ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2018 м. Київ

Справа № 910/1951/18

За позовом: фермерського господарства "ПРОМІНЬ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВЕР АГРО";

про: стягнення 424.151,64 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Фермерське господарство "ПРОМІНЬ" (далі – позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВЕР АГРО" (далі – відповідач) про стягнення 424.151,64 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено зобов’язання з поставки товару за укладеним між сторонами спору договором від 26.10.2017 № 04381, що призвело до звернення позивача до суду із вимогами про стягнення з відповідача 424.151,64 грн., з яких: 386.999,64 грн. – попередня оплата та 37.152,28 грн. – пеня.

Ухвалою господарського суду від 26.02.2018 № 910/1951/18 вказану позовну заяву залишено без руху на підставі п. 8, 9 ч. 3 ст. 162 ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви - 7 (сім) днів з дня вручення даної ухвали.

До господарського суду в межах строку надійшла заява позивача з якої вбачається, що позивачем усунуті недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі господарського суду від 26.02.2018 № 910/1951/18.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.03.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/1951/18 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалися судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відтак, в розумінні ст. 242 Господарського процесуального кодексу України відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як покупцем, та відповідачем, як постачальником, укладено договір від 26.10.2017 № 04381 (далі – Договір), відповідно до предмету якого відповідач зобов’язується поставити позивачу продукцію (далі – товар), номенклатура, обсяги, строк поставки та ціни якої вказані у специфікаціях, доданих до Договору, які є його невід’ємною частиною, а позивач зобов’язується прийняти та оплатити поставлений товар (п. 1.1, 1.2 Договору).

Відповідно до п. 2.3 Договору, поставка продукції здійснюється відповідачем на протязі п’яти робочих днів з моменту отримання 100 % передплати від позивача.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що ціна товару узгоджується сторонами в специфікаціях та оплачується згідно виставленого рахунку.

Положеннями п. 4.3 Договору передбачено, що оплата товару, що поставляється, здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача на умовах 100 % передплати.

Умовами п. 8.3 Договору визначено, що у разі несвоєчасної поставки товару відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,1 % вартості несвоєчасно поставленого товару за кожен день затримки його поставки.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з поставки товару, відтак, права і обов’язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 54 Цивільного кодексу України.

Приписом ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, позивач, на виконання своїх грошових зобов'язань за Договором, на підставі рахунку на оплату від 26.10.2017 № ІА-002395, здійснив на користь відповідача попередню оплату товару 100 % в загальній сумі 386.999,64 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 27.10.2017 № 421, яке наявне в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок допущенного з боку відповідача порушення у його зобов'язанні за Договором, відповідач у термін, визначений Договором, товар позивачеві не поставив. Вказана обставина призвела до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості за Договором в сумі 386.999,64 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення зобов’язання за Договором, позивачем заявлена вимога про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені в розмірі 37.152,00 грн.

З урахуванням наведених вище фактичних обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з урахуванням такого.

Приписом ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (ст. 663 ЦК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Так позивачем, на адресу відповідача направлена вимога від 14.11.2017 № 85 про виконання зобов'язання за Договором, яка залишена відповідачем без відповіді та виконання.

Суд відзначає, жодного підтвердження факту поставки відповідачем на користь позивача товару на суму 386.999,64 грн. або повернення відповідачем вказаної суми на користь позивача сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 386.999,64 грн.

Вирішуючи спір про стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Положеннями п. 8.3 Договору визначено, що у разі несвоєчасної поставки товару відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,1 % вартості несвоєчасно поставленого товару за кожен день затримки його поставки.

Оскільки відповідач не виконав своє зобов'язання з поставки товару у строк, встановлений Договором, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені в розмірі 37.152,00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, суд керуючись п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВЕР АГРО" (01133, М.КИЇВ, ПЕЧЕРСЬКИЙ РАЙОН, БУЛЬВАР ЛЕСІ УКРАЇНКИ, БУДИНОК 26; ідентифікаційний код 34414165) на користь фермерського господарства "ПРОМІНЬ" (74030, ХЕРСОНСЬКА ОБЛ., ВИСОКОПІЛЬСЬКИЙ РАЙОН, СЕЛО ФЕДОРІВКА, ВУЛИЦЯ ГАГАРІНА, БУДИНОК 12; ідентифікаційний код 24945935) основну заборгованість в сумі 386.999 (триста вісімдесят шість тисяч дев’ятсот дев’яносто дев’ять) грн. 64 коп.; пеню в сумі 37.152 (тридцять сім тисяч сто п’ятдесят дві) грн. 00 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 6.362 (шість тисяч триста шістдесят дві) грн. 28 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац