КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2018 р. Справа№ 925/1322/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Кропивної Л.В.

Руденко М.А.

при секретарі: Петрик М.О.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Йосипака О.І. - представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Підприємства "ФАВОРИТ-2020" Всеукраїнської громадської організації інвалідів "Рух за рівні можливості"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 03.04.2018 року

у справі № 925/1322/17 (суддя Довгань К. І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОХІМЕКСІМ"

до Підприємства "ФАВОРИТ-2020" Всеукраїнської громадської організації інвалідів "Рух за рівні можливості"

про стягнення 178 533 грн. 36 коп.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БІОХІМЕКСІМ" звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Підприємства "ФАВОРИТ-2020" Всеукраїнської громадської організації інвалідів "Рух за рівні можливості" про стягнення 178 533,36 грн.

Відповідач, не погоджуючись із заявленим позовом, звернувся до господарського суду Черкаської області із зустрічним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "БІОХІМЕКСІМ", в якому просив стягнути 75 582,30 грн. за надані послуги по переробці давальницької сировини по договору №ВС від 03.03.2014р.

Також, 03.04.2018 р. відповідачем до господарського суду Черкаської області було подано заяву про застосування заходів процесуального примусу, в якій останній для спонукання позивача та його представника до добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства просив суд накласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "БІОХІМЕКСІМ" та його представника штраф у розмірі 17 620,00 грн.

Заяву вмотивовано тим, що позивач та його представник неодноразово не виконував своїх процесуальних обов'язків, покладених судом, а саме вимог ухвали суду від 12.02.2018р. щодо зобов'язання позивача направити відповідачу копії документів, що були надані ними у судовому засіданні та докази направлення подати суду.

Крім того, відповідачем 03.04.2018 р. було подано до Господарського суду Черкаської області заяву про забезпечення доказів, в якій відповідач просив суд першої інстанції витребувати оригінали документів, а саме:

- рахунок на оплату № СФ-104 від 29.04.2014 року;

- видаткова накладна РН-104 від 28.04.2014 року;

- податкова накладна від 29. 04.2014 року;

- рахунок № СФ-243 від 29.04.2014 року;

- акт надання послуг № ОУ-243 від 29.04.2014 року;

- рахунок фактура №СФ-0000001 від 04.11.14 р.;

- видаткова накладна № РН-0000001 від 25. 11. 2014 року;

- рахунок № СФ-33 від 25. 11. 2014 року;

- акт надання послуг № УУ-33 від 25. 11. 2014 року;

- товарно-транспортна накладна на поставку товару від перевізника ТОВ "Алва-Союз" від 29.04.2014 року автомобілем НОМЕР_1;

- товарно-транспортна накладна на поставку товару від ТОВ "Віда Лайн" від 25.11.2014 року автомобілем МАЗ НОМЕР_2

- оригінали документів, що посвідчують якість продукції згідно договору від 03.03.2014 року за № ВС-084 (Сертифікати відповідності, сертифікати якості).

Заяву вмотивовано тим, що в матеріалах справи відсутні оригінали доказів, що підтверджують право позивача звертатись з позовом до суду.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 03.04.2018 р. прийнято зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОХІМЕКСІМ" для спільного розгляду з первісним позовом і об'єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом у справі № 925/1322/17.

Відмовлено у задоволенні заяви відповідача про застосування заходів процесуального примусу.

Відмовлено у задоволенні заяви відповідача про забезпечення доказів.

Відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про визнання доказів неналежними, не допустимими та не достовірними.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Черкаської області від 03.04.2018 року у справі № 925/1322/17 скасувати частково, а саме в частині відмови в забезпеченні доказів та відмови в стягненні штрафу в порядку процесуального примусу, в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалу судом першої інстанції постановлено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права при неповному з'ясуванні та доведеності обставин, що мають значення для справи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Підприємства "ФАВОРИТ-2020" Всеукраїнської громадської організації інвалідів "Рух за рівні можливості" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 03.04.2018 року у справі № 925/1322/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Кропивна Л. В., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2018 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 925/1322/17 та призначено розгляд апеляційної скарги Підприємства "ФАВОРИТ-2020" Всеукраїнської громадської організації інвалідів "Рух за рівні можливості" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 03.04.2018 року у справі № 925/1322/17 на 22.05.2018 р.

У судовому засіданні 22.05.2018 р. було оголошено перерву до 24.05.2018 р.

У судове засідання 24.05.2018 р. представник позивача не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання представники сторін були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представник відповідача у судовому засіданні 24.05.2018 р. апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції в частині відмови в забезпеченні доказів та відмови в стягненні штрафу в порядку процесуального примусу скасувати.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено колегією суддів, Товариство з обмеженою відповідальністю "БІОХІМЕКСІМ" звернулось з позовними вимогами до Підприємства "ФАВОРИТ-2020" Всеукраїнської громадської організації інвалідів "Рух за рівні можливості" про стягнення 178 533,36 грн. за договором №ВС-084 на переробку давальницької сировини від 03.03.2014 р.

Відповідач, не погоджуючись із заявленим позовом, звернувся до господарського суду Черкаської області із зустрічним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "БІОХІМЕКСІМ", в якому просив стягнути 75582,30 грн. за надані послуги по переробці давальницької сировини по договору №ВС від 03.03.2014р.

