ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року

м. Київ

Справа № Б-39/64-10

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. (головуючий), Білоуса В.В., Пєскова В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Співака С.В.,

учасники справи:

боржник - Фізична особа-підприємець Колядинський Андрій Олегович,

представник боржника - Бєлокриницький А.О., адвокат (Ордер від 23.04.2018),

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс",

представники кредитора - Савченко Б.Г., адвокат (довіреність від 01.12.2017), Кобука Р.А. (довіреність від 01.12.2017),

за участю заінтересованої особи - ТОВ "Приватофис",

представник заінтересованої особи - Дорошенко С.О., адвокат (довіреність від 19.03.2018),

арбітражний керуючий Сорокін М.І. - особисто,

розглянув касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс"

на ухвалу господарського суду Харківської області від 19.07.2017

у складі судді Швидкіна А.О.

та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.11.2017

у складі колегії суддів: Шутенко І.А. (головуючий), Здоровко Л.М., Плахова О.В.

за заявою Фізичної особи-підприємця Колядинського Андрія Олеговича,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог

1. Фізична особа-підприємець - Колядинський Андрій Олегович (далі - ФОП Колядинський А.О., боржник) звернувся до господарського суду Харківської області із заявою про визнання його банкрутом, на підставі ст.ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

2. Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.06.2010 порушено провадження у справі № Б-39/64-10 про банкрутство ФОП Колядинського Андрія Олеговича, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та накладено арешт на все майно, що належить боржнику, інше.

3. Постановою господарського суду Харківської області від 28.07.2010 у справі № Б-39/64-10 ФОП Колядинського А.О. визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, на підставі ст.ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Чернишова Б.С.

4. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.11.2010 у справі № Б-39/64-10 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" (далі - ПАТ "ВТБ Банк") задоволено частково; постанову господарського суду Харківської області від 28.07.2010 у справі №Б-39/64-10 скасовано; провадження у справі №Б-39/64-10 про банкрутство ФОП Колядинського А.О. припинено.

5. Постановою Вищого господарського суду України від 10.02.2011 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.11.2010 у справі № Б-39/64-10 скасовано та апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "ВТБ Банк" на постанову господарського суду Харківської області від 28.07.2010 у справі № Б-39/64-10 припинено.

6. У справі неодноразово було змінено ліквідатора боржника та ухвалою від 12.03.2014 призначено ліквідатором ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І.

7. Ліквідатор ФОП Колядинського А.О. арбітражний керуючий Сорокін М.І. 18.04.2016 звернувся до господарського суду зі скаргою на дії учасників ліквідаційної процедури, в якій він просив суд:

- визнати дії ліквідатора Ніколенко М.О. та інших учасників ліквідаційної процедури, щодо продажу майна банкрута неправомірними;

- визнати недійсними результати відкритих торгів з продажу майна банкрута ФОП Колядинський А.О., який проводився Товарною біржею "Правопорядок" 24.01.2011;

- визнати недійсними протоколи відкритих торгів 1, 2, 3, 4, 5, 6 від 24.01.2011;

- визнати недійсними договори купівлі - продажу, укладені за результатами проведених відкритих торгів 24.01.2011 та застосувати до сторін вказаних договорів купівлі - продажу правові наслідки недійсності правочинів, згідно до ст.216 ЦК України.

8. Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.07.2016 (залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.08.2016) відмовлено у задоволенні скарги ліквідатора ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І.

9. Постановою Вищого господарського суду України від 19.10.2016 касаційну скаргу ліквідатора ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І. задоволено; постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.08.2016 та ухвалу господарського суду Харківської області від 06.07.2016 у справі №Б-39/64-10 скасовано; справу передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області в іншому складі суддів.

При цьому, суд касаційної інстанції вказав на те, що висновки судів про неналежний спосіб захисту, обраний ліквідатором відносно вимог про визнання результатів аукціону недійсними, із застосуванням наслідків недійсності правочинів, є необґрунтованим.

