ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2018 р. Справа № 914/3932/13

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

секретар судового засідання Лялька Н.Р.,

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне підприємство «Світ»

на рішення Господарського суду Львівської області від 14.12.2017 (головуючий суддя Чорній Л.З., судді Артимович В.М., Манюк П.Т., повний текст складено 19.12.2017)

у справі №914/3932/13

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне підприємство «Світ», м.Біла Церква

до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Кредобанк», м. Львів

про стягнення 7 410 623,37 грн.,

представники сторін:

- від позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

- від відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6

18.10.2013 до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне підприємство «Світ» (надалі ТзОВ «КП «Світ») про стягнення з ОСОБА_2 акціонерного товариства (надалі ПАТ) «Кредобанк» 7 410 623,37 грн. збитків (боргу) внаслідок безпідставного списання коштів з рахунку клієнта (із врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, а.с. 5-9, 128-129, т.1). Позовна заява мотивована тим, що 08.04.2013 без відома позивача у банківському відділенні ПАТ «Кредобанк» невідомі особи зняли із розрахункового рахунку ТзОВ «КП «Світ» 7 410 623,37 грн. готівкових коштів по чеку, який був підписаний невстановленими особами.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 14.12.2017 у даній справі (а.с. 195-210, т.3) у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення, місцевий господарський суд виходив, зокрема, з того, що позивач не довів суду:

1) факту заподіяння позивачу збитків внаслідок протиправних дій працівника відповідача, які полягали у внесенні цим працівником завідомо неправдивих відомостей до офіційного документу, а саме проставлення підпису в графі «Контролер» на грошовому чеку про отримання готівкових коштів в сумі 7 410 623,37 грн. за відсутності особи, зазначеної як отримувач коштів (керівника ТзОВ «КП «Світ»), що в подальшому стало підставою для проведення касової операції працівниками банку;

2) факту існування зобовязань перед позивачем у трьох фізичних осіб щодо повернення фінансової допомоги на загальну суму 7 410 623,37 грн.;

3) факту реального внесення трьома фізичними особами на рахунок позивача через касу банку коштів в сумі 7 410 623,37 грн. та подальшого реального зняття вказаної суми на підставі грошового чеку.

Не погодившись із ухваленим рішенням, ТзОВ «КП «Світ» оскаржило його в апеляційному порядку, посилаючись на наступне:

1) судом першої інстанції було неправильно визначено зміст спірних правовідносин, а саме, на переконання скаржника, підставою позову у даній справі є не наявність деліктних зобовязань між сторонами з приводу відшкодування шкоди, як зазначив суд, а порушення відповідачем порядку ведення банківського рахунку, яке виявилося у невиконанні банком свого обовязку повернути безпідставно списані кошти з рахунку клієнта відповідно до ст. 1073 ЦК України;

2) місцевий господарський суд дійшов невірного висновку про те, що списання коштів з рахунку позивача було «документальним». Такий висновок спростовують заяви на переказ готівки від імені ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, належним чином завірені копії яких містяться в матеріалах справи.

ПАТ «Кредобанк» подало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечило доводи та вимоги апеляційної скарги, просило відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Стосовно доводів скаржника зазначило, зокрема, наступне:

1) посилання апелянта на невірне визначення судом першої інстанції характеру правовідносин між сторонами є безпідставним та надуманим. Оцінка правовідносин між сторонами в оспорюваному рішенні суду першої інстанції надається через призму ст. 1073 ЦК України;

2) відповідно до положень ст. 21 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів» сама по собі заява на переказ готівки (документ, який використовується для ініціювання переказу коштів) не може вважатися доказом подання відповідної суми коштів у готівковій формі. Натомість, з обставин справи вбачається, що реального внесення коштів і реальної видачі коштів через касу банку не відбувалося. Це, на думку відповідача, зокрема, підтверджується: вироками Дніпровського районного суду м.Києва від 15.04.2014 у справі №755/9367/14-к та від 04.06.2014 у справі №755/12531/14-к, поясненнями посадових осіб банківського відділення ОСОБА_10 та ОСОБА_11, постановою старшого слідчого Дніпровського РУ ГУ МВС України в м.Києві від 26.02.2014 про закриття кримінального провадження №0012713 у звязку з відсутністю у діях посадових осіб ПАТ «Кредобанк» складу злочину, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України.

