ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2018 р. м. Київ Справа № 911/340/18

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Бойко О.Ю., розглянувши справу

за позовом Управління капітального будівництва ОСОБА_1 міської ради,

м. Бориспіль,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ІБК Укртехспецбуд-ТД», м. Київ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_1 міської ради Київської області, м. Бориспіль

про розірвання договору та стягнення 1 463 520,49 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність від 19.03.2018 № 03-16/59;

ОСОБА_3, керівник;

від відповідача: ОСОБА_4, довіреність №16/04 від 16.04.2018;

від третьої особи: ОСОБА_5, довіреність від 26.01.2016 №12-34-283.

СУТЬ СПОРУ:

позивач Управління капітального будівництва ОСОБА_1 міської ради звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою від 16.02.2018 №03-16/35 до товариства з обмеженою відповідальністю «ІБК Укртехспецбуд-ТД», в якому просить суд:

- розірвати договір №11 від 04.09.2017 про закупівлю робіт, укладений між Управлінням капітального будівництва ОСОБА_1 міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю «ІБК Укртехспецбуд-ТД»;

- стягнути з ТОВ «ІБК Укртехспецбуд-ТД» на користь позивача 1463520,49 грн. заборгованості, що складається з 1391686,58 грн. не використана сума попередньої оплати та 71 833,91 грн. неустойки;

- стягнути з ТОВ «ІБК Укртехспецбуд-ТД» на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 21 952,81 грн. за звернення до суду з вимогою майнового характеру та 1762,00 грн. за звернення до суду з вимогою немайнового характеру.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04.09.2017 між Управлінням капітального будівництва ОСОБА_1 міської ради (замовник) та ТОВ «ІБК Укртехспецбуд-ТД» (підрядник) був укладений договір №11 про виконання будівельних робіт. На виконання умов договору, замовником було здійснено попередню оплату робіт в розмірі 6 000 000,00 грн. Однак, відповідач в порушення умов договору не надав підтверджуючих документів щодо використаної суми авансу в сумі 1 391 686,58 грн. та не повернув невикористану частину авансу на відповідний розрахунковий рахунок в Державній казначейській службі України. На підставі наведеного, позивач керуючись ст. 651 ЦК України, вважає, що вказаний договір підлягає розірванню, оскільки відповідач допустив істотне порушення умов договору, а невикористаний аванс підлягає поверненню. Крім того, у звязку з порушенням умов договору позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 71 833,91 грн.

Ухвалою суду від 22.02.2018 позовну заяву від 16.02.2918 №03-16/35 залишено без руху та зобовязано позивача усунути недоліки позовної заяви.

26.02.2018 від Управління капітального будівництва ОСОБА_1 міської ради до господарського суду Київської області надійшов супровідний лист із заявою про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 02.03.2018 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/340/18, ухвалено, що справа розглядатиметься в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі №911/340/18 призначено на 19.03.2018. Суд врахував, що договір №11 про закупівлю робіт від 04.09.2017 укладений на будівництво у м. Бориспіль Київської області дошкільного навчального закладу по вул. В. Момота, 46-а. Відповідно до частин 1, 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть предявлятися за місцем виконання цих договорів. Право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, крім випадків виключної підсудності.

19.03.2018 від Управління капітального будівництва ОСОБА_1 міської ради до господарського суду Київської області надійшов супровідний лист та заява, в якій позивач зазначає, що рішення у даній справі може вплинути на права і обовязки ОСОБА_1 міської ради, оскільки спір, що виник між сторонами договору, стосується бюджетних коштів. ОСОБА_1 міська рада є головним розпорядником бюджетних коштів і фінансує Управління капітального будівництва, а частиною предмету розгляду даного спору є вимога повернути невикористану частину авансу (бюджетних коштів).

Ухвалою суду від 19.03.2018 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача залучено ОСОБА_1 міську раду Київської області, підготовче засідання відкладено на 02.04.2018.