Крім того, посилаючись на ст.388 ЦК України та зазначаючи про необхідність ліквідатора звертатися з віндикаційним позовом до набувачів спірного майна, суди не врахували того, що скаржник звертався з вимогами про визнання договорів недійсними до осіб, які є стороною спірних договорів, які придбали спірне майно на аукціоні з продажу майна банкрута і в подальшому здійснили відчужили його іншим особам.

Також, касаційний суд вказав на те, що судом першої інстанції взагалі не було розглянуто заяву ОСОБА_7. про застосування позовної давності, а судом апеляційної інстанції зроблено суперечливі висновки про необхідність застосування позовної давності до спірних правовідносин та необґрунтованість скарги ліквідатора.

За висновками Вищого господарського суду України судами попередніх інстанцій неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, зокрема: ст.ст.16, 92, 388, 215, 216 ЦК України, ст.ст.34, 84, 101 ГПК України.

10. 09.12.2016 до суду від ліквідатора надійшла Заява про зміну предмету скарги на дії учасників ліквідаційної процедури, яка за своєю суттю є уточненням до скарги, в якій ліквідатор просив: визнати дії колишнього ліквідатора ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Ніколенка М.О. та інших учасників ліквідаційної процедури з продажу майна банкрута, в тому числі щодо проведення та підготовки відкритих торгів, неправомірними; визнати недійсними результати аукціону від 24.01.2011, який проводився Товарною біржею "Правопорядок" з продажу майна банкрута ФОП Колядинського А.О. (за переліком), оформлених протоколами відкритих торгів № № 1, 2, 3, 4, 5, 6 від 24.01.2011; визнати недійсними договори купівлі-продажу, укладені за результатами проведених відкритих торгів 24.01.2011 (а саме: договір купівлі-продажу від 03.09.2011, укладений з ОСОБА_1; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_2; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_3; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_4; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_5; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_6); застосувати до сторін зазначених договорів купівлі-продажу правові наслідки недійсності правочинів, згідно зі ст. 216 ЦК України.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

11. Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.07.2017 у справі №Б-39/64-10 відмовлено ліквідатору ФОП Колядинського А.О. арбітражному керуючому Сорокіну М.І. в задоволенні Скарги на дії учасників ліквідаційної процедури (з урахуванням уточнень); заяви ОСОБА_1., ОСОБА_7. та ОСОБА_8. про застосування строків позовної давності залишено без розгляду.

12. Ухвала мотивована тим, що оскаржувані ліквідатором ФОП Колядинського А.О. арбітражним керуючим Сорокіним М.І. дії та правочини були вчинені в іншому провадженні у справі № Б-39/171-10 (про банкрутство ФОП Колядинського А.О.) на підставі постанови господарського суду Харківської області від 21.12.2010, яка постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.02.2011 була скасована, а провадження у справі № Б-39/171-10 припинено.

13. Під час розгляду Скарги, господарським судом першої інстанції встановлено:

Після припинення провадження у справі Б-39/64-10 про банкрутство ФОП Колядинського А.О. (за постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.11.2010 у справі № Б-39/64-10), 22.11.2010 господарським судом Харківської області 01.12.2010 за заявою Куткового Р.П. порушено провадження у справі № Б-39/171-10 про банкрутство ФОП Колядинського А.О.

Постановою господарського суду Харківської області від 21.12.2010 у справі № Б-39/171-10 ФОП Колядинського А.О. визнано банкрутом, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Ніколенка М.О.

21.12.2010 між ліквідатором ФОП Колядинського А.О. арбітражним керуючим Ніколенком М.О. (у справі про банкрутство ФОП Колядинського А.О. № Б-39/171-10) та Товарною біржею "Правопорядок" було укладено угоду на організацію та проведення аукціону з продажу майна ФОП Колядинського А.О., призначеного на 24.01.2011, про що у Всеукраїнському інформаційному виданні "Правопорядок" №28-0 (36) від 21.12.2010 було опубліковано відповідне оголошення.