08.02.2018 відповідачем було подано до суду два клопотання: про закриття апеляційного провадження (у звязку з тим, що до апеляційної скарги не долучено адвокатського ордеру, який би підтверджував повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу) та про повернення апеляційної скарги без розгляду (у звязку з тим, що апеляційну скаргу подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а не через місцевий господарський суд).

Колегія суддів відмовляє в задоволенні обох вказаних клопотань, у звязку з їх безпідставністю. Так, в підтвердження повноважень представника, який підписав апеляційну скаргу, надано копію довіреності та копію його адвокатського свідоцтва, які в розумінні ч.4 ст.60 ГПК України є достатніми доказами для підтвердження належних повноважень представника. Щодо повернення апеляційної скарги без розгляду, то чинний ГПК України не передбачає можливості вчинення такої процесуальної дії після того, як апеляційне провадження було відкрите. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що повернення апеляційної скарги без розгляду з тих підстав, що Перехідні положення ГПК України тимчасово передбачають інший порядок подання апеляційної скарги, ніж той, який встановлений у ст.257 ГПК України, може, в окремих випадках, обмежувати права особи на доступ до суду та на розгляд справи впродовж розумного строку, які передбачені Конвенцією про захист прав людини та її основоположних свобод.

06.03.2018 відповідач подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи заяви свідка ОСОБА_10 колишнього начальника відділення №8 Київського відділення Центральної філії ПАТ «Кредобанк». Залучення вказаного доказу на стадії апеляційного провадження відповідач обґрунтував тим, що можливість надання такого виду доказів є новелою ГПК України в редакції, що набрала чинність з 15.12.2017, тобто вже після ухвалення рішення судом першої інстанції, у звязку з чим у відповідача не було обєктивної можливості надати цей доказ до суду першої інстанції.

Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає за можливе взяти до уваги при вирішенні даного спору заяву ОСОБА_10, яка оформлена відповідно до вимог ст. 88 ГПК України. Вказана заява підлягає оцінці на рівні з іншими доказами у даній справі із врахуванням ч.2 ст.87 ГПК України.

10.05.2018 до суду надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_12 про зупинення провадження у даній справі до прийняття законного і обґрунтованого рішення відносно службових осіб відділення №8 ПАТ «Кредобанк» в м.Києві по вул.Миру, 6 в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань від 03.08.2013 №0012713 за ч.2 ст.364-1 КК України.

Судова колегія відмовляє у задоволенні вказаного клопотання з огляду на те, що воно подано особою, яка не є учасником судового процесу у даній справі, а також з огляду на те, що ст. 227 та 228 ГПК України не містять такої підстави для зупинення провадження у господарській справі, як перебування в провадженні слідчих органів матеріалів кримінального провадження стосовно сторін даної господарської справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з огляду на наступне:

З матеріалів справи, а саме, з довідки ПАТ «Кредобанк» від 17.10.2017 (а.с. 157, т.2), письмових пояснень позивача та відповідача, а також з виписок про рух коштів по рахунку ТзОВ «КП «Світ», на які покликаються обидві сторони (а.с. 88-89, т.2, а.с. 13, т.3), вбачається, що ТзОВ «КП «Світ» має відкритий банківський рахунок №381 в гривні в ПАТ «Кредобанк».

Відповідно до виписки по особовому рахунку №381 за 08.04.2013 (а.с. 13, т. 3), вбачається, що по дебету вказаного рахунку вхідний залишок на початок дня складав 8 249,36 грн., а по кредиту 0,00 грн.

Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої постановою правління Національного банку України від 17.06.2004 №280, чинної станом на момент виникнення спірних правовідносин, по рахунках 2600 (кошти на вимогу суб'єктів господарювання) класу 2 (операції клієнтів банку) з клієнтами проводяться, зокрема, такі операції: - за дебетом рахунку проводяться суми перерахувань, виплат за розпорядженням власників рахунків згідно з режимом роботи рахунків; суми, обумовлені договором між банком та клієнтом власником рахунку; надані кредити овердрафт; - за кредитом рахунку проводяться суми, що надходять у встановленому порядку на рахунки клієнтів згідно з режимом роботи рахунків.

