ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2018 Справа № 917/277/18

За позовною заявою Державного підприємства "Маріупольський державний морський торгівельний порт" пр.Адмірала Луніна, 99, м.Маріуполь, Донецька область, 87500

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальта" провулок Героїв Бресту, 44-а, м.Кременчук, Полтавська область, 39600

про стягнення 4 412,60 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Секретар судового засідання Дяченко Д.Б.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

Фіксування судового процесу здійснюється за допомогою технічних засобів (аудіозапис).

Після виходу з нарадчої кімнати в судовому засіданні суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Суть спору: Державне підприємство "Маріупольський державний морський торгівельний порт" звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальта" про стягнення 4 412,60 грн.

Сторони, повідомлені належним чином про час та місце судового засідання, про що свідчать матеріали справи, явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Таким чином, про дату, час та місце проведення судового засідання господарський суд Полтавської області повідомляв позивача та відповідача належним чином. Крім того, ухвали суду у даній справі були своєчасно розміщені судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

28 квітня 2016р. між Державним підприємством “Маріупольський морський торговельний порт” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Мальта було укладено договір №27-7/16/136 (далі - Договір) на поставку нової, не експлуатованої промислової продукції (далі Договір).

Відповідно до умов Договору , ТОВ “Мальта” (Постачальник) зобов'язався поставити на склад ДП “Маріупольський морський торговельний порт” (Покупець)

нову, не експлуатовану промислову продукцію, далі - товар, в кількості та за цінами,

які вказані в Додатку №1 та Додатку №2 до вказаного Договору, що є невід'ємними

частинами останнього.

26.01.2017 року між сторонами була укладена додаткова угода №2, згідно якої Постачальник зобов'язався поставити на склад Покупця нову, не експлуатовану промислову продукцію, далі - товар, в кількості та за цінами, які вказані в Додатку №3 та Додатку №4 до вказаного Договору, що є невід'ємними частинами останнього.

Відповідно до пункту 2.1 Договору, поставка товару здійснюється на склад Покупця партіями, в залежності від потреби, в продовж дії договору, протягом 14 робочих днів з моменту надання письмової заявки Постачальнику, якщо інше не обговорено в додатку окремо. Датою поставки вважається дата прийняття товару на склад Покупця, що визначено п.2.2. Договору.

Згідно наданої письмової заявки Позивача №20/9-136 від 24.01.2017р., на поставку товару на суму, яка згідно кур'єрського повідомлення була отримана відповідачем 01.02.2017 року, ТОВ “Мальта” повинен був здійснити поставку наступної продукції:

-          Рукавиці брезентові з брезентовим надолонником (Ми) в кількості 800 пар;

-          Рукавиці брезентові зі спілковим надолонником (Ми, Мп) в кількості 7931 пар;

Загальна сума поставки 272760,54 грн. (з ПДВ). Дата закінчення строку поставки товару - 27.02.2017р.

ТОВ “Мальта”, згідно кур'єрського повідомлення, було отримано повідомлення 01.02.2017 року

Постачальником за видатковою накладною №7 від 01.02.2017 року був поставлений Товар на суму 16272,00 грн. (з ПДВ), про що свідчить приймальний акт порту №16 від 01.02.2017 року.

08.02.2017 року був поставлений Товар на суму 13582,80 грн. (з ПДВ), про що свідчить приймальний акт порту №20 від 08.02.2017 року.

27.02.2017 року в Маріупольський порт Відповідачем був поставлений Товар вартістю 64680,00 грн. (з ПДВ), про що свідчить приймальний акт порту №42 від 27.02.2017 року.

За умовами Договору, Постачальником було виконано зобов'язання з поставки Товару загальною вартістю лише 94534,80 грн. (з ПДВ).

Під час комісійного приймання прибулого в Маріупольський порт товару 23.03.2017 року на суму 178225,74 грн. (з ПДВ) була виявлена невідповідність фактичної якості до заявленої і визначеної умовами Договору. У зв'язку з чим прибулий товар було вирішено повернути Постачальнику, про що був складений акт приймання продукції (товарів) за якістю від 23.03.2017 року.