Згідно з протоколом № 1 проведення аукціону від 24.01.2011 з продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 4-1-:-4-8, в літ."А-16", загальною площею 153,2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1, переможцем аукціону стала ОСОБА_9., яка придбала майно оціночною вартістю 222 600,00 грн. за ціною 244 800,00 грн.

04.02.2011 між ФОП Колядинським А.О. в особі арбітражного керуючого Ніколенка М.О. (продавець) та ОСОБА_9. (покупець) укладено договір купівлі-продажу вищевказаних нежитлових приміщень за суму 244 800,00 грн., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. та зареєстрований в реєстрі за № 287.

Згідно з протоколом № 2 проведення аукціону від 24.01.2011 з продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 26-1-26-4, в літ. "А-5", заг. площею 99,5 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_2, переможцем аукціону став ОСОБА_1, який прибав майно оціночною вартістю 154 100,00 грн. за ціною 169 510,00 грн.

03.09.2011 між ФОП Колядинським А.О. в особі арбітражного керуючого Ніколенка М.О. (продавець) та Суренським М.О. (покупець) укладено договір купівлі-продажу вищевказаних нежитлових приміщень за суму 169 510,00 грн., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Купровською Я.М. та зареєстрований в реєстрі за № 885.

Згідно з протоколом № 3 проведення аукціону від 24.01.2011 з продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 2-1-:-2-3, в літ. "А-4", загальною площею 120,5 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_3, переможцем аукціону стала Якименко Г.К., яка придбала майно оціночною вартістю 194 000,00 грн. за ціною 213 400,00 грн.

03.09.2011 між ФОП Колядинським А.О. в особі арбітражного керуючого Ніколенка М.О. (продавець) та Якименко Г.К. (покупець) укладено договір купівлі-продажу вищевказаних нежитлових приміщень за суму 213 400,00 грн., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. та зареєстрований в реєстрі за № 270.

Згідно з протоколом № 4 проведення аукціону від 24.01.2011 з продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № № 1а, 2а, 4а, 5а, 7а, 8, 8а, 12, 15, 20, 21, 21а, ХІV.ХХVІІ, в літ. "А-1", загальною площею 393,5 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_4, переможцем аукціону став ОСОБА_10, який прибав майно оціночною вартістю 278 400,00 грн. за ціною 306 240,00 грн.

04.02.2011 між ФОП Колядинським А.О. в особі арбітражного керуючого Ніколенка М.О. (продавець) та Воскобойником В.О. (покупець) укладено договір купівлі-продажу вищевказаних нежитлових приміщень за суму 306 240,00 грн., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. та зареєстрований в реєстрі за № 282.

Згідно з протоколом № 5 проведення аукціону від 24.01.2011 з продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № № 15а, 15б, 15в, 15г, ХХІХ, в літ. "А-1", загальною площею 291,9 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_4, переможцем аукціону став ОСОБА_11., який прибав майно оціночною вартістю 239 000,00 грн. за ціною 262 900,00 грн.

04.02.2011 між ФОП Колядинським А.О. в особі арбітражного керуючого Ніколенка М.О. (продавець) та гр. ОСОБА_11. (покупець) укладено договір купівлі-продажу вищевказаних нежитлових приміщень за суму 262 900,00 грн., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. та зареєстрований в реєстрі за № 273.

Згідно з протоколом № 6 проведення аукціону від 24.01.2011 з продажу нежитлових приміщень підвалу № № IX, X, XI, ХІХа, 3, 5, 10, площею 279,2 кв. м, 1-го поверху XIII, ХІІІа, площею 23,6 кв. м, антресолі № № 1, 1а, площею 19,7 кв. м в літ."А-14", загальною площею 322,5 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_4, переможцем аукціону став ОСОБА_12., який прибав майно оціночною вартістю 198 600,00 грн. за ціною 218 460,00 грн.

