Києва від 25.11.2016 у справі №910/17819/16 заходів забезпечення позову заявником визначається перехід до нього за час дії накладеного судом арешту права власності на спірне нерухоме майно та існування його обв'язку по сплаті на користь TACTICAL BUSINESS LLP грошових коштів у розмірі 124 329 937,00 грн, за рахунок яких можливе виконання рішення у даній справі у випадку задоволення відповідного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення заяви Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про зміну заходів забезпечення позову. При цьому судом враховується наступне.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Судова колегія відзначає, що оспорюваний статус власника арештованого майна станом на день розгляду відповідної заяви не дає чітких підстав для висновку про існування обставин, що передбачають можливість скасування такого арешту.

При цьому наявність застосованих заходів забезпечення позову негативно не впливає на господарську діяльність заявника, проте забезпечує належний захист прав та інтересів всіх учасників спірних правовідносин, пов'язаних із спірним нерухомим майном, в т.ч. на час вирішення спорів в межах справ господарського суду міста Києва №910/11969/16, №910/6097/17, №910/8189/17, №910/14159/17, господарського суду Київської області №911/2574/17, Окружного адміністративного суду міста Києва №826/7243/17.

Крім того судом береться до уваги також і те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 25.11.2016 у справі №910/17819/16 переглядалась Київським апеляційним господарським судом за апеляційною скаргою ПАТ "Державний ощадний банк України", поданої в т.ч. з підстав порушення накладеним арештом на спірне майно його прав та інтересів щодо такого майна. Судом апеляційної інстанції було відхилено доводи апелянта як необґрунтовані та залишено без змін відповідну ухвалу.

Посилання ж заявника на існування у відповідача 1 грошових коштів за рахунок яких можливе задоволення вимог позивача у випадку задоволення його позову, які ґрунтуються на рішенні Господарського суду міста Києва від 09.11.2017 у справі №910/10059/17, не спростовують наведеного висновку суду, адже дане рішення станом на сьогоднішній день законної сили не набрало та оскаржується самим же заявником в апеляційному порядку (тобто, здійснюючи посилання в межах даної справи на існування у відповідача 1 прав на отримання від заявника грошових коштів за рахунок яких можуть бути виконані забезпечені вимоги останній, в цей час, в межах справи №910/10059/17 заперечує існування такого права), а будь-яких інших доказів на існування грошових коштів у відповідача 1 як і банківських рахунків в цілому матеріали справи не містять, що унеможливлює застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти.

З огляду на викладене, заявником не доведено існування правових підстав, з якими положення ст.ст. 137, 143, 145 Господарського процесуального кодексу України передбачають можливість заміни вжитого судом заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне майно на арешт коштів.

Разом із тим, враховуючи реєстрацію станом на сьогоднішній день права власності на спірне нерухоме майно саме за заявником, що підтверджується доданою останнім інформаційною довідкою з реєстрів, то з метою уникнення можливого втручання у господарську діяльність останнього існують правові підстави для скасування вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2016 у справі №910/17819/16 заходів в частині передачі спірного арештованого нерухомого майна на зберігання ТОВ "ТЛК "Арктика".

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про необхідність часткового задоволення заяви ПАТ "Державний ощадний банк України".

Вищезазначені обставини свідчать про безпідставність вимог Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", викладених у апеляційній скарзі на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.03.2018 у справі №910/17819/16.

Враховуючи наведене, ухвала Господарського суду міста Києва від 29.03.2018 у справі №910/17819/16 відповідає матеріалам справи, є законною та обґрунтованою, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для її скасування, відсутні.

Судові витрати, згідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.03.2018 у справі №910/17819/16 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/17819/16.

Повний текст постанови складено та підписано 29.05.2018.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді Ю.Л. Власов

С.І. Буравльов