РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.05.2018Справа № 910/22297/17

За позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», м. Київ

До 1. Міністерства юстиції України, м. Київ

2. Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, м. Київ

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби

Міністерства юстиції України, м. Київ

Про стягнення 1 777 866,85 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Сєров Є.І.

Від відповідача-1: Дудник А.О.

Від відповідача-2: Лисицька Ю.В., Ферштей А.М.

Від третьої особи: Рубель І.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - відповідач-2) про стягнення 1 777 866,85 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Предметом даного судового розгляду є вимога Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» заявлена до Міністерства юстиції України, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві на користь позивача грошових коштів в розмірі 1 777 866,85 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями головного державного виконавця відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра Вячеславовича у виконавчому провадженні № 50366945 на підставі статей 1166, 1174 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.17. порушено провадження у справі № 910/22297/17, залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, та призначено її до розгляду на 16.01.18.

02.01.18. від відповідача-2 надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову з підстав того, що до бюджету від Міністерства юстиції України кошти в сумі 1777866,85 грн. не зараховувались.

03.01.18. від третьої особи надійшли письмові заперечення по суті спору, які обґрунтовані правомірністю дій державного виконавця у виконавчому провадженні № 50366945 при примусовому стягненні з позивача 1 777 866,85 грн.

Крім того, у вказаних запереченнях викладено клопотання про залучення до участі в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтербізнесконсалт».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.18. постановлено розгляд справи № 910/22297/17 здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15.02.18.

29.01.18. та 31.01.18. позивачем подано письмові відповіді на відзиви третьої особи та відповідача-2, в яких викладено клопотання про повернення означених відзивів без розгляду.

В судовому засіданні 15.02.18. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про відмову позивачу в задоволенні клопотань про повернення відзивів без розгляду відповідачу-2 та третій особі, про залишення без розгляду клопотання позивача про витребування доказів в порядку ст. 81 ГПК України (подане 10.01.18.), оголошення перерви в підготовчому засіданні до 22.02.18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.18. відмовлено Міністерству юстиції України в задоволенні клопотання про призначення колегіального розгляду справи № 910/22297/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.18. відмовлено Міністерству юстиції України в задоволенні клопотання про продовження строку для надання відзиву на позовну заяву.

21.02.18. відповідачем-1 подано письмові заперечення на пояснення позивача, в яких міністерство юстиції України вказує на правомірність дій державного виконавця Медведєва О.В. у виконавчому провадженні № 50366945, вказує на наявність ухвали Господарського суду міста Києва в межах справи № 910/13862/15 про визнання таким, що не підлягає в частині наказу Господарського суду міста Києва № 910/13862/15 від 25.02.16. про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 14 183 629 грн. 97 коп., що станом на 20.05.15. еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321 рубль РФ 10 коп., а вказує на відсутність підстав для стягнення матеріальної шкоди з Міністерства юстиції України.

22.02.18. позивачем подано письмові пояснення по справі.

22.02.18. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про відмову в задоволенні клопотань третьої особи та відповідача-1 про залучення до участі в даній справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтербізнесконсалтс» та державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Кузьмишина Е.М. з підстав того, що у вказаних осіб відсутній юридичний інтерес до даної справи, що у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таких осіб не буде наділено новими правами чи покладено на них нові обов'язки, не буде змінено їх наявні права та/або обов'язки, не буде позбавлено позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

22.02.18. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про відмову в задоволенні клопотання відповідача-1 про зупинення провадження в даній справі до винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 5366628, оскільки з врахуванням приписів ст. ст. 227, 228 ГПК України у суду відсутні правові підстави для зупинення провадження у справі № 910/22297/17 із заявлених відповідачем-1 підстав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.18. в порядку ст. 81 ГПК України зобов'язано Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у строк до 07.03.18. надати інформацію (підтверджену документально) про стан виконання ВП № 53966628 з виконання наказу від 14.09.17. № 910/13862/15 про стягнення з ТОВ «Інтербізнесконсалт» (ідентифікаційний код 36185164) на користь ПАТ «Укрнафта» (ідентифікаційний код 00135390) 1 777 866,85 грн. безпідставно одержаних коштів за наказом Господарського суду міста Києва від 25.02.16. № 910/13862/15.

При цьому суд відзначає про відсутність правових підстав для зупинення провадження в даній справі до отримання інформації про стан виконання ВП № 53966628.