02.04.2018 від ТОВ «ІБК Укртехспецбуд-ТД» до господарського суду Київської області надійшла заява про відкладення розгляду справи та клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву та відзив на позов, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Свою позицію обґрунтовує тим, що відповідачем було складено та надано на погодження позивачу ОСОБА_6 виконаних робіт типова форма №КБ-2в, та довідку про вартість виконаних робіт типова форма №КБ-3, щодо використання зазначеної суми авансу, однак жодних підписаних актів до відповідача не повернулось. На підтвердження наявності матеріалів, закуплених для здійснення будівельних робіт на обєкті, відповідач надав виписку з оборотно-сальдової відомості по рахунку:20 «Відомість ресурсів». Також відповідач наголошує на тому, що відсутні підстави для розірвання договору у звязку з відсутністю істотного порушення умов договору.

02.04.2018 від ОСОБА_1 міської ради Київської області до господарського суду Київської області надійшли письмові пояснення, в яких третя особа зазначає, що відносини щодо державного фінансування капітального будівництва врегульовано порядком, затвердженим КМУ від 27.12.2001 №1764. Частиною 2 пункту 19 цього Порядку врегульовано, що замовник перераховує підряднику аванс, якщо це передбачено договором. Розмір авансу не може перевищувати 30 % вартості річного обсягу робіт. Підрядник зобовязується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів протягом 3 місяців після одержання авансу. По закінченні тримісячного терміну невикористані суми авансу повертаються замовнику. Таким чином, на думку третьої особи, відповідач порушив умови договору та норми Порядку, затвердженого КМ України від 27.12.2001 №1764, а тому кошти підлягають поверненню, а договір розірванню.

Ухвалою суду від 02.04.2018 підготовче провадження закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті на 16.04.2018.

В судовому засідання 16.04.2018 оголошено перерву в розгляді справи до 24.04.2018, про що присутніх представників сторін повідомлено особисто під розпис.

24.04.2018 від Управління капітального будівництва ОСОБА_1 міської ради до господарського суду Київської області надійшли додаткові пояснення, в яких позивач вказує, що на адресу позивача актів виконаних робіт і закупівлю товарів у термін, передбачений договором та постановою КМУ від 27.12.2001 №1764, на спірну суму авансового платежу не надходило. Разом з тим, позивач наголошує на тому, що відповідачем не долучено до відзиву належних та допустимих доказів скерування таких актів. Також позивач вказує, що договір має змішаний характер і не є звичайним договором підряду, оскільки заснований на використанні бюджетних коштів, до яких застосовуються спеціальні норми законодавства. Так, на думку позивача, повернення не використаної суми авансового внеску є істотною умовою договору. Відповідно до ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору.

24.04.2018 від ТОВ «ІБК Укртехспецбуд-ТД» до господарського суду Київської області надійшов супровідний лист з додатками.

В судове засідання 24.04.2018 зявились представники позивача, відповідача та третьої особи.

Розглянувши позов Управління капітального будівництва ОСОБА_1 міської ради, м. Бориспіль (далі УКБ ОСОБА_1 міськради) до товариства з обмеженою відповідальністю «ІБК «Укртехспецбуд-ТД», м. Київ (далі ТОВ «ІБК «Укртехспецбуд-ТД»), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 міської ради Київської області, м. Бориспіль ( далі ОСОБА_1 міськрада) про розірвання договору та стягнення 1 463 520,49 грн., всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

04.09.2017 між УКБ ОСОБА_1 міської ради та ТОВ «ІБК «Укртехспецбуд-ТД» (підрядник) укладено договір №11 про закупівлю робіт, відповідно до умов якого:

- в порядку та на умовах, визначених цим договором, підрядник зобовязується на свій ризик та по завданню замовника і за його рахунок виконати будівельні роботи по обєкту будівництво дошкільного навчального закладу по вул. Володимира Момота, 46-а в м. Бориспіль Київської області, а замовник зобовязується надати підряднику затверджену проектну та дозвільну документацію, прийняти виконані підрядником роботи і оплатити їх відповідно до умов даного договору (пункт 1.2 договору);