Зважаючи на наведене, а також беручи до уваги додаткові пояснення відповідача від 13.12.2017 (а.с. 184-191, т.3), вхідний залишок по дебету рахунку №381 на початок дня в розмірі 8 249,36 грн. означає, що у позивача існувала заборгованість перед банком на вказану суму за наданий кредит овердрафт. Вказана обставина позивачем не заперечується.

Відповідно до інформації, що міститься у вищезазначеній виписці по особовому рахунку №381 за 08.04.2013 вбачається, що в той же день, на рахунок ТзОВ «КП «Світ» від невстановлених осіб надійшли наступні готівкові кошти на загальну суму 7 410 623,37 грн.:

- о 13:06:41 год. у розмірі 7 329 123,37 грн. (призначення платежу переказ коштів д/зарах.на рах. повернен. фін. безв. позики зг. дод. угоди №1 від 05.04.2013, без ПДВ);

- о 13:25:09 год. у розмірі 10 000,00 грн. (призначенням платежу переказ коштів для зарахування на рахунок повернення безвідсоткової позики зг. дод. угоди №2 від 05.04.2013, без ПДВ);

- о 13:25:46 год. у розмірі 71 500,00 грн. (призначенням платежу переказ коштів д/зарахування на рах. повернення безв. фін. позики зг. дод. №3 від 05.04.2013, без ПДВ).

При цьому,відповідно до тієї ж виписки, о 13:25:29 год. в приміщенні відділення ПАТ «Кредобанк» №8 в м.Київ ТзОВ «КП «Світ» зняло з рахунку готівкові кошти в сумі 7 410 623,37 грн. із призначенням платежу видача безвідсоткової позики зг. дог. №№1 по 21 від 05.04.2013, без ПДВ. Підставою проведення вказаної операції відповідно до виписки є документ №ЛЄ4556476.

Для підтвердження факту здійснення вказаних операцій позивач долучив до матеріалів справи наступні докази:

- незасвідчена копія грошового чеку ЛЄ 4556476 від 08.04.2013 (а.с. 87-88, т.1), з наступними реквізитами: продавець чека ТзОВ «КП «Світ», сума чека 7 410 623,37 грн., номер рахунку продавця чека 381, одержувач коштів ОСОБА_13, цілі витрат безвідсоткова позика зг. дог. №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21 від 05.04.2013. На чеку містяться відмітки про перевірку, сплату та одержання зазначеної в чеку суми;

- засвідчені посадовою особою Дніпровського управління поліції ГУ НП у м.Києві заяви на переказ готівки (а.с. 90, 91, 92, т. 2), на яких містяться підписи платників та підписи банку:

1) №9869172 від 08.04.2013 на суму 7 329123,37 грн. (платник ОСОБА_7, одержувач ТзОВ «КП «Світ», підстава переказ коштів д/зарах.на рах. повернен. фін. безв. позики зг. дод. угоди №1 від 05.04.2013, без ПДВ);

2) №9872221 від 08.04.2013 на суму 715 000,00 грн. (платник ОСОБА_14, одержувач ТзОВ «КП «Світ», підстава переказ коштів д/зарахування на рах. повернення безв. фін. позики зг. дод. №3 від 05.04.2013, без ПДВ);

3) №9871732 від 08.04.2013 на суму 10 000,00 грн. (платник ОСОБА_9, одержувач ТзОВ «КП «Світ», підстава переказ коштів для зарахування на рахунок повернення безвідсоткової позики зг. дод. угоди №2 від 05.04.2013).

Факт існування вказаних документів сторонами не заперечується, проте ними надається різна оцінка фактам, які зафіксовані у цих документах.

Так, позивач стверджує, що 08.04.2013 мало місце реальне внесення 7 410 623,37 грн. готівкових коштів через касу банку на рахунок ТзОВ «КП «Світ» та подальше реальне зняття вказаних коштів з рахунку банку на підставі підробленого чеку. Відповідач, натомість, заперечує справжність цих операцій та стверджує про їх безгрошовий характер.