В судовому засіданні 22.02.18. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання до 13.03.18.

13.03.18. позивачем подано письмові пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.18. продовжено строк підготовчого провадження до 18.04.18. та відкладено підготовче засідання на 29.03.18.

29.03.18. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 910/22297/17 до судового розгляду по суті на 24.04.18.

В судовому засіданні 24.04.18. оголошено перерву до 08.05.18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.05.18. залишено без розгляду та повернуто позивачу письмові пояснення від 03.05.18. № 01/01/07/1481 з доданими до них документами.

В судовому засіданні 08.05.18. оголошено перерву до 10.05.18.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При розгляді справи по суті судом було заслухано вступне слово, з'ясовано обставини справи та досліджено докази відповідно до ст.ст. 208-210 ГПК України, після чого суд перейшов до судових дебатів (ст.ст. 217, 218 ГПК України).

Представник позивача в судовому засіданні 10.05.18. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідачів та третьої особи не визнали заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просили суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 10.05.18. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.08.15. у справі № 910/13862/15 в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРБІЗНЕСКОНСАЛТ" до Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСПОРТНІ АВТОМАТИЗОВАНІ СИСТЕМИ" про стягнення 1.033.270,08 дол. США, що еквівалентно 21.956 989,20 грн. відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.10.15. у справі № 910/13862/15 рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.15. по справі № 910/13862/15 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 1 998 634,84 дол. США, що станом на день звернення позивача з позовом (20.05.15) еквівалентно 21 008 490 (двадцять один мільйон вісім тисяч чотириста дев'яносто) грн. 35 коп. заборгованості і стягнення із відповідачів солідарно 10000 доларів, що станом на день звернення позивача з позовом (20.05.2015) еквівалентно 212 500 (двісті дванадцяти тисячам п'ятистам) грн. 00 коп. заборгованості та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити, а в решті рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 по справі № 910/13862/15 - залишено без змін.

Викладено резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.15. по справі № 910/13862/15 в наступній редакції:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю " ІНТЕРБІЗНЕСКОНСАЛТ " (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) 988 634 (дев'ятсот вісімдесят вісім тисяч шістсот тридцять чотири) доларів США 84 центи, що станом на 20.05.15. еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 21 008 490 (двадцять один мільйон вісім тисяч чотириста дев'яносто) грн. 35 коп.

3. Стягнути солідарно з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) та товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні автоматизовані системи" (01004, м. Київ, вул. Крутий узвіз, 6/2, літера А; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРБІЗНЕСКОНСАЛТ" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) 10 000 (десять тисяч) доларів США, що станом на 20.05.15. еквівалентно сумі заборгованості в розмірі 212 500 (двісті дванадцять тисяч п'ятсот) 00 грн. 00 коп.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5.Стягнути з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю " ІНТЕРБІЗНЕСКОНСАЛТ " (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) судовий збір за подачу позову в розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп, 80 390 (вісімдесят тисяч триста дев'яносто) грн. 00 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги та 400 000 (чотириста тисяч) грн. 00 грн. понесених адвокатських витрат.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.02.16. у справі № 910/13862/15 Постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.10.15. у справі № 910/13862/15 змінено. Пункт 2 частини 3 резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.15. викладено в такій редакції:

"2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) 14 183 629 (чотирнадцять мільйонів сто вісімдесят три тисячі шістсот двадцять дев'ять) грн. 97 коп., що станом на 20.05.2015 еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321 (тридцять два мільйони вісімсот двадцять тисяч триста двадцять один) рубль РФ 10 коп. ". У решті вимог про стягнення основного боргу відмовити.

Пункт 3 частини 3 резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.15. скасувати та прийняти нове рішення: у позові до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні автоматизовані системи" відмовити.

Частину 4 резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 щодо розподілу судових витрат викласти в такій редакції:

"Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) 48 720 (сорок вісім тисяч сімсот двадцять) грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, 53 593 (п'ятдесят три тисячі п'ятсот дев'яносто три) грн. 34 коп. - за подання апеляційної скарги."