- ціна будівельних робіт по цьому договору становить 42 490 000,00 грн. в т.ч. 7 081666,67 грн. (пункт 3.1 договору);

- річна сума фінансування на 2017 рік по даному обєкту становить 20 000 000,00 грн. в т.ч ПДВ 3 333 333,33 грн. (пункт 3.2.1 договору);

- замовник може здійснювати попередню оплату робіт в порядку та на умовах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 №117, та порядку державного фінансування капітального будівництва, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1764 зі змінами, у розмірі що не перевищує 30% вартості річного обсягу робіт, що складає 6 000 000,00 грн., в т.ч. ПДВ -1 000 000,00 грн. (пункт 5.9 договору);

- підрядник зобовязаний використати попередню оплату в строк не більше трьох місяців з моменту надходження коштів на його рахунок (пункт 5.10 договору);

- при використанні попередньої оплати підрядник повинен надати відповідні підтверджуючі документи (акти виконаних робіт типова форма №КБ-2в, та довідка про вартість виконаних робіт типова форма №КБ-3) щодо використання зазначеної суми. Невикористану суму попередньої оплати підрядник повинен повернути замовнику на розрахунковий рахунок в Державній казначейській службі України. Підрядник подає звіт про використання попередньої оплати протягом 3 робочих днів з дня закінчення її використання (пункт 5.11 договору);

- замовник має право розірвати договір, надіславши повідомлення підряднику, у разі: прийняття рішення про припинення будівництва, в тому числі шляхом консервації або ліквідації незавершеного будівництва; прийняття судом постанови про визнання підрядника банкрутом. Замовник має право ініціювати розірвання договору, якщо підрядник за своєї вини: не розпочав виконання робіт протягом 15 робочих днів з дня, коли він повинен, згідно з договором, розпочати їх виконання; виконав роботи з істотними недоліками і не забезпечив їх усунення у визначений замовником строк; допустив недоліки (дефекти), які виключають можливість використання обєкту для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунуті підрядником (пункт 6.8.4 договору);

- у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобовязань при закупівлі робіт за бюджетні кошти учасник сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невиконаних зобовязань згідно з договором. Неустойка підлягає стягненню у повному розмірі незалежно віл відшкодування збитків (пункт 7.2 договору);

- цей договір набуває законної сили з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань (пункт 12.1 договору);

Додаток №1 до договору «Договірна ціна». Додаток №2 до договору «Зведений кошторисний розрахунок». Додаток №3 до договору «Календарний план-графік».

Суд не погоджується з доводами позивача, що договір №11 є змішаним договором.

Так, змішаний договір це договір який містить елементи різних договорів. До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Договір №11 за своєю правовою природою є договором будівельного підряду, а факт того, що замовник здійснює оплату підряднику за рахунок державних асигнувань, не впливає на правову природу договору.

Відповідно до частини 2 ст. 317 ГК України, загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду.

Згідно частин 1, 2 ст. 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач на виконання умов договору платіжним дорученням від 07.09.2017 № 428 перерахував відповідачу аванс в сумі 6 000 000,00 грн., про що свідчить залучена до матеріалів справи копія платіжного доручення, після чого відповідач за умовами договору (п.5.10) не пізніше 3 місяців був зобовязаний використати попередню оплату та надати позивачу відповідні підтверджуючі документи (акти виконаних робіт типова форма №КБ-2в, та довідка про вартість виконаних робіт типова форма №КБ-3) щодо використання зазначеної суми, а невикористану суму попередньої оплати повернути замовнику на розрахунковий рахунок в Державній казначейській службі України та подати звіт про використання попередньої оплати протягом 3 робочих днів з дня закінчення її використання.

Позивач твердить, що в порушення умов договору підрядником було надано підтверджуючі документи щодо лише частини використаної попередньої оплати. По закінченню трьохмісячного терміну залишок невикористаної суми попередньої оплати в розмірі 1 391 686,58 грн., документів щодо використання якої не було подано, відповідач на відповідний розрахунковий рахунок в Державній казначейській службі не повернув.

