ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.05.2018 Справа № 905/199/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Кошевій А.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду матеріали справи

за позовом: Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго, м.Краматорськ

до відповідача: Святогірської міської ради, м. Святогірськ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Донецька обласна державна адміністрація, м. Краматорськ

про визнання договору на оперативне управління каналізаційної насосної станції б/н від 03.01.2013 недійсним

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю;

від третьої особи: не зявився

Суть спору: Позивач, Обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомун-енерго, м.Краматорськ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Святогірської міської ради, м. Святогірськ про визнання договору на оперативне управління каналізаційної насосної станції б/н від 03.01.2013 недійсним з моменту укладання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення норм законодавства та процедури погодження при укладанні договору на оперативне управління каналізаційного насосної станції б/н від 03.01.2013.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 05.02.2018 у справі №905/199/18 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі № 905/199/18, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.03.2018 у справі №905/199/18 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Донецьку обласну державну адміністрацію, м.Краматорськ.

Відповідач у відзиві на позовну заяву 23.02.2018 №308/02.01-15 просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що укладаючи спірний договір Святогірська міська рада діяла відповідно до ст. 19 Конституції України, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

У відповіді на відзив від 19.03.2018 №юр/738 позивач вказав, що питання стосовно передачі майна в оперативне управління Обласному комунальному підприємству Донецьктеплокомуненерго повинно було вирішуватись з обовязковим погодженням з Донецькою обласною радою, наразі таке погодження відсутнє; спірний договір підписаний директором виробничої одиниці на підставі довіреності від 15.11.2012 №юр/6732, однак зазначена довіреність та Положення про порядок укладання, реєстрації, виконання та зберігання договорів в ОКП Донецьктеплокомуненерго передбачають попереднє письмове погодження вчиненого правочину з Обласним комунальним підприємством Донецьктеплокомуненерго, яке з боку юридичної особи не надавалось, відтак директор виробничої одиниці не мав повноважень укладати такий договір.

Третя особа в судові засідання не з'явилась, однак 10.04.2018 на електрону пошту суду та 16.04.2018 через канцелярію суду від третьої особи надійшли пояснення по суті спору від 10.04.2018 №06/445/0151-18, в яких Донецька обласна державна адміністрація, м.Краматорськ просить задовольнити позовну заяву позивача, зазначивши про відсутність належного обсягу прав на підписання спірного договору у директора виробничої одиниці «Святогірське багатогалузеве комунальне господарство» та відсутність погодження Донецької обласної ради стосовно питання передачі майна в оперативне управління ОКП Донецьктеплокомуненерго. Крім того, третя особа вказала про створення Святогірською міською радою спеціалізованого підприємства, Комунальне підприємство Святогірської міської ради «СЕРВІСКОМУНБУД», уповноваженого на виконання діяльності з відведення та очищення стічних вод у тому числі з можливим утриманням каналізаційно-насосної станції за адресою: м. Святогірськ, вул. Соснова, 1в. Також у зазначених поясненнях третя особа виклала клопотання про розгляд справи без її присутності. Суд задовольняє означене клопотання третьої особи.

17.04.2018 відповідач звернувся до суду з заявою про застосування строку позовної давності у відношенні поданого позивачем позову. Зазначена заява мотивована тим, що позивач пропустив строк, встановлений діючим законодавством для звернення до суду, оскільки спірний договір укладено 03.01.2013, а позовна заява датована 24.01.2018.

В поясненнях від 23.04.2018 №юр/1111, які 24.04.2018 надійшли до канцелярії суду, позивач зазначив, що враховуючи те, що позивач дізнався про порушене право у грудні 2017 року, керуючись ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається саме з цього строку.

Підготовче засідання відкладалось, ухвалою суду від 20.03.2018 продовжено підготовче провадження на 30 днів, ухвалою суду від 24.04.2018 клопотання відповідача про виклик свідків суд залишив без задоволення, підготовче провадження закрито, ухвалою суду від 24.04.2018 судове засідання з розгляду справи по суті розпочато, в судовому засіданні оголошувалась перерва з 24.04.2018 по 10.05.2018 та з 10.05.2018 по 22.05.2018.