В решті постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.10.15. у справі №910/13862/15 залишено без змін.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) 29 232 грн. витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

25.02.16. Господарським судом міста Києва на виконання постанови Вищого господарського суду України від 18.02.16. у справі № 910/13862/15 видано наступні накази:

- про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) 14 183 629 (чотирнадцять мільйонів сто вісімдесят три тисячі шістсот двадцять дев'ять) грн. 97 коп., що станом на 20.05.15. еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321 (тридцять два мільйони вісімсот двадцять тисяч триста двадцять один) рубль РФ 10 коп.;

- про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) 29 232 грн. витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги;

- про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) 48 720 (сорок вісім тисяч сімсот двадцять) грн. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, 53 593 (п'ятдесят три тисячі п'ятсот дев'яносто три) грн. 34 коп. - за подання апеляційної скарги.

Постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 02.03.16. відкрито виконавче провадження № 50366945 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 25.02.16. № 910/13862/15 про стягнення Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) 14 183 629 (чотирнадцять мільйонів сто вісімдесят три тисячі шістсот двадцять дев'ять) грн. 97 коп., що станом на 20.05.15. еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321 (тридцять два мільйони вісімсот двадцять тисяч триста двадцять один) рубль РФ 10 коп.

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" направило Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" заяву № 10/582 від 09.03.16. про зарахування. В заяві про зарахування вказано, що ТОВ "Інтербізнесконсалт" має зобов'язання перед ПАТ "Укрнафта" по сплаті грошових коштів на загальну суму 480388,66 грн. у зв'язку з постановою Вищого господарського суду України від 18.02.16. у справі № 910/13862/15, якою скасовано постанову апеляційного суду в частині стягнення з ПАТ "Укрнафта" витрат на послуги АО "Мельниченко, Чайка та Партнери", а також частини присуджених витрат зі сплати судового збору, та враховуючи той факт, що ПАТ "Укрнафта" на час заяви вже виконало постанову апеляційного суду в цій частині, кошти в сумі 451156,66 грн. підлягають поверненню ПАТ "Укрнафта". Згідно з постановою ВГСУ ТОВ "Інтербізнесконсалт" повинне сплатити на користь ПАТ "Укрнафта" 29232,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги. ПАТ "Укрнафта" на підставі постанови ВГСУ має сплатити на користь ТОВ "Інтербізнесконсалт" 14183629,97 грн. В зв'язку з наведеним на підставі ст. 203 ГК України, ст. 601 ЦК України, враховуючи зустрічність, однорідність зобов'язань (вимог) та настання строку їх виконання, ПАТ "Укрнафта" заявляє про зарахування зобов'язань ПАТ "Укрнафта" по виплаті ТОВ "Інтербізнесконсалт" заборгованості за постановою ВГСУ в загальній сумі 480388,66 грн. в рахунок зобов'язань ТОВ "Інтербізнесконсалт" по сплаті грошових коштів відповідно та у зв'язку з постановою ВГСУ.

Заявою від 10.03.16. № 10/591 Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" повідомило відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про заяву № 10/582 від 09.03.16. про зарахування, та вказав, що зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" за наказом Господарського суду міста Києва від 25.02.16. № 910/13862/15 про стягнення Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 14 183 629,97 грн., що станом на 20.05.15. еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321,10 рублів РФ, припинились частково на суму 480 388,66 грн. Крім вказаного, заявник просив винести постанову про відкладення провадження виконавчих дій у виконавчому провадженні № 50366945 на десять робочих днів.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про визнання недійсним одностороннього правочину - заяви Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про зарахування № 10/582 від 09.03.16.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.06.16. у справі № 910/6542/16 (залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.10.16. та постановою Вищого господарського суду України від 13.12.16.) в позові відмовлено повністю.

З огляду на вказане зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" за наказом Господарського суду міста Києва від 25.02.16. № 910/13862/15 про стягнення Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 14 183 629,97 грн., що станом на 20.05.15. еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321,10 рублів РФ, припинились частково на суму 480 388,66 грн.

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" направило Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" заяву № 10/719 від 23.03.16. про зарахування, відповідно до умов якої Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" заявляє про зарахування зобов'язань Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" по виплаті Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" грошових коштів за постановою Вищого господарського суду України від 18.02.16. у справі № 910/13862/15 в загальній сумі 1297478 грн. 19 коп. в рахунок зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" перед Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" по сплаті грошових коштів відповідно до постановою Вищого господарського суду України № 910/15376/15.