04.02.2011 між ФОП Колядинським А.О. в особі арбітражного керуючого Ніколенка М.О. (продавець) та ОСОБА_12. (покупець) укладено договір купівлі-продажу вищевказаних нежитлових приміщень за суму 218 460,00 грн., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. та зареєстрований в реєстрі за № 276.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.02.2011 (залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 13.12.2011) апеляційну скаргу ПАТ "ВТБ Банк" задоволено, постанову господарського суду Харківської області 21.12.2010 у справі №Б-39/171-10 скасовано, провадження у справі припинено.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

14. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 апеляційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" залишено без задоволення; ухвалу господарського суду Харківської області від 19.07.2017 у справі № Б-39/64-10 залишено без змін.

15. При цьому, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції та вказав на те, що, станом на момент розгляду скарги в суді першої інстанції та під час апеляційного перегляду, власниками спірного майна є не покупці за спірними договорами, а інші особи, які стали власниками майна на підставі низки правочинів відчуження спірного майна. Зазначені особи залучені до участі у справі під час розгляду судом першої інстанції. На думку судової колегії апеляційного господарського суду, права третіх осіб (банка та кредиторів) не підлягають захисту шляхом задоволення позову до набувача майна з використанням правового механізму, установленого статтями 215, 216 ЦК України, оскільки обраний скаржником спосіб захисту не призведе до відновлення порушеного права.

Такий захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно в набувача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

16. Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 19.07.2017 та постановою апеляційного суду від 20.11.2017 у справі №Б-39/64-10, в частині відмови у визнанні недійсними результатів аукціону від 24.01.2011, а також у визнанні недійсними договорів купівлі-продажу, укладених за результатами цього аукціону, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" (далі - ТОВ "ФК "Поліс", скаржник) звернулося з касаційною скаргою про скасування судових актів в оскаржених частинах, з вимогою прийняти нове рішення яким визнати недійсними результати аукціону від 24.01.2011 та договори купівлі-продажу, укладені за результатами такого аукціону.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

17. Ухвалою від 16.03.2018 Верховний Суд, у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняк В.Я. (головуючий), Білоус В.В., Пєсков В.Г. (визначеній за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, Протокол від 06.03.2018), прийняв справу №Б-39/64-10 до провадження; відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "ФК "Поліс" на ухвалу господарського суду Харківської області від 19.07.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.11.2017; призначив розгляд справи на 24.04.2018.

18. 10.04.2018 до Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" (далі - ТОВ "Приватофис") надійшов Відзив на касаційну скаргу, з запереченнями проти вимог та доводів скаржника, з проханням залишити в силі оскаржені судові акти.

19. 12.04.2018 до Верховного Суду від Колядинського А.О. надійшов Відзив, в якому боржник заперечує проти вимог ТОВ "ФК "Поліс", вважає їх безпідставними та необгрунтованими, просить Суд залишити без змін ухвалу господарського суду Харківської області від 19.07.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 у справі №Б-39/64-10.

20. 13.04.2018 ТОВ "ФК "Поліс" звернулось до суду касаційної інстанції з Поясненнями до касаційної скарги та Клопотанням про долучення до матеріалів справи постанов Верховного Суду, в якості судової практики, що підтверджує належність обраного ліквідатором способу захисту, а також, хронологію продажу майна банкрута.

21. 18.04.2018 та 19.04.2018 ТОВ "ФК "Поліс" надало відповіді на Відзиви ТОВ "Приватофис" та Колядинського А.О., відповідно.

22. У судовому засіданні 24.04.2018 у справі №Б-39/64-10 оголошено перерву в судовому засіданні до 15.05.2018 о 13.50, про що повідомлено учасників даного судового процесу під розписку (в матеріалах справи).