Вищенаведене стало підставою для звернення ТзОВ «КП «Світ» із позовом у даній справі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в позовній заяві (а.с. 5-8, т.1) позивач кваліфікував зняття готівкових коштів зі свого рахунку як безпідставне списання коштів банком та вважав, що вони підлягають поверненню на підставі ст.1073 ЦК України. В апеляційній скарзі він також покликається на невиконання банком положень ст.1073 ЦК України.

Факт безпідставності списання коштів, на думку позивача підтверджується вироками Дніпровського районного суду м.Києва від 15.04.2014 у справі №755/9367/14-к та від 04.06.2014 у справі №755/12531/14-к, якими встановлено факт підробки грошового чеку, на підставі якого відбулося списання коштів.

В той же час, в резолютивній частині заяви про збільшення позовних вимог від 27.07.2015 (а.с. 128-129, т.1) стягувану суму позивач визначив як «збитки (борг)».

Зважаючи на наведене колегія суддів вважає за необхідне надати правову оцінку спірним правовідносинам як в розрізі ст. 1073 ЦК України, так і в розрізі інституту відшкодування збитків.

Згідно ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ст. 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Статтею 1102 ЦК України встановлено,що розрахунковим чеком (чеком) є документ, що містить нічим не обумовлене письмове розпорядження власника рахунку (чекодавця) банку переказати вказану у чеку грошову суму одержувачеві (чекодержателю). Платником за чеком може бути лише банк, в якому чекодавець має грошові кошти на рахунку, якими він може розпоряджатися.

Відповідно до ч.3 ст. 1103 ЦК України платник за чеком (банк) повинен пересвідчитися усіма можливими способами у справжності чека, а також у тому, що пред'явник чека є повноважною особою.

Відповідно до п. 1.3 розділу 4 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою правління Національного банку України №174 від 01.06.2011, грошовий чек має містити такі обов'язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. До обов'язкових реквізитів касових документів, які оформляються для врахування суми готівки на відповідні рахунки (крім зазначених вище), також належить номер рахунку отримувача та найменування і код банку отримувача. У грошових чеках, заявах на видачу готівки, на підставі яких видається готівка, незалежно від суми, за винятком реалізації пам'ятних та інвестиційних монет, мають зазначатися дані паспорта особи-отримувача або документа, що його замінює, найменування документа, серія, номер і дата його видачі, найменування установи, що його видала.

Поряд із цим, згідно з п. 3.5 розділу 4 вказаної Інструкції, банк (філія, відділення) перед видачею готівки у видаткових касових документах (заява на видачу готівки, видатковий касовий ордер, грошовий чек) перевіряє таке: повноту заповнення реквізитів на документі; наявність підписів відповідальних осіб банку (філії, відділення), яким надано право підпису касових документів, і тотожність їх зразкам; належність пред'явленого паспорта або документа, що його замінює, отримувачу, відповідність даних паспорта тим даним, що зазначені в касовому документі; у разі отримання готівки за довіреністю - відповідність оформлення довіреності та отримання готівки вимогам законодавства України; наявність підпису отримувача.

Відповідно до ст. 1073 ЦК України, на яку покликається скаржник, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з абз. 2 п. п. 32.3.2 п. 32.3 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором. Також, статтею 33 цього Закону встановлено, що працівники банку, винні в здійсненні помилкового переказу, несуть відповідальність відповідно до закону.

Зважаючи на те, що в банківській виписці по особовому рахунку №381 за 08.04.2013 міститься покликання на документ ЛЄ 4556476, що був підставою для проведення спірної операції із видачі готівкових коштів, а в матеріалах справи наявна копія грошового чеку ЛЄ 4556476 від 08.04.2013, колегія суддів вважає необґрунтованими твердження скаржника про безпідставність списання банком коштів з рахунку ТзОВ «КП «Світ», оскільки відповідна банківська операція не була виконана банком помилково чи некоректно, а на підставі предявленого грошового чека.