Заявою від 25.03.16. № 10/745 Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" повідомило відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про заяву № 10/719 від 23.03.16. про зарахування, та вказав, що зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" за наказом Господарського суду міста Києва від 25.02.16. № 910/13862/15 про стягнення Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 14 183 629,97 грн., що станом на 20.05.15. еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321,10 рублів РФ, припинились частково на суму 1297478,19 грн., а всього на суму 1777866,85 грн. Крім вказаного, заявник просив не виставляти і не направляти платіжні вимоги на суму 14 183 629,97 грн. з огляду на зарахування зустрічних однорідних вимог у виконавчому провадженні № 50366945 та виклав прохання в разі примусового списання з банківських рахунків ПАТ «Укрнафта» 14183629,97 грн. - не перераховувати на рахунки ТОВ «Інтербізнесконсалт» 1 777 866,85 грн. від зазначеної суми з огляду на зарахування зустрічних однорідних вимог у ВП № 50366945.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про визнання недійсним одностороннього правочину - заяви Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про зарахування № 10/719 від 23.03.16.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.16. у справі № 910/6544/16 (залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.07.16. та постановою Вищого господарського суду України від 28.12.16.) в позові відмовлено повністю.

З огляду на вказане зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" за наказом Господарського суду міста Києва від 25.02.16. № 910/13862/15 про стягнення Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 14 183 629,97 грн., що станом на 20.05.15. еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321,10 рублів РФ, припинились частково на суму 1 297 478,19 грн.

Разом з тим відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснено примусове списання з рахунків Публічного акціонерного товариство "Укрнафта" в тому числі і грошових коштів на суму 14183629,97 грн. меморіальними ордерами та розпорядженням № 50366945/16 від 04.04.16., належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи.

Платіжним дорученням № 2301 від 04.04.16. на суму 14 183629,97 грн. вказані грошові кошти було перераховано на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" з призначенням платежу: «перерах.коштів, як погаш.боргу згідно наказу № 910/13862/15 виданого 25.02.2016 господарським судом м.Києва про стягнен. з ПАТ «Укрнафта»».

Предметом даного судового розгляду є вимога Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» заявлена до Міністерства юстиції України, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві на користь позивача грошових коштів в розмірі 1 777 866,85 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями головного державного виконавця відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра Вячеславовича у виконавчому провадженні № 50366945 на підставі статей 1166, 1174 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.17. у справі № 910/13862/15, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.17. та постановою Вищого господарського суду України від 17.08.17., та набрала законної сили, визнано дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медвєдєва О.В. щодо стягнення з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" у виконавчому провадженні № 50366945 грошових коштів в сумі 1 777 866,85 грн. незаконними.

Означеною ухвалою, зокрема, встановлено наступне.

В межах виконавчого провадження № 50366945 з рахунків публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в примусовому порядку списано 15 601 992,96 грн., з яких 14 183 629,97 грн. на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" та 1 418 362,99 грн. виконавчого збору, що підтверджується меморіальними ордерами №G0316FB9SG від 16.03.16., №312/16-245 від 16.03.16., №G0316FGNFH від 16.03.16., №312/16-38 від 28.03.16., №312/16-52 від 28.02.16., 312/16-100 від 31.03.16. Відповідно до розпорядження головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медвєдєвим О.В. та платіжного доручення № 2301 від 04.04.16. грошові кошти в сумі 14183629,97 грн. як борг згідно наказу Господарського суду м. Києва від 25.02.16. № 910/13852/16 перераховано на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт". Крім того, факт списання грошових коштів в сумі 15 601 992,96 грн. в межах виконавчого провадження № 50366945 з рахунків публічного акціонерного товариства "Укрнафта" підтверджується довідкою № 10/1677 від 27.07.16., підписаною в.о. Голови правління публічного акціонерного товариства "Укрнафта" та в.о. директора департаменту бухгалтерського обліку та звітності - головного бухгалтера публічного акціонерного товариства "Укрнафта". При цьому, судом встановлено, що заявами №10/591 від 10.03.16. та №10/745 від 25.03.16. публічним акціонерним товариством "Укрнафта" було повідомлено головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медвєдєва О.В. про часткове виконання зобов'язань за наказом Господарського суду міста Києва № 910/13862/15 від 25.02.16. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 1 777 866,85 грн. Таким чином, оскільки зобов'язання публічного акціонерного товариства "Укрнафта" за наказом Господарського суду міста Києва від 25.02.16. № 910/13852/16 припинилось в частині 1777 866,85 грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на стадії виконавчого провадження, про що боржником було повідомлено виконавчу службу, однак стягнення за наказом відбулося у повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимога про визнання дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медвєдєва О.В. щодо стягнення грошових коштів в сумі 1 777 866,85 грн. незаконними є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Обставини, встановлені ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.17. у справі № 910/13862/15, суд під час провадження у даній справі вважає такими, що відповідно до приписів ст. 75 ГПК України не підлягають повторному доказуванню.