Відповідач в підтвердження наявності матеріалів, закуплених для здійснення будівельних робіт на обєкті надав суду виписку з оборотно-сальдової відомості по рахунку: 20 «Відомість ресурсів». На підтвердження необхідності закупівлі саме цих матеріалів подав витяг з відомості ресурсів ВРЛС 2-1-1 та витяг з відомості ресурсів ВРЛС 7-1-1 із зазначенням матеріалу та його кількості. Відповідач вказує, що документи, що підтверджують закупівлю зазначених матеріалів, передавались позивачу, проте не були ним враховані.

Суд зазначає, що відповідно до умов договору відповідач зобовязався не пізніше 3 місяців використати аванс та надати позивачу відповідні підтверджуючі документи (акти виконаних робіт типова форма №КБ-2в, та довідка про вартість виконаних робіт типова форма №КБ-3) щодо використання зазначеної суми, та подати звіт про використання попередньої оплати протягом 3 робочих днів з дня закінчення її використання.

Суду не подано доказів того, що відповідач відповідно до своїх обовязків, передбачених пунктами 5.10, 5.11 договору, подав позивачу підтверджуючі документи щодо використання спірної суми попередньої оплати, та звіт про використання авансу. Такі документи не були подані також і суду, в тому числі на вимогу ухвали суду від 02.03.2018 в порядку частини 2 ст. 74 ГПК України.

Крім того, повідомлення замовника про готовність виконаних робіт до прийняття, складення Акту прийняття будівельних робіт та передача його для підписання замовнику є обовязками відповідача як підрядника.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обовязок доведення факту використання спірної суми авансу, факту подання відповідачем позивачу підтверджуючих документів та звіту щодо використання попередньої оплати та/або факту перерахування невикористаної суми авансу на рахунок замовника покладається саме на відповідача .

Відповідач доказів належного виконання своїх зобовязань за договором не представив, відповідно доводи позивача не спростував.

Відповідно до п. 5.11 договору та ч.2 п.19 Порядку державного фінансування капітального будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1764 від 27.12.2001, по закінченні тримісячного терміну невикористані суми авансу повертаються замовнику на розрахунковий рахунок в Державній казначейській службі України.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 1 391 686,58 грн. підлягає задоволенню повністю в заявленій сумі.

Щодо вимоги позивача про стягнення пені в сумі 71 833,91 грн., суд зазначає таке.

В порядку пунктів 5.10, 5.11 договору після спливу тримісячного строку з моменту одержання авансу та не підтвердження використання авансу відповідними документами та звітом, у відповідача виникло зобовязання повернути невикористану частину авансу на визначений рахунок у Державній казначейській службі. При цьому неповернення невикористаної суми авансу є порушенням зобовязання, джерелом якого є господарський договір.

Згідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 7.2 Договору визначено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобовязань при закупівлі робіт за бюджетні кошти учасник сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невиконаних зобовязань згідно з договором. Неустойка підлягає стягненню у повному розмірі незалежно від відшкодування збитків.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов'язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 ст. 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Зазначене кореспондується з положеннями ст. 549 ЦК України, відповідно до яких неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно до частини 3 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку, отже нарахування пені має здійснюватись з наступного дня після спливу строку виконання грошового зобовязання та припинитися або в переддень виконання грошового зобов'язання (оскільки день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені або у відповідне число через шість місяців після дати початку нарахування пені.

За таких обставин, здійснивши перевірку розрахунку пені (з 13.12.2017 по 14.02.2018), суд встановив, що вірно розрахований розмір належної до стягнення з відповідача на користь позивача пені становить 71 833,91 грн., а відтак вказані вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Позивач твердить, що у звязку з допущення відповідачем істотного порушення умов договору, такий підлягає розірванню на підставі ст. 651 ЦК України. Вказує, що при укладенні договору розраховував на відповідне виконання всіх умов договору, в тому числі і належне використання бюджетних коштів, натомість не отримав до цього часу відповідних звітів щодо використання суми авансу або відповідного повернення невикористаної суми, що призвело до негативних наслідків, а саме блокування рахунків позивача ОСОБА_1 управлінням Державної казначейської служби України Київської області (Копія Розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 05.02.2018 №3 додана до матеріалів справи).