Позивач в судових засіданнях наполягав на задоволенні позовних вимог, відповідач проти задоволення позову заперечував.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарським судом встановлено наступне:

24.07.2009 Святогірською міською радою прийнято рішення №2-XXXV-5 «Про надання згоди на передачу у комунальну власність територіальної громади м.Святогірська майна ЗАТ «Донецьктурист», яким вирішила надати згоду на передачу з власності ЗАТ «Донецьктурист» у комунальну власність територіальної громади міста Святогірська майна каналізаційної насосної станції, розташованої у м. Святогірськ по вул.60 років Жовтня, 1, яка знаходиться на балансі пансіонату «Славяногірський» - філії Донецького обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Донецьктурист».

26.08.2009 виконавчим комітетом Святогірської міської ради прийнято рішення №133 «Про затвердження акту», яким вирішено затвердити акт прийому-передачі майна пансіонату «Словяногірський» - філії Донецького обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Донецьктурист» у комунальну власність територіальної громади м. Святогріська та клопотати перед Святогірською міською радою про прийняття в комунальну власність територіальної громади м. Святогірська майна пансіонату «Словяногірський» - філії Донецького обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Донецьктурист».

Згідно рішення від 25.12.2009 №7-XLI-5 Святогірської міської ради «Про прийом майна пансіонату «Славяногірський» - філії Донецького обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Донецьктурист» у комунальну власність територіальної громади м. Святогріська» Святогірською міською радою прийнято у комунальну власність територіальної громади м. Святогірська майно пансіонату «Славяногірський» - філії Донецького обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Донецьктурист»: каналізаційної насосної станції, розташованої у м.Святогірськ по вул. 60 років Жовтня, 1 та визначено балансоутримувачем прийнятого майна виконавчий комітет Святогірської міської ради.

В листі від 22.10.2012 №26/6305 за підписом заступника генерального директора Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго повідомлено Святогірську міську раду, що Обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго не заперечує проти приймання в оперативне управління обєкту «Каналізаційна насосна станція, розташована у м. Святогірську по вул. 60 років Жовтня, 1» (територія пансіонату «Словяногірьск»), з наступною передачею в загальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходяться в управлінні Донецької обласної ради на баланс ВО «Святогірськоє МКХ» - в порядку передбаченому законодавством України.

31.10.2012 виконавчим комітетом Святогірської міської ради прийнято рішення №209 «Про передачу майна комунальної власності в оперативне управління», в якому зазначено, що враховуючи згоду Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго виконком міської ради вирішив передати в оперативне управління Обласному комунальному підприємству Донецьктеплокомуненерго майно комунальної власності територіальної громади м. Святогірська - каналізаційну насосну станцію, розташовану за адресою: 84130, м. Святогірськ, вул. 60 років Жовтня, 1.

03.01.2013 між відповідачем, Святогірською міською радою (передаюча сторона) та позивачем, Обласним комунальним підприємством Донецьктеплокомуненерго виробнича одиниця «Святогірське багатогалузеве комунальне господарство» (приймаюча сторона) укладений договір на оперативне управління каналізаційної насосної станції (договір).

Відповідно до п. 1. договору передаюча сторона доручає, а приймаюча сторона зобовязується прийняти в оперативне управління каналізаційну насосну станцію, яка розташована за адресою: м. Святогірськ, вул. 60 років Жовтня (надалі обєкт).

В п. 2.1.1. договору встановлено обовязки передаючої сторони - передати приймаючій стороні технічну та іншу документацію, необхідну для обслуговування та експлуатації каналізаційної насосної станції.

Приймаюча сторона зобовязується здійснювати експлуатацію та обслуговування обєкта у відповідності з нормативно-правовими актами України: правилами пожежної безпеки, правилами технічної експлуатації і правилами безпеки в діючих електроустановках (п. 2.2.1. договору).