Так, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 року "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Даний принцип тісно пов'язаний з приписами ч. 4 ст. 75 ГПК України, відповідно до якої, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом наведеної норми, неодмінною умовою її застосування є один і той самий склад сторін як у справі, що розглядається господарським судом, так і у справі (або справах) зі спору, що вирішувався раніше, і в якій встановлено певні факти, що мають значення для розглядуваної справи.

Преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Оскільки, на момент розгляду даної справи набрала законної сили та діє ухвала Господарського суду міста Києва від 13.04.17. у справі № 910/13862/15, то встановлені нею факти мають обов'язкову силу для вирішення даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення).

Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, г) вина.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода -це не тільки обов'язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду (ст. 22 ЦК України).

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки завдавала шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків, коли за нормами ЦК відповідальність настає незалежно від вини.

Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними свої повноважень.

Статтею 1173 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (статті 1174 Цивільного кодексу України).

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність вини не є обов'язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов'язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов'язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Суд вважає, що збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом, а тому предметом доказування у даній справі є факти неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця при виконанні вимог виконавчого документа, виникнення шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця і заподіяння ним шкоди. Неправомірність дій (бездіяльності) державного виконавця має підтверджуватись належними доказами, зокрема, відповідним рішенням суду, яке може мати преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків. (аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду України від 25.10.05. у справі № 32/421).

У розгляді позовів про відшкодування шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій державних виконавців при виконанні судового рішення, слід враховувати, що згідно зі статтею 85 Закону України "Про виконавче провадження" на дії (бездіяльність) державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби або відмову від вчинення ними дій може бути подано скаргу до начальника відповідного органу державної виконавчої служби або до відповідного суду. Отже, факт неправомірності дій державного виконавця або інших посадових осіб державної виконавчої служби на момент розгляду господарським судом спору про відшкодування шкоди повинен вже бути встановлений відповідними засобами доказування. (п. 9 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/215 від 01.04.94. «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди»).

Як зазначалось вище, ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.17. у справі № 910/13862/15 встановлено, що оскільки зобов'язання публічного акціонерного товариства "Укрнафта" за наказом Господарського суду міста Києва від 25.02.2016р. № 910/13852/16 припинилось в частині 1777 866,85 грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на стадії виконавчого провадження, про що боржником було повідомлено виконавчу службу, однак стягнення за наказом відбулося у повному обсязі, то дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медвєдєва О.В. щодо стягнення грошових коштів в сумі 1 777 866,85 грн. є незаконними.

Враховуючи встановлені ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.17. у справі № 910/13862/15 обставини, суд при розгляді даної справи вважає, що позивачу має бути відшкодована у повному обсязі шкода, завдана неправомірними діями державного виконавця.

В даному випадку неправомірні дії державного виконавця при виконанні наказу у справі № 910/13852/16 полягали в тому, що державним виконавцем не було враховано заяви боржника про зарахування зустрічних однорідних вимог на стадії виконавчого провадження в сумі 1777 866,85 грн. та викладені в його заявах від 25.03.16. № 10/745 та від 10.03.16. № 10/591 доводи про необхідність відкладення провадження виконавчих дій у виконавчому провадженні № 50366945 на десять робочих днів, клопотання не виставляти і не направляти платіжні вимоги на суму 14 183 629,97 грн. з огляду на зарахування зустрічних однорідних вимог у виконавчому провадженні № 50366945, та ,прохання в разі примусового списання з банківських рахунків ПАТ «Укрнафта» 14183629,97 грн. - не перераховувати на рахунки ТОВ «Інтербізнесконсалт» 1 777 866,85 грн. від зазначеної суми з огляду на зарахування зустрічних однорідних вимог у ВП № 50366945.

Шкода полягає в безпідставному стягненні з позивача 1777 866,85 грн. в порядку виконавчого провадження.

