ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" травня 2018 р. м.Київ Справа № 911/458/18

Суддя Господарського суду Київської області Янюк О.С., розглянувши матеріали

заяви кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Варта-7 Київ», м.Житомир

у справі № 911/458/18

за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафф.» Шимана Є.О.

про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафф.» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул. Ломоносова, буд. 1-Б, офіс 2, ідентифікаційний код 38151163)

ВСТАНОВИВ:

06.02.2018 ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафф.» (далі - боржник, ТОВ «Інстафф.») Шиман Є.О., у порядку ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство), звернувся до Господарського суду Київської області (далі - суд) із заявою про порушення справи про банкрутство ТОВ «Інстафф.», у зв'язку з відсутністю активів у боржника для задоволення кредиторської заборгованості.

Ухвалою суду від 12.04.2018 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Інстафф.», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, судове засідання призначено на 26.04.2018.

Постановою суду від 26.04.2018 ухвалено, зокрема: визнати ТОВ «Інстафф.» банкрутом та відкрити його ліквідаційну процедуру; при подальшому розгляді справи застосувати положення ст.95 Закону про банкруствто; ліквідатором банкрута призначити арбітражного керуючого Шимана Є.О.

З метою виявлення усіх кредиторів з вимогами за зобов'язаннями боржника, суд за допомогою автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» 26.04.2018 здійснив офіційне оприлюднення оголошення про визнання банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури ТОВ «Інстафф.» на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України (Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду) в мережі Інтернет, номер публікації якого 51011.

24.05.2018 до суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Варта-7 Київ» (далі - ТОВ «Варта-7 Київ») із заявою №1/10-05/2018 від 10.05.2018 (вх. 9875/18 від 24.05.2018) про визнання кредиторських вимог до боржника у розмірі 1 903 524,00грн.

Суд, дослідивши матеріали вищезазначеної заяви, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону про банкрутство, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Згідно із приписами ст. 84 Закону про банкрутство, відносини, пов'язані з банкрутством боржників, визначених у розділі VII «Особливості банкрутства окремих категорій боржників», регулюються Законом з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом.

Частиною 3 ст. 95 Закону про банкрутство встановлено, що кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Заява кредитора має містити, зокрема, виклад обставин, які підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування. До заяви в обов'язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника (ч. 3 ст. 23 Закону про банкрутство).

Так, до матеріалів заяви кредитора на підтвердження вимог до боржника суду надано договір про надання послуг №2502 від 25.02.2015. Згідно п. 1.4 указаного договору, виконавець зобов'язується організувати, забезпечити та провести тренінги для виконавця згідно програми, що є додатком №1 до договору. У свою чергу, із змісту зазначеного додатку вбачається, зокрема, що цикл тренінгів за програмою проводився ТОВ «Варта-7 Київ» з 02.03.2015 по 31.03.2015 згідно списку осіб, у кількості 241, який додається. Проте, вказаного списку суду надано не було.

Крім того, суду також не надано доказів направлення ліквідатору боржника Шиману Є.О. відповідної кредиторської заяви.

За таких обставин, суд вважає, що кредитором не виконано вимоги , встановлені ст. ч. 3 ст. 23 Закону про банкрутство.

Відповідно до приписів абз. 2 ч. 1 ст. 24 Закону про банкрутство та ч. 1 ст. 174 ГПК України, у разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог ч. 3 ст. 23 цього Закону, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути та залишає відповідну заяву без руху.

Ураховуючи те, що відповідну кредиторську заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. 23 Закону про банкрутство, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати ТОВ «Варта-7 Київ» час на усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 23-24 Закону про банкрутство, та ст.ст. 174, 234-235 ГПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Кредиторську заяву ТОВ «Варта-7 Київ» - залишити без руху.

2. Запропонувати ТОВ «Варта-7 Київ» виконати належним чином вимоги ст. 23 Закону про банкрутство ГПК України, а саме, надати суду:

належним чином засвідчену копію списку осіб, згідно додатку №1 до договору №2502 від 25.02.2018;

докази направлення кредиторської заяви №1/10-05/2018 від 10.05.2018 ліквідатору ТОВ «Інстафф.» Шиману О.Є.

3. Указані недоліки усунути ТОВ «Варта-7 Київ» протягом десяти днів з дня отримання ним цієї ухвали.

4. Звернути увагу заявника на те, що у разі надіслання відповідних документів до суду засобами поштового зв'язку, невідкладно повідомити про це суд на його електронну пошту () із обов'язковим зазначенням штрих-коду поштового відправлення.

5. Інформацію по справі учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/).

Відповідно до ч. 2 ст.235 ГПК України, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо від рішення оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду, яка подається у порядку, визначеному ст. 257 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Звернути увагу сторін на те, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 135 ГПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов'язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 29.05.2018.