Приймаюча сторона виконує взяті на себе зобовязання по цьому договору за умови, що до моменту передачі все обладнання каналізаційної насосної станції знаходиться в технічно справному стані. Технічний стан обладнання визначається повноважними представниками передаючої сторони в присутності представників приймаючої сторони, про що складається відповідний акт здачі-приймання каналізаційної насосної станції в оперативне управління, який підписується повноважними представниками обох сторін (п. 3.1. договору). У випадку зміни умов оплати праці та при зміні кількості обладнання, що обслуговується на обєкті, калькуляція повинна бути невідкладно перерахована (п. 3.2. договору).

Згідно п. 4.1. договору підставою для припинення дії договору є закінчення строку його дії.

В пункті п. 5.1. договору визначено, що договір набуває чинності з моменту підписання даного договору.

Договір підписаний міським головою Святогірської міської ради ОСОБА_3, діючого на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та директором виробничої одиниці Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго «Святогірське багатогалузеве комунальне господарство» ОСОБА_4, діючого на підставі довіреності №юр/6732 від 15.11.2012.

Відповідно до акту приймання-передачі від 03.01.2013 проведено передачу вказаного в договорі майна.

Рішенням виконавчого комітету Святогірської міської ради від 27.11.2013 №204 каналізаційній насосній станції, розташованій по вул. 60 років Жовтня у м. Святогірську, яка перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Святогірська, надана наступна поштова адреса вул. Соснова, 1В, м. Святогірськ.

Позивач звернувся з позовом про визнання договору на оперативне управління каналізаційної насосної станції б/н від 03.01.2013 недійсним з моменту укладання оскільки означений договір не погоджений з Донецькою обласною радою, а також директор виробничої одиниці Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго «Святогірське багатогалузеве комунальне господарство» ОСОБА_4 не мав повноважень на підписання договору.

Проаналізувавши надані сторонами судового процесу докази та пояснення, дослідивши та зясувавши всебічно та у повній мірі обставини справи, з якими закон повязує недійсність договору або його пунктів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Вирішуючи спір про визнання договору недійсним, суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон повязує визнання договорів недійсними: відповідність договору вимогам закону, додержання встановленої форми договору, дієздатність сторін за договором, у чому конкретно полягає порушення вільного волевиявлення та не відповідність його внутрішній волі учасника правочину, не спрямованість сторони на реальне настання правових наслідків правочину та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 215 Цивільного Кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою ст.203 Цивільного Кодексу України, а саме: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України).

Договір на оперативне управління каналізаційної насосної станції б/н від 03.01.2013 з боку позивача був підписаний директором виробничої одиниці Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго «Святогірське багатогалузеве комунальне господарство» ОСОБА_4, що діяв на підставі довіреності №юр/6732 від 15.11.2012.

Положення про виробничу одиницю обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Святогірське багатогалузеве комунальне господарство», затверджене генеральним директором ОКП «Донецьктеплокомуненерго» 08.05.2008, (далі Положення) визначає основи організації та діяльності, правове положення виробничої одиниці, яка входить до складу обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (п. 1.1 Положення).

Виробнича одиниця обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» не є юридичною особою, вона діє на господарських заходах згідно з Положенням про неї, здійснює виробничу діяльність з метою найбільшого повного та якісного задоволення споживачів щодо надання послуг по питному водопостачанню та водовідведенню; послуг по вивезенню та розміщенню твердих побутових відходів; послуг по вивезенню та розміщенню рідких нечистот та іншими видами послуг (п. 1.2 Положення).

Виробнича одиниця здійснює свою діяльність в межах прав, наданих обласним підприємством, керується законодавчими актами та іншими нормативними документами України, наказами та розпорядженнями обласного підприємства (п. 1.4 Положення).

Керує виробничою одиницею директор, якого призначає на посаду та звільнює з неї генеральний директор ОКП «Донецьктеплокомуненерго» за погодженням з місцевими органами управління. Директор діє на підставі доручення, яке видається ОКП «Донецьктеплокомуненерго» строком на один календарний рік (п. 3.1 Положення).