23. 14.04.2018 та 15.05.2018 до Верховного Суду від ТОВ "Приватофис" та Колядинського А.О надійшли Заперечення на відповіді ТОВ "ФК "Поліс" на Відзиви.

24. Представник ТОВ "ФК "Поліс", в засіданнях суду касаційної інстанції, повністю підтримав вимоги заявленої касаційної скарги, з підстав наведених у ній, відповідях на Відзиви та Поясненнях; просив Касаційний господарський суд скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 19.07.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 у справі №Б-39/64-10 в частині відмови у визнанні недійсними результатів аукціону від 24.01.2011, а також у визнанні недійсними договорів купівлі-продажу, укладених за результатами цього аукціону; прийняти нове рішення яким визнати недійсними результати аукціону від 24.01.2011 та договори купівлі-продажу, укладені за результатами такого аукціону.

25. Арбітражний керуючий Сорокін М.І., в судових засіданнях, повністю підтримував вимоги та доводи скаржника.

26. Представники ТОВ "Приватофис" та Колядинського А.О., в засіданнях Суду, проти вимог та доводів ТОВ "ФК "Поліс" заперечували, з підстав наведених у Відзивах та Запереченнях.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника (ТОВ "ФК "Поліс")

17. Скаржник доводив, що:

17.1. оскільки ліквідатор ФОП Колядинського А.О арбітражний керуючий Сорокін М.І. звернувся зі Скаргою (що розглядається) після набрання чинності редакції Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011 №4212-VI, суди першої та апеляційної інстанцій мали застосовувати приписи цієї редакції Закону.

17.2. реалізація майна Банкрута відбулась в межах безпідставно порушеної справи про банкрутство №Б-39/171-10, у виконання скасованої (за результатами апеляційного перегляду) постанови, яка, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, як незаконний судовий акт, не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення;

17.3. під час продажу спірного майна були порушені правила проведення, підготовки і оформлення торгів:

- торги було проведено до закінчення строку на заявлення вимог;

- без проведення інвентаризації та оцінки майна;

- без погодження з комітетом кредиторів;

- з порушенням ст.ст. 22, 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", в редакції Закону, яка була чинна станом на 24.01.2011.

17.4. ліквідатором ФОП Колядинського А.О арбітражним керуючим Сорокіним М.І. обрано належний спосіб захисту, у відповідності до повноважень, визначених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

17.5. строк позовної давності має починатись від дати коли ліквідатор ФОП Колядинського А.О. арбітражний керуючий Сорокін М.І. дізнався про відчуження майна боржника - банкрута у цій справі.

Доводи Колядинського А.О

18. Колядинський А.О у Відзиві на касаційну скаргу та Запереченнях на відповідь скаржника доводив, що:

18.1. спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, розглядаються господарським судом лише у межах провадження у справі про банкрутство, в якому відбувся продаж такого майна;

18.2. визнання недійсними результатів аукціону від 24.01.2011, з продажу майна ФОП Колядинського А.О., а також визнання недійсними договорів купівлі-продажу, укладених за результатами такого аукціону, не може вважатися передумовою для витребування майна з чужого незаконного володіння.

Доводи ТОВ "Приватофис"

19. ТОВ "Приватофис" у Відзиві на касаційну скаргу та Запереченнях на відповідь скаржника доводив, що :

19.1. твердження скаржника про необхідність розгляду Скарги ліквідатора ФОП Колядинського А.О арбітражного керуючого Сорокіна М.І. в межах даної справи не відповідає нормам процесуального права;

19.2. твердження скаржника про необхідність застосування до розгляду Скарги ліквідатора приписи Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України від 22.12.2011 №4212-VI є помилковими;

19.3. доводи скаржника про порушення апеляційним судом ч. 2 ст. 82, п. 3 ч.1 ст. 84, п.п. 5, 7 ч.2 ст. 105 ГПК України не можуть бути підставою для скасування законної по суті постанови;

19.4. доводи скаржника зводяться до переоцінки доказів та обставин, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

20. Конституція України

Стаття 129 встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1 цієї статті).