Відповідно до п.3.5. Договору у випадку поставки Товару неналежної якості Постачальник зобов'язаний замінити його протягом 14 днів з дати складання акту прийняття по якості.

Відповідно до умов Договору, заміна Товару неналежної якості вартістю 178225,74 грн. (з ПДВ) мала відбутися не пізніше 06.04.2017 року.

04.04.2017 року Постачальником в Маріупольський порт був поставлений Товар належної якості на суму 9702,00 грн. (з ПДВ), про що свідчить приймальний акт порту №90 від 04.04.2017 року.

Відповідно до приймального акту порту №91 від 05.04.2017 року, Постачальником в Маріупольський порт був поставлений Товар належної якості на суму 32340,00 грн. (з ПДВ).

Товар належної якості на суму 136/83,74 грн. (з ПДВ) був поставлений в Маріупольський порт лише 10.04.2017 року, про що свідчить приймальний акт порту № 102 від 10.04.2017 року.

Відповідно до п. 5.4. Договору, у випадку порушення термінів заміни Товару неналежної якості Постачальник сплачує Покупцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості Товару, що підлягає заміні, за кожний день прострочення.

За умовами Договору, за непоставку, несвоєчасну поставку або непоставку Товару передбачена відповідальність у вигляді сплати пені в розмірі 0,1% від вартості непоставленого, несвоєчасно поставленого або недопоставленого Товару за кожний день прострочення поставки.

21.08.2017 року позивачем на адресу ТОВ “МАЛЬТА” була направлена претензія № 41/П на суму 4412,60. Вказана претензія була повернута відправнику у зв'язку із закінченням строку зберігання поштою. 13.10.2017 року повторно було направлено претензію кур'єрською поштою, яка була отримана ТОВ “МАЛЬТА”, про що свідчить кур'єрське повідомлення.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, пеня за порушення ТОВ “МАЛЬТА” умов договору в частині строків поставки та заміні неякісного Товару складає 4412,60 грн. (без ПДВ).

При винесенні рішення суд виходить з наступного:

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов”язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно пункту 5.4. Договору, у випадку порушення термінів заміни Товару неналежної якості Постачальник сплачує Покупцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості Товару, що підлягає заміні, за кожний день прострочення. Пунктом 5.2 Договору визначено , що за непоставку, несвоєчасну поставку або непоставку Товару передбачена відповідальність у вигляді сплати пені в розмірі 0,1% від вартості непоставленого, несвоєчасно поставленого або недопоставленого Товару за кожний день прострочення поставки.

За порушення умов Договору Позивачем нараховано відповідачу штрафні санкції в розмірі 4 412,60 грн., з яких

-          сума пені за прострочення поставки на суму 178 225,74 грн. складає 4099,19 грн.;

-          сума пені за кожний день прострочення заміни товару неналежної якості на суму 136 183,74 грн. складає 313,41 грн.

Нараховані штрафні санкції в розмірі 4 412,60 грн, суд визнає правомірними та такими, що підлягають задоволенню в межах заявлених сум, оскільки при перевірці їх розміру судом не було виявлено їх завищення з боку Позивача (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3").

Відповідно до ч.1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 4412,60 грн., підтверджено документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню в межах заявлених сум, оскільки при перевірці їх розміру судом не було виявлено їх завищення з боку Позивача (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3").

Згідно ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Таким чином, судовий збір у розмірі 1762,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальта" (провулок Героїв Бресту, 44-а, м.Кременчук, Полтавська область, 39600, ) на користь Державного підприємства "Маріупольський державний морський торгівельний порт" (пр.Адмірала Луніна, 99, м.Маріуполь, Донецька область, 87500, ) пеню в розмірі 4 412,60 грн., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 18.05.2018р.

Суддя Гетя Н.Г.