Згідно п. 2.2. Положення про порядок укладення, реєстрації, виконання та зберігання договорів в Обласному комунальному підприємству «Донецьктеплокомуненерго», затвердженому Наказом від 04.04.2011 №117, право підпису договорів директора ВО мають право відповідно до повноважень, встановлених в довіреності.

Виходячи зі змісту довіреності від 15.11.2012 Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі генерального директора ОСОБА_5 уповноважив директора виробничої одиниці Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго «Святогірське багатогалузеве комунальне господарство» ОСОБА_4 укладати договори на надання послуг по питному водопостачанню та водовідведенню; на надання послуг по вивезенню та розміщенню твердих побутових відходів; на надання послуг по вивезенню та розміщенню рідких нечистот; на прибирання території міста; інші господарські договори за попереднім письмовим погодженням з Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго».

Отже, для укладання договору на оперативне управління каналізаційної насосної станції б/н від 03.01.2013 необхідно було отримати попереднє письмове погодження Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго».

Як зазначалось вище, в матеріалах справи наявний лист від 22.10.2012 №26/6305 Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», згідно якого Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» не заперечує проти приймання в оперативне управління обєкту «Каналізаційна насосна станція, розташована у м. Святогірську по вул. 60 років Жовтня, 1» (територія пансіонату «Словяногірьск»), з наступною передачею у загальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходяться в управлінні Донецької обласної ради на баланс ВО «Святогірськоє МКХ» - в порядку передбаченому законодавством України.

Тобто, відповідачем доведена згода Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» на укладання договору, при цьому відсутність в майбутньому передачі зазначеного майна у загальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходяться в управлінні Донецької обласної ради на баланс ВО «Святогірськоє МКХ» не спростовує факту її наявності.

Крім того, згідно ст. 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т.ін.).

В матеріалах справи наявний лист Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго від 02.12.2016 № 22/3133, в якому позивач просить відповідача виконати умови договору щодо поновлення електропостачання на КНС-6 та надати всю необхідну документацію, в іншому випадку позивач буде вимушений припинити обслуговування КНС, отже зі змісту вказаного листа вбачається, що спірний правочин є схваленим позивачем.

У відповідності із ст. 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Засади комунальної власності на майно, що належить територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах та їх повноваження щодо цього майна визначені Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно ст. 2 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

У відповідності до ст. 29 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать зокрема управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду (частина 5 статті 60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні").

Правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб'єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом) (частина 1 статті 137 ГК України).

Спірне майно згідно Рішення Святогірської міської ради від 25.12.2009 №7-XLI-5 прийнято у комунальну власність територіальної громади м. Святогірська та визначено балансоутримувачем прийнятого майна виконавчий комітет Святогірської міської ради.

При цьому суд зазначає, що спірний договір не підпадає під регулювання Глави 70 Управління майном Цивільного кодексу України, оскільки згідно ст.ст. 1029, 1035 Цивільного кодексу України за договором управління майном одна сторона передає другій стороні майно в управління, а друга сторона зобов'язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача), істотними умовами договору управління майном є, зокрема, розмір і форма плати за управління майном, тоді як договором від 03.01.2013 плата не передбачена.

Частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Вивчивши зміст договору та правовідносини, що склались між сторонами, суд дійшов висновку, що цей договір за своєю правовою природою є договором послуг.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже позивач у відповідності до умов договору від 03.01.2013 зобов'язався надати послуги щодо обслуговування та експлуатації каналізаційної насосної станції, що є комунальною власністю територіальної громади м. Святогірська.

31.10.2012 виконавчим комітетом Святогірської міської ради прийнято рішення №209 про передачу майна комунальної власності територіальної громади м. Святогірська - каналізаційну насосну станцію, розташовану за адресою: 84130, м. Святогірськ, вул. 60 років Жовтня, 1 в оперативне управління Обласному комунальному підприємству Донецьктеплокомуненерго.