Причино-наслідковий зв'язок характеризується тим, що з огляду на зарахування зустрічних однорідних вимог у ВП № 50366945 на суму 1777 866,85 грн. грошові кошти у вказаному розмірі були стягнуті державним виконавцем в примусовому порядку повторно.

Наявність вини відповідача-1 у вказаних діях не спростовано під час розгляду справи № 910/22297/17, та відповідно вона за змістом ч. 2 ст. 1166 ЦК України презюмується.

Встановлена судом наявність складу правопорушення: шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, та вини, спростовує доводи Міністерства юстиції України (викладеним в поясненнях, поданих 21.02.18.) щодо відсутності підстав для стягнення матеріальної шкоди.

Доводам департамента державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, (викладеним у відзиві, поданому 03.01.18.) та доводам Міністерства юстиції України (викладеним в поясненнях, поданих 21.02.18.) щодо правомірності дій державного виконання при стягнення 1 777 866,85 грн. у ВП № 50366945, надано правову оцінку ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.17. у справі № 910/13862/15, яка набрала законної сили, та якою, як вже відзначалось, суд дійшов висновку про незаконність дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медвєдєва О.В. щодо стягнення грошових коштів в сумі 1 777 866,85 грн.

При цьому, надаючи правову оцінку обставинам даної справи судом враховано, що Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.17. визнано наказ Господарського суду міста Києва № 910/13862/15 від 25.02.16. про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 14 183 629 грн. 97 коп., що станом на 20.05.15. еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321 рубль РФ 10 коп., таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 1777 866,85 грн. та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" на користь публічного акціонерного товариства "Укрнафта" 1777866 грн. 85 коп., коштів безпідставно одержаних за наказом Господарського суду міста Києва № 910/13862/15 від 25.02.16.

На виконання вказаної ухвали господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ, який станом на день розгляду даної справи та на момент прийняття рішення перебуває на виконанні в Печерському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві в рамках зведеного виконавчого провадження № 53671222, та не є виконаним.

При цьому, наявність означених ухвали, наказу та виконавчого провадження не нівелює висновків суду в даній справі щодо правомірності та обґрунтованості вимог Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» та не позбавляє позивача в даній справі на відшкодування йому шкоди, завданої незаконними діями Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судовому порядку.

Також, судом враховано, що як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні № 12-рп/2001 від 03.10.2001. у справі № 1-36/2001, не допускається відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади за рахунок коштів, що виділяються на утримання органів державної влади.

Таким чином, з врахуванням наведених норм права, відшкодування шкоди в даній справі може здійснюватись лише за рахунок державного бюджету (аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України у справі № 67/157-10 від 25.05.11.).

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Приписами п. 2 ч. 9 прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України встановлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) за рахунок коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) в межах бюджетних призначень за рішенням суду у розмірі, що не перевищує суми реальних збитків, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.11. (далі - Порядок), Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень (п.п. 2 п. 35 Порядку).

У відповідності до Положення про Державну казначейську службу України, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 215 від 15.04.15., (п. 1) Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Таким чином управління наявними коштами Державного бюджету України, у тому числі в іноземній валюті, коштами державних позабюджетних фондів і позабюджетними коштами установ та організацій, що утримуються за рахунок коштів Державного бюджету України, фінансування його видатків входить до компетенції Державної казначейської служби України.

Враховуючи положення вищенаведених норм чинного законодавства України, позивачу надане право звернутися до суду з вимогою про відшкодування з Державного бюджету України державою в особі органів, які виконують функції управління коштами Державного бюджету, а не за рахунок коштів, виділених державою на утримання органів, що завдали шкоду.

З огляду на те, що позивачем належним чином доведено обґрунтованість позовних вимог, вони підлягають задоволенню.

Висновки, викладені у даному рішенні, відповідають правовій позиції Вищого господарського суду України у справах аналогічної категорії (зокрема, постанова від 21.03.12. у справі № 5023/5466/11 (67/157-10)).

Щодо розподілу судових витрат, суд відзначає наступне.

У відповідності до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

З огляду на вказане судовий збір не стягується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві (01601, м. Київ, вул. Терещенківська,11-А; ідентифікаційний код 37993783) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5; ідентифікаційний код 00135390) грошові кошти в розмірі 1 777 866 (один мільйон сімсот сімдесят сім тисяч вісімсот шістдесят шість) грн. 85 коп. в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24.05.18.

Суддя Т.М. Ващенко