Згідно із ч. 4 ст. 35 ГПК України (в редакції, чинній станом на момент ухвалення рішення судом першої інстанції), вирок суду в кримінальному провадженні який набрав законної сили, є обов'язковим для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Відповідно до ч.6 ст .75 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017), вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04.06.2014 у справі №755/12531/14-к (а.с. 143-144, т.1) ОСОБА_15 визнано винною у вчиненні злочину у сфері службової діяльності передбаченого ч.1 ст.366 КК України. Вказаним вироком встановлено, що вона, перебуваючи на посаді начальника відділення №8 Київського відділення Центральної філії ПАТ «Кредобанк», 08.04.2013 прийняла заповнений грошовий чек на імя ОСОБА_13 від бухгалтера ТзОВ «КП «Світ» ОСОБА_16 Усвідомлюючи, що ОСОБА_16 не є особою, на імя якої виданий грошовий чек про отримання готівкових коштів в сумі 7 410 623,37 грн., за відсутності ОСОБА_13 поставила свій підпис в графі «Контролер», що в подальшому стало підставою для проведення касової операції іншими працівниками банку. ОСОБА_15 свою вину визнала. Вирок суду набрав законної сили.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.04.2014 у справі №755/9367/14-к (а.с. 145-146, т.2) затверджено угоду про визнання винуватості від 31.03.2014 та визнано ОСОБА_16С винною у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема, передбаченого ч.1. ст.366 КК України. Вказаним вироком встановлено, що вона, будучи службовою особою (перебуваючи на посаді головного бухгалтера ТзОВ «КП «Світ»), 08.04.2013 у невстановлений досудовим розслідування час, перебуваючи у приміщенні відділення №8 ПАТ «Кредобанк», умисно внесла до офіційного документу завідомо неправдиві відомості, а саме, власноручно виконала підпис в грошовому чеку ЛЄ 4556476 від 08.04.2013 про отримання готівкових коштів в сумі 7 410 623,37 грн., виданому керівником ТзОВ «КП «Світ» на імя ОСОБА_13, який в подальшому подала до каси вказаного відділення банку. Вирок суду набрав законної сили.

Постановою Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві від 07.12.2017 (а.с. 36-40, т.3) закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 31.01.2014 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях представників, службових осіб ТзОВ «Евада» та ТзОВ «КП «Світ», які можливо вчинили замах на заволодіння шляхом обману майном ПАТ «Кредобанк», оскільки Господарським судом Львівської області розглядаються спори про стягнення збитків у справах №914/3931/13 та №914/3932/13, які лежать виключно в площині господарсько-правових і цивільно-правових правовідносин.

Крім того, постановою Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві від 01.08.2014 (а.с. 158-160, т.1) було закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012713 від 03.08.2013 за ч. 2 ст. 364-1 КК України у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях посадових осіб ПАТ «Кредобанк» та зазначено, що операції по банківському рахунку ТзОВ «КП «Світ», відкритого в ПАТ «Кредобанк», що були проведені 08.04.2013 в приміщенні відділення № 8 ПАТ «Кредобанк» мали безготівковий характер, тобто фактичної наявності грошових коштів не було.

Враховуючи встановлені у вироках суду та у постановах про закриття кримінальних проваджень обставини в частині наявності (відсутності) відповідних дій зі сторони працівників банку та службових осіб ТзОВ «КП «Світ», які викликають обґрунтований сумнів у тому, чи дійсно мали місце операції через касу банку із внесення та видачі готівкою коштів в розмірі 7410 623,37 грн., суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність дослідження первинних документів, на підставі яких здійснювався відповідний рух коштів.

Однак, позивачем не було долучено до матеріалів справи відповідних договорів про надання безвідсоткової фінансової позики зі сторони ТзОВ «КП «Світ» із доказами їх виконання. Так, сторонами не надано банківських документів, які б свідчили про факт надання позики на відповідні суми, а також акти сторін, які б підтверджували факт надання такої позики та подальше повернення відповідних сум.