Стаття 124 регламентує, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

21. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод

Відповідно до ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

22. Господарський процесуальний кодекс України (далі -ГПК України), в редакції Кодексу №1798-ХІІ від 06.11.1991

Згідно зі ст.41 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За приписами ст. ст. 42, 43 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, а господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Виходячи з вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 47 ГПК України, судове рішення приймається за результатами обговорення усіх обставин справи, а ч. 1 ст. 43 названого Кодексу передбачено всебічний, повний і об'єктивний розгляд в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Стаття 11112 ГПК України встановлює, що вказівки, які містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи. Постанова касаційної інстанції не може містити вказівок про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

23. З 19.01.2013 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 4212-VI від 22.12.2011 року.

Відповідно до п. 11 розділу Х Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011 № 4212-VI положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Розгляд справи про банкрутство за новою редакцією Закону здійснюється згідно з постановою про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. При цьому правові підстави прийняття постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури визначаються відповідно до раніше чинної редакції Закону, а правові наслідки введення ліквідації процедури - за його новою редакцією (пункт 40 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013року № 01-06/606/2013 ).

Таким чином, як про це також було зазначено Вищим господарським судом України у постанові від 19.10.2016 у цій справі, до спірних правовідносин слід застосовувати норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції до набрання чинності з 19.01.2013 змін, внесених Законом України від 22.12.2011 року № 4212-VI.

За приписами ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом та забезпечує задоволення визнаних судом вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Частиною 1 ст. 25 Закону про банкрутство встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Враховуючи те, що підстави для визнання угод боржника недійсними містяться у ч. 11 ст. 17 Закону про банкрутство, положення останньої і підлягають застосуванню у випадку подання ліквідатором заяви про визнання угоди недійсною.

Поряд з цим, застосування у ліквідаційній процедурі підстав визнання недійсними договорів боржника, встановлених ч. 10 ст. 17 Закону про банкрутство для розірвання договорів боржника, є юридично неспроможним.

При визнанні договорів боржника недійсними, завдання ліквідатора полягає у поверненні майна боржника до ліквідаційної маси завдяки використанню засобів процедури банкрутства.

Виходячи з приписів Закону про банкрутство, у справі про банкрутство угода може бути визнана недійсною відповідно до цивільного законодавства України.

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у ліквідаційній процедурі господарський суд: розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно ст. 26 Закону про банкрутство, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

24. Цивільний кодекс України (далі - ЦК України)

Відповідно до ст.ст. 12, 15, 16, 20 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права, в тому числі право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права, на власний розсуд. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Як наслідок цього, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (частини четверта, п'ята статті 267 ЦК України).

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України).

У разі якщо відчуження майна мало місце після укладення правочину, який в подальшому визнано недійсним, таке майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, як від добросовісного набувача, шляхом подання віндикаційного позову на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Чинне законодавство не пов'язує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами наявності у відчужувача за останнім договором у ряді цивільно-правових договорів, які укладалися щодо спірного майна, права на його відчуження; визнання недійсними результатів торгів (аукціону) на виконання рішення суду про грошове стягнення є підставою для витребування власником майна від добросовісного набувача за статтею 388 ЦК України, оскільки майно вибуло від власника поза його волею іншим шляхом - шляхом проведення публічних торгів іншою особою на виконання судового рішення про стягнення коштів.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до ст. 300 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду розглядає справу № Б-39/64-10 в межах доводів та вимог касаційної скарги, а саме в частині вимог ліквідатора ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І. за Скаргою від 18.04.2016 (з урахуванням уточнень від 09.12.2016) щодо визнання недійсними результатів аукціону від 24.01.2011, проведений Товарною біржею "Правопорядок", з продажу майна ФОП Колядинського А.О. та договорів купівлі-продажу, укладених за результатами цього аукціону.

