КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"29" травня 2018 р. Справа№ 911/527/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченко Б.О.

суддів: Пашкіної С.А.

Зеленіна В.О.

за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «ФМ Ложістік Дніпро»

на ухвалу Господарського суду Київської області

від 24.01.2018

у справі № 911/527/17 (суддя Ярема В.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквілон-Енергія»

до Дочірнього підприємства «ФМ Ложістік Дніпро»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІ ЕМ ДЖІ

ЛОДЖИСТІК»

2. Дочірнього підприємства «Контейнерний термінал Одеса» Компанії

«ЕЙЧ ЕЙЧ ЕЛ ЕЙ ІНТЕРНЕШНЛ ГМБХ»

про стягнення 624 689,51 гривень

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.01.2018 у справі № 911/527/17 призначено судову товарознавчу експертизу. Проведення судової товарознавчої експертизи у справі №911/527/17 доручено Товариству з обмеженою відповідальністю «Незалежний інститут судових експертиз»

Не погодившись з прийнятим рішенням, Дочірнє підприємство «ФМ Ложістік Дніпро» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського Київської області від 24.01.2018 в частині доручення проведення експертизи Товариству з обмеженою відповідальністю «Незалежний інститут судових експертиз» та в цій частині прийняти нове рішення, яким проведення експертизи по питанням № 1,2 доручити Випробувальній лабораторії «Гарант безпеки» Державного підприємства «Київський експертно-технічний центр держпраці», а питання №3 доручити Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2. ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Стаття 4 названого Закону встановлює, що за подання апеляційної скарги на ухвалу суду розмір судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на день звернення з апеляційною скаргою).

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», розмір одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2018 року складає 1 762,00 грн.

Проте, до апеляційної скарги скаржником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

При цьому, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги скаржник просить відстрочити сплату судового збору до прийняття судового рішення апеляційною інстанцією. В обгрунтування свого клопотання апелянт не надав жодних доводів, а також доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору в установленому порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

За змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

В пункті 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7 зазначено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов'язані з відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

При цьому, приписами вказаної статті передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону України від 22.05.2015 №484-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору»), господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення сплати судового збору.

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття постанови у справі (аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 27 березня 2014 року по справі № 913/740/13-г).

Проте, зважаючи на те, що до клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору не було надано жодного доказу, який би підтверджував, що його матеріальний стан не дає можливості здійснити оплату судового збору в належному порядку та розмірі, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про відстрочення сплати судового збору підлягає відхиленню, у зв'язку з необґрунтованістю та з урахуванням принципу рівності сторін.

Відтак, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником до її матеріалів не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Приписами ч. 2 ст. 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.1 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.2 ст.174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

У зв'язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення апеляційної скарги скаржнику слід сплатити судовий збір у сумі 1 762,00 грн.

Враховуючи вищевикладене та приписи Господарського процесуального кодексу України , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства та підлягає залишенню без руху на підставі ст.174, ч. 2 ст. 260 ГПК України, з метою надання стороні можливості виправити вищенаведені недоліки шляхом подання в строк, визначений цією ухвалою, докази сплати судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі.

У зв'язку з залишенням апеляційної скарги без руху, клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження на даний час не розглядається та підлягає розгляду у разі усунення недоліків скаржником.

Колегія суддів роз'яснює, що відповідно до приписів ч.4 ст.174 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 174, 234, п. 2 ч. 3 ст. 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відхилити клопотання Дочірнього підприємства «ФМ Ложістік Дніпро» про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.01.2018 у справі № 911/527/17.

2. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «ФМ Ложістік Дніпро» на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.01.2018 у справі №911/527/17 залишити без руху, надавши скаржнику строк до 15.06.2018 для усунення недоліків апеляційної скарги.

3. Попередити Дочірнє підприємство «ФМ Ложістік Дніпро», що у випадку неусунення у встановлений термін недоліків, дану апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику.

4. Всі документи та письмові докази подаються через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду (канцелярію суду) за адресою: м. Київ, вул. Шолуденко, 1 (І поверх).

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями Київського апеляційного господарського суду.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді С.А. Пашкіна

В.О. Зеленін