Долучені позивачем договори безвідсоткової позики за період з 2010 по 2013 роки, укладені за участю ТзОВ «КП «Світ» (а.с. 42-180, т.3) не містять доказів їх виконання та, окрім того, серед них немає додаткової угоди №1 від 05.04.2013 на суму 7 329 123,37 грн. та додаткової угоди №2 від 05.04.2013 на суму 10 000,00 грн., які зазначені у банківській виписці від 08.04.2013 як підстави для внесення відповідних сум готівкових коштів через касу банку на рахунок ТзОВ «КП «Світ», а також договорів фінансової позики №1 21 від 05.04.2013, які зазначені як підстава для зняття готівкових коштів.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає недоведеним твердження про те, що 08.04.2013 відбулося реальне внесення грошових коштів на банківський рахунок ТзОВ «КП «Світ» №381 в загальній сумі 7 410 623,37 грн. та подальше їх реальне зняття.

Додатково, колегія суддів вважає за можливе врахувати при вирішенні даної справи покази свідка ОСОБА_10, викладені в її заяві від 23.02.2018 (а.с. 263, т.3), відповідно до яких колишній начальник відділення №8 Київського відділення Центральної філії ПАТ «Кредобанк» стверджує, що спірні банківські операції проводилися без фактичного внесення та видачі готівкових коштів в касі ПАТ «Кредобанк», тобто були безгрошовими та оформленими тільки документально. Непрямим доказом, що додатково підтверджує ці обставини, суд вважає витяг з касових операцій по рахунку НОМЕР_1 (каса відділення), проведених станом на 08.04.2013 (а.с. 11-12, т.3), з яких вбачається, що попри, ніби-то, внесення великих готівкових сум через касу банку о 13:06:41 год. та 13:06:49 год. в розмірі 7 329 123,37 грн. та 5 862 269,00 грн. відповідно, каса банку продовжувала працювати та через неї здійснювалися інші операції у наступні години: 13:23, 13:24,13:25, 13:26, 13:54, 13:56, 14:28, 14:29, 15:02, 15:30, 15:35, 15:53, 15:55, 16:02, 16:38, 16:52, 17:04, 18:18, 17:33. При цьому, на операції із внесення готівкових коштів на загальну суму 7 410 623,37 грн. та їх подальшої видачі було затрачено близько 19 хвилин.

Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів того, що ТзОВ «КП «Світ» невідкладно вчиняло будь-які дії, спрямовані на повідомлення банку про безпідставне списання значної суми коштів, яке, на його думку, мало місце 08.04.2013. Як було зазначено вище, позов у даній справі було подано лише 18.10.2013.

Надані позивачем заяви на перерахування готівки вищенаведеного не спростовують.

Таким чином, незважаючи на встановлену у вироках Дніпровського районного суду м.Києва від 15.04.2014 у справі №755/9367/14-к та від 04.06.2014 у справі №755/12531/14-к вину начальника відділення №8 Київського відділення Центральної філії ПАТ «Кредобанк» ОСОБА_15 та головного бухгалтера ТзОВ «КП «Світ» ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.366 КК України, суд вважає необґрунтованими твердження скаржника про існування факту безпідставного списання банком коштів.

Натомість, правові наслідки підробки грошового чека визначені в ч. 4 ст. 1103 ЦК України, відповідно до якої передбачено відповідальність винної сторони (платника за чеком або чекодавця) у вигляді відшкодування збитків, завданих у зв'язку з оплатою підробленого, викраденого або втраченого чека.

За положеннями ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст.1172 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових службових) обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 22 цього Кодексу особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є реальні збитки та упущена вигода.

Однак, позивач (скаржник) не стверджує факту заподіяння йому збитків, а з матеріалів справи такого не вбачається.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Перегляд справи в апеляційному порядку та дослідження доказів суд апеляційної інстанції здійснював в межах доводів та вимог, наведених сторонами в апеляційній скарзі та у відзиві на неї, відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.269 ГПК України.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції, або неправильне застосування ним норм матеріального права, які могли би бути підставою для виходу за межі доводів та вимог апеляційної скарги в порядку ч.4 ст.269 ГПК України.

З огляду на викладене, судова колегія прийшла до висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, як такого, що ухвалене відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Львівської області від 14.12.2017 у справі №914/3932/13 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне підприємство «Світ» без задоволення.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено 22.05.2018.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя Л.С. Данко