03.04.2018 р. відповідачем до господарського суду Черкаської області було подано заяву про застосування заходів процесуального примусу, в якій останній для спонукання позивача та його представника до добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства просив суд накласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "БІОХІМЕКСІМ" та його представника штраф у розмірі 17 620,00 грн.

Заяву вмотивовано тим, що позивач та його представник неодноразово не виконував своїх процесуальних обов'язків, покладених судом, а саме вимог ухвали суду від 12.02.2018р. щодо зобов'язання позивача направити відповідачу копії документів, що були надані ним у судовому засіданні та докази направлення подати суду.

Крім того, відповідачем 03.04.2018 р. було подано до Господарського суду Черкаської області заяву про забезпечення доказів, в якій відповідач просив суд першої інстанції витребувати оригінали документів, а саме:

- рахунок на оплату № СФ-104 від 29.04.2014 року;

- видаткова накладна РН-104 від 28.04.2014 року;

- податкова накладна від 29. 04.2014 року;

- рахунок № СФ-243 від 29.04.2014 року;

- акт надання послуг № ОУ-243 від 29.04.2014 року;

- рахунок фактура №СФ-0000001 від 04.11.14 р.;

- видаткова накладна № РН-0000001 від 25. 11. 2014 року;

- рахунок № СФ-33 від 25. 11. 2014 року;

- акт надання послуг № УУ-33 від 25. 11. 2014 року;

- товарно-транспортна накладна на поставку товару від перевізника ТОВ "Алва-Союз" від 29.04.2014 року автомобілем НОМЕР_1;

- товарно - транспортна накладна на поставку товару від ТОВ "Віда Лайн" від 25.11.2014 року автомобілем МАЗ НОМЕР_2

- оригінали документів, що посвідчують якість продукції згідно договору від 03.03.2014 року за № ВС-084 (Сертифікати відповідності, сертифікати якості).

Заяву вмотивовано тим, що в матеріалах справи відсутні оригінали доказів, що підтверджують право позивача звертатись з позовом до суду.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 03.04.2018 р. прийнято зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОХІМЕКСІМ" для спільного розгляду з первісним позовом і об'єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом у справі № 925/1322/17; відмовлено у задоволенні заяви відповідача про застосування заходів процесуального примусу; відмовлено у задоволенні заяви відповідача про забезпечення доказів; відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про визнання доказів неналежними, не допустимими та не достовірними.

Відмовляючи в задоволенні заяви відповідача про застосування заходів процесуального примусу, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що доводи заявника не є достатніми для застосування у даній справі заходів процесуального примусу.

Відмовляючи в задоволенні заяви відповідача про забезпечення доказів, суд першої інстанції зазначив, що в судовому засіданні, яке відбулось 12.02.2018 р. представником позивача подавались оригінали документів крім товарно-транспортної накладної на поставку товару від перевізника ТОВ "Алва-Союз" від 29.04.2014 року автомобілем НОМЕР_1 та оригіналів документів, що посвідчують якість продукції згідно договору від 03.03.2014 року за № ВС-084 (Сертифікати відповідності, сертифікати якості). Надані оригінали були оглянути судом та представниками відповідача, їх копії долучені до матеріалів справи. Щодо товарно-транспортної накладної від 29.04.2014 року та документів, що посвідчують якість продукції представник позивача пояснив, що вони у позивача відсутні.

Відповідно до статті 131 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Статтею 132 ГПК України передбачено, що заходами процесуального примусу є:

1) попередження;

2) видалення із залу судового засідання;

3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом;

4) штраф.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов'язків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках невиконання процесуальних обов'язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

В той же час, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування до позивача заходів процесуального примусу відповідно до ст.ст. 131, 135 ГПК України у вигляді стягнення штрафу у сумі 17 620,00 грн., оскільки не вбачає в діях позивача зловживання ним його процесуальними правами та створення позивачем протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно до ст. 110 ГПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Як зазначено в оскаржуваній ухвалі, у судовому засіданні 12.02.2018 р. представником позивача подавались оригінали документів крім товарно-транспортної накладної на поставку товару від перевізника ТОВ "Алва-Союз" від 29.04.2014 року автомобілем НОМЕР_1 та оригіналів документів, що посвідчують якість продукції згідно договору від 03.03.2014 року за № ВС-084 (Сертифікати відповідності, сертифікати якості), які були оглянуті судом першої інстанції та представниками відповідача.

Крім того, з матеріалів оскарження вбачається, що 12.02.2018 р. позивачем вказані документи були долучені у вигляді копій до матеріалів справи № 925/1322/17.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність клопотання відповідача про забезпечення доказів.

Колегія суддів зазначає, що доводи апелянта в заяві про забезпечення доказів та в апеляційній скарзі зводиться до заперечень відповідача проти заявлених позовних вимог позивача, які мають бути оцінені та досліджені судом першої інстанції під час винесення рішення у даній справі.

За наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, наведених в оскаржуваній ухвалі, а тому відсутні підстави для скасування або зміни ухвали Господарського суду Черкаської області від 03.04.2018 р. у справі № 925/1322/17.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Підприємства "ФАВОРИТ-2020" Всеукраїнської громадської організації інвалідів "Рух за рівні можливості" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 03.04.2018 року у справі № 925/1322/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 03.04.2018 року у справі № 925/1322/17 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 925/1322/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 31.05.2018 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Руденко