Позивач зазначив, що укладанню договору передує процедура погодження розгляду такого питання Донецькою обласною радою.

У відповідності до п. 1.1 Статуту ОКП «Донецьктеплокомуненерго», затвердженого розпорядженням голови облдержадміністрації від 08.12.2006 №597 чинного на момент укладання договору, Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» засноване на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходиться в управлінні Донецької обласної ради.

ОСОБА_6 є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходиться в управлінні Донецької обласної ради і закріплюється за ним на праві оперативного управління. Здійснюючи право оперативного управління, підприємство володіє та користується наданим йому майном самостійно, відповідно до чинного законодавства. Відчуження майна ОСОБА_6 та надання його в оренду фізичним та юридичним особам здійснюється в порядку, встановленому Донецькою обласною радою (п.п. 5.2, 5.3 статуту).

Відносини ОСОБА_6 з іншими підприємствами, організаціями, громадянами у усіх сферах діяльності здійснюється на основі договорів. ОСОБА_6 вільне у виборі предмету договору, визначені зобовязань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечить законодавству України (п. 6.1.5 статуту).

В даному випадку каналізаційна насосна станція, що розташована за адресою: 84130, м. Святогірськ, вул. 60 років Жовтня, 1 (м. Святогірськ, вул. Соснова, 1В), є комунальною власністю територіальної громади м. Святогірська, доказів того, що воно є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходиться в управлінні Донецької обласної ради не надано, а тому погодження Донецької обласної ради на укладання договору не потрібно.

Твердження позивача, що сторонами в договорі не зазначено істотні умови, а саме строк дії договору не є підставою для недійсності договору на підставі наступного.

При укладенні господарського договору сторони зобовязані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч.3 ст. 180 ГК України). У разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України (ч.8 ст. 181 ГК України).

Отже, якщо при укладенні господарського договору сторони не досягли згоди з усіх його істотних умов, то на стадії укладення договору може мати місце визначення договору як неукладеного, а не визнання його недійсним. В той же час, згідно висновків Верховного Суду України, які викладені у його постанові від 25.06.2011 у справі №7/221-09, визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору в разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх його істотних умов, а не за наслідками виконання договору сторонами.

Судом прийнято до уваги, що сторони виконували умови договору від 03.01.2013, що сторонами не заперечується, а отже укладений договір не можна вважати таким, що не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені договором, отже підстав для встановлення факту неукладеності спірного договору не має.

В позовній заяві позивач зазначив, що відповідач не передав технічну та іншу документацію, необхідну для обслуговування та експлуатації каналізаційної насосної станції, що зазначено в п.2.1.1 договору, однак невиконанням сторонами умов договору в будь-якому випадку не може бути підставою недійсності договору.

Крім того, відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є способом захисту порушених прав, проте позивачем не доведено суду в чому саме полягає порушення його прав внаслідок укладання спірного договору.

Також, виходячи з умов спірного договору та переписки сторін суд враховує соціальну значимість означеного договору для мешканців територіальної громади міста Святогірська.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи те, що позивач не довів суду належними та допустимими доказами наявності правових підстав, з якими закон пов'язує недійсність спірного договору у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи, оскільки суд дійшов висновку, що підстави визнання означеного договору недійсним відсутні, суд позовну давності не застосовує.

З урахуванням норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача повністю.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго, м. Краматорськ (84307, Донецька область, м. Краматорськ, пров. Земляний, 2, ) до Святогірської міської ради, м. Святогірськ (84130, Донецька область, м. Святогірськ, вул. Володимира Сосюри, 8, ) про визнання договору на оперативне управління каналізаційної насосної станції б/н від 03.01.2013 недійсним з моменту укладання, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Донецьку обласну державну адміністрацію, м. Краматорськ (84306, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 6, ).

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 22.05.2018 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення складено та підписано 30.05.2018.

Суддя Г.Є. Курило