А.2. Щодо суті касаційної скарги

Як про це було позначено у розділі "Короткий зміст вимог" цієї постанови, постановою господарського суду Харківської області від 28.07.2010 у справі № Б-39/64-10 (залишена без змін за результатами касаційного провадження постановою Вищого господарського суду України від 10.02.2011) ФОП Колядинського А.О. визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, на підставі ст.ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Чернишова Б.С.

Враховуючи положення розділу Х Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011 № 4212-VI, та як про це також було зазначено Вищим господарським судом України у постанові від 19.10.2016 у цій справі, до спірних правовідносин слід застосовувати норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції до набрання чинності з 19.01.2013 змін, внесених Законом України від 22.12.2011 року № 4212-VI.

Таким чином, твердження скаржника про необхідність застосування до спірних правовідносин приписи Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України від 22.12.2011 року № 4212-VI є безпідставними.

Предметом розгляду, в даному випадку, є Скарга ліквідатора ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І. від 18.04.2016, з урахуванням Заяви про зміну предмету скарги від 09.12.2016, з вимогами, зокрема, про визнання недійсними результатів аукціону від 24.01.2011, а також визнання недійсними договорів купівлі-продажу, укладених за результатами цього аукціону, що і є предметом касаційного оскарження.

За визначенням ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 11 ЦК України унормовано, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Цією ж статтею передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 202 ЦК України, правочин - це дія особи, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах (аукціоні), яка полягає в процедурі підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна), продажу майна (забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - учасника прилюдних торгів (аукціону)), та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів (аукціонів), складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, аукціон є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року N 68/5 (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у постанові №6-370цс16 від 29.06.2016).

Така ж позиція була наведена Вищим господарським судом України у постанові від 19.10.2016 у цій справі.

Поряд з цим, Вищий господарський суд України у вказаній постанові, також, вказав на необґрунтованість висновків судів першої та апеляційної інстанцій про неналежний спосіб захисту, обраний ліквідатором відносно вимог про визнання результатів торгів недійсними із застосуванням наслідків недійсності правочинів, зауважив, при цьому, на те, що скаржник звертався з вимогами про визнання договорів недійсними до осіб, які є стороною спірних договорів, які придбали спірне майно на аукціоні з продажу майна банкрута і в подальшому здійснили відчужили його іншим особам.

Проте, в порушення приписів ст. 11112 ГПК України (в редакції до 15.12.2017, чинній на момент прийняття оскаржених судових актів), господарські суди попередніх інстанцій під час нового розгляду справи висновків та вказівок суду касаційної інстанції не врахували, відтак не здійснили нового розгляду справи, у встановленому процесуальним законом порядку.

За приписами ст. 25 Закону про банкрутство (у визначеній редакції), ліквідатор подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, тощо.

Аукціон від 24.01.2011 та договори, укладені за його результатами, є угодами Боржника, оскільки вчинялись від його імені, а вимоги щодо визнання таких угод недійсними заявлені саме до учасників цього аукціону, тобто переможців.

Таким чином, заявлені ліквідатором ФОП Колядинського А.О. арбітражним керуючим Сорокіним М.І. у Скарзі від 18.04.2016 (з урахуванням уточнень) вимоги в частині визнання аукціону від 24.01.2011 та договорів, укладених за результатами цього аукціону, недійсними, узгоджуються з повноваженнями та обов'язками ліквідатора у справі про банкрутство, визначеними приписами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону чинній до 19.01.2013).