Щодо вимоги позивача про розірвання договору №11 від 04.09.2017 про закупівлю робіт, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору.

Відповідно до правової позиції постанови Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі №6-75цс13 оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладені договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду.

Істотність порушення визначається виключно за обєктивними обставинами, що склались у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як субєктивний чинник) сторони, що припустилась порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч.2 ст. 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладені договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду викладена у постанові від 04.04.2018 №910/4590/17.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне та обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Договір був спрямований перш за все на отримання кінцевого результату будівництва дошкільного навчального закладу в м. Борисполі по вул. Володимира Момота 46-а обєкту, видатки на який було заплановано Рішенням ОСОБА_1 міськради від 22.12.2016 №1406-20-VІІ «Про бюджет міста Борисполя на 2017 рік», і завершення будівництва якого заплановано на VІ кв. 2019 року.

Суду не подано доказів того, що підрядник допускає відступи від умов договору, які погіршили роботу, або допускає використання неналежних матеріалів, або інші недоліки, які знижують якість та придатність кінцевого результату до використання (ст. 858 ЦК України).

Суду не подано доказів прострочення підрядником графіку виконання робіт (Додаток №3 до Договору).

Суд враховує, що відповідачем щодо більшої суми авансу подано підтверджуючі документи щодо його використання.

Суд враховує, що ненадання звіту про використання авансу та неповернення вчасно невикористаної частини авансу не належить до підстав ініціювання розірвання договору замовником, передбачених пунктом 6.8.4 Договору.

Здійснивши аналіз наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що не подання відповідачем підтверджуючих документів щодо використання частини авансу та не повернення такої, не позбавило позивача значною мірою того, на що він міг розраховувати при укладені договору, з огляду на те, що згідно календарного плану-графіку виконання робіт до договору №11, виконання будівельних робіт відповідачем планується до 2019 року включно, а сума невикористаного авансу, як вже встановлено судом, підлягає поверненню позивачу. Крім того, судом також враховано, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами завдання відповідачем шкоди позивачу, яка б не дозволила позивачу отримати очікуване при укладені договору.

Натомість розірвання договору призведе до більш значних негативних наслідків, оскільки потребуватиме проведення нової процедури закупівлі робіт за державні кошти для визначення нового підрядника, що унеможливить отримання кінцевого результату будівництва у встановлений строк.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність істотного порушення договору з боку підрядника, а відтак і про відсутність підстав для розірвання договору №11 від 04.09.2017, з підстав визначених ст.651 ЦК України, якими позивач керувався при обґрунтуванні вимоги про розірвання договору.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи вимоги позивача та заперечення відповідача, суд задовольняє позов Управління капітального будівництва ОСОБА_1 міської ради частково, приймає рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ІБК Укртехспецбуд-ТД" 1 391 686,58 грн. невикористаного авансу та 71833,91 грн. пені, а в іншій частині позовних вимог відмовляє.

У звязку із частковим задоволенням позову, судовий збір в порядку ст. 129 ГПК України суд покладає на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Управління капітального будівництва ОСОБА_1 міської ради задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ІБК Укртехспецбуд-ТД" (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, буд 9, кімната 43, код 35944802)

на користь Управління капітального будівництва ОСОБА_1 міської ради (08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях 72, код 35652032)

1 391 686,58 грн. (один мільйон триста дев'яносто одна тисяча шістсот вісімдесят шість гривень п'ятдесят вісім копійок) невикористаного авансу,

71 833,91 грн. (сімдесят одна тисяча вісімсот тридцять три гривні дев'яносто одна копійка) пені;

21 952,81 грн. (двадцять одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят дві гривні вісімдесят одна копійка) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позовних вимог про розірвання договору №11 від 04.09.2017 про закупівлю робіт відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 24.05.2018.

Суддя О.В. Конюх