ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2018м. ДніпроСправа № 904/536/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушин Ю.Ю. за участю секретаря судового засідання Гаркуші К.О.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітекс", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ф ОСОБА_1", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у загальному розмірі 43 741, 35 грн. за Договором поставки №Т-П260101 від 26.01.2017 року

Представники:

від позивача ОСОБА_2, довіреність б/н від 02.05.2018

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рітекс", м. Дніпро звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ф ОСОБА_1", м. Дніпро про стягнення заборгованості у загальному розмірі 43 741, 35 грн. за Договором поставки №Т-П260101 від 26.01.2017 року. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланнями позивача на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за Договором поставки №Т-П260101 від 26.01.2017 року.

Ухвалою господарського суду від 19.02.2018року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 14.03.2018 о 10:00год.

У судовому засіданні 14.03.2018р. представник позивача підтримав позовні вимоги та надав усні пояснення по справі.

Ухвалою господарського суду від 14.03.2018р. відкладено підготовче засідання на 17.04.2018р. о 10:00, у зв'язку з неявкою відповідача до судового засідання.

20.03.2018р. до канцелярії суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, з урахуванням якої позивач просить стягнути з відповідача 35 920,00 грн. основного боргу, 5381,73 грн. пені, 610,65 грн. 3% річних та 1831,92 грн. інфляційних.

Ухвалою господарського суду від 17.04.2018 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 03.05.2018 року.

Ухвалою господарського суду від 03.05.2018 року розгляд справи відкладний до 15.05.2018 року.

Відповідач в жодне судове засідання не з'явився, відзиву на позов не надав. Поштова кореспонденція направлялась відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, який наявний в матеріалах справи (а.с.37-43).

Пунктом 99 Правил надання поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009р., передбачено, що рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

За змістом пункту 116 зазначених Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення. Невручені з поважних причин рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до пункту 117 Правил поштові відправлення повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до п. 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання судових повісток (листів з ухвалами суду) відповідачем та повернення її до суду з поміткою «повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання» є наслідками свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання.

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомлений про відкриття провадження у справі та призначені судові засідання належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов'язки, а відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність. Тому судове засідання проводиться за відсутності його повноважного представника і причини неявки цього представника у засідання судом не визнаються поважними.

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 15.05.2018 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.01.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ф ОСОБА_1» (далі-Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рітекс» (далі - Постачальник) укладено договір поставки № Т-П260101 від 26.01.2017 року (далі - договір).

Відповідно до 1.1. договору, постачальник зобов'язується протягом дії договору поставляти покупцю товар за його замовленням окремими партіями за цінами та кількості, що остаточно погоджуються сторонами в видаткових накладних, які є невід'ємною частиною договору, а також, виконувати шиномонтажні послуги, а покупець зобов'язується приймати товар та оплачувати на встановлених договором умовах.

Пунктом 4.6 договору передбачено, що перерахування грошових коштів здійснюється покупцем, з урахуванням вимог пп.4.1.-4.3. договору. Покупець зобов'язаний провести повний розрахунок за отриману партію товару в термін не більше 14 календарних днів від дати зазначеної у видатковій накладній.

Відповідно до п. 4.7 Договору датою остаточної оплати ціни (вартості) товару, вважається дата надходження грошових коштів на поточний рахунок Постачальника у розмірі 100% зазначеній у видатковій накладній.

На виконання умов договору позивач 23.06.2017 року здійснив поставку товару на загальну суму 35 920, 00 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною від 23.06.2017 року № РН - 000103 та рахунком - фактурою від 23.06.2017 року № РН - 0001064, які містяться в матеріалах справи (а.с.17).

Відповідно до акту про передачу документів 23.06.2017 року сторони підтвердили передачу відповідачу рахунку на оплату, рахунку- фактури та видаткової накладної (а.с.18).

Позивач направляв на адресу відповідача претензію №181 від 08.12.2017 року, як залишена відповідачем без відповіді.

Доказів погашення заборгованості сторонами не надано.

Відповідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що відповідачем допущено порушення строків оплати, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 35 920 грн.. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 6.3. договору сторони передбачили, що при простроченні оплати товару покупець зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних за кожен календарний день періоду прострочення платежу, а також штраф від суми боргу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до п.6.4 договору, за кожен день прострочення сплати вартості товару покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми договору.

Позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 5 381,73 грн. за загальний період з 07.07.2017 року по 29.01.2018 року, 3 % річних в розмірі 610,65 грн. за період з 07.07.2017 року по 29.01.2018 року та інфляційні в розмірі 1832,92 грн. за період серпень -грудень 2017.

Відповідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Слід врахувати, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Перевіривши розрахунок позивача, господарським судом встановлено, що сума пені, з урахуванням положень ч. 6 ст. 232 ГК України, складає 4742,42 грн.., 3 % річних складають 610,65 грн., інфляційні складають 1828,10 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме: 35 920 грн. основного боргу, 4742,42 грн. пені, 610,65 грн. 3% річних та 1828,10 грн. інфляційних. В решті позовних вимог слід відмовити.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ф ОСОБА_1" (52550, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Варварівка, вул. Дніпропетровська, б. 16, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітекс" (49000, м. Дніпро, вул. Святослава Хороброго, б. 33, офіс 44, ) заборгованість в розмірі 35 920 грн., пеню в розмірі 4742,42 грн., 3 % в розмірі 610,65 грн., інфляційні в розмірі 1828,10 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1736,10 грн.

В решті позовних вимог -відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25.05.2018

Суддя ОСОБА_3