Враховуючи наведене вище, приписи Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній до 19.01.2013), щодо повноважень ліквідатора у справі про банкрутство, наведені у п. 23 цієї постанови, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про правомірність заявлення ліквідатором ФОП Колядинського А.О. арбітражним керуючим Сорокіним М.І., в межах цієї справи, вимог про визнання недійсними результатів аукціону від 24.01.2011, який проводився Товарною біржею "Правопорядок" з продажу майна банкрута ФОП Колединський А.О. (за переліком), оформлених протоколами відкритих торгів № № 1, 2, 3, 4, 5, 6 від 24.01.2011; визнання недійсними договорів купівлі-продажу, укладених за результатами проведених відкритих торгів 24.01.2011 (а саме: договір купівлі-продажу від 03.09.2011, укладений з ОСОБА_1; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_2; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_3; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_4; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_5; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_6).

Підставою для визнання результатів аукціону недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону.

До предмету дослідження, з питань розгляду недійсності результатів аукціону, входять встановлення обставин підготовки до проведення аукціону (інвентаризація та оцінка майна банкрута), дотримання організатором аукціону вимог, які ставляться Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до його проведення.

Колегія суддів касаційної інстанції наголошує, що при вирішенні спорів про визнання прилюдних торгів або аукціону недійсними, слід встановити таке: чи мало місце порушення вимог законодавства при проведенні прилюдних торгів або аукціону; чи вплинули ці порушення на результати торгів та аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати торгів або аукціону.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" від 03.04.2008р. (заява №3236/03), "Рябих проти Росії" від 03.12.2003р. (заява №52854/99), "Нєлюбін проти Росії" від 02.11.2006р. (заява №14502/04)), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.308 ГПК України (у редакції від 15.12.2017), суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

В силу приписів ч. 2 ст. 300 ГПК України (у редакції від 15.12.2017), суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, у касаційної інстанції відсутні процесуальні повноваження щодо переоцінки фактичних обставин справи, встановлених під час розгляду справи місцевим господарським судом та під час здійснення апеляційного провадження.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 310 ГПК України, підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є, зокрема, порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування дослідження або огляд доказів, або інше клопотання(заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" та скасування ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційної інстанції частково (в частині відмови у задоволенні скарги ліквідатора ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І. про визнання недійсними результатів аукціону від 24.01.2011, який проводився Товарною біржею "Правопорядок" з продажу майна банкрута ФОП Колядинський А.О. (оформлених протоколами відкритих торгів № № 1, 2, 3, 4, 5, 6 від 24.01.2011) та відмови у визнанні недійсними договорів купівлі-продажу, укладених за результатами проведених відкритих торгів 24.01.2011 (а саме: договір купівлі-продажу від 03.09.2011, укладений з ОСОБА_1; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_2; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_3; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_4; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_5; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_6), з направленням справи (у скасованій частині) на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Під час нового розгляду, господарським судам належить врахувати вище викладене, повно та всебічно перевірити фактичні обставини справи, дати належну оцінку зібраним по справі доказам, доводам та запереченням сторін і в залежності від встановленого та вимог закону постановити законне і обґрунтоване рішення.

В. Судові витрати

У зв'язку з скасуванням попередніх судових рішень і передачею справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та касаційної скарги, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 42, 43 ГПК України (в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991), ст.ст. 300, 301, 308, 310, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" задовольнити частково.

2. Ухвалу господарського суду Харківської області від 19.07.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 у справі № Б-39/64-10, в частині відмови у задоволенні скарги ліквідатора ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І. про визнання недійсними результатів аукціону від 24.01.2011, який проводився Товарною біржею "Правопорядок" з продажу майна банкрута ФОП Колединський А.О. (оформлених протоколами відкритих торгів № № 1, 2, 3, 4, 5, 6 від 24.01.2011) та відмови у визнанні недійсними договорів купівлі-продажу, укладених за результатами проведених відкритих торгів 24.01.2011 (а саме: договір купівлі-продажу від 03.09.2011, укладений з ОСОБА_1; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_2; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_3; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_4; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_5; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_6), - скасувати.

3. Справу № Б-39/64-10 у скасованій частині передати на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

4. В іншій частині ухвалу господарського суду Харківської області від 19.07.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 у справі № Б-39/64-10 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

В.Г. Пєсков