УХВАЛА

29 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 915/171/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Сухового В.Г.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Приморгруп" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 (головуючий суддя Філінюк І.Г., судді Лавриненко Л.В., Лашин В.В.) у справі № 915/171/17

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приморгруп"

про стягнення 225 360,18 грн.

ВСТАНОВИВ:
28.04.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Приморгруп" повторно подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 у справі № 915/171/17 після повернення вперше поданої касаційної скарги на зазначене судове рішення ухвалою Верховного Суду від 10.04.2018 на підставі статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам статтям 288, 290, 291 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

15.12.2017 набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ.

Згідно з частиною 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній з 15.12.2017, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Оскільки касаційна скарга датована 14.12.2017, а направлена повторно до суду касаційної інстанції - 28.04.2018, що підтверджується штампом поштового відділення на поштовому конверті, тобто на момент дії редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, то форма і зміст касаційної скарги повинна відповідати статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 1 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено найменування суду касаційної інстанції

Статтею 286 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судом касаційної інстанції у господарських справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 37 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у складі Верховного Суду діє Касаційний господарський суд.

Як вбачається з матеріалів скарги, судом касаційної інстанції, до якого подається касаційна скарга скаржником зазначено Виший господарський суд України, а тому скаржником невірно визначено судову інстанцію, до повноважень якої входить перегляд судових рішень в касаційному порядку починаючи з 15.12.2017.
Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" № 3674 - VI.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VІІІ внесено зміни до Закону України "Про судовий збір", які набрали чинності з 15.12.2017.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 цього Закону (в редакції чинній на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції після 15.12.2017) ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

У даній справі предметом позову є вимога майнового характеру про стягнення 225 360,18 грн.

З врахуванням наведених вище приписів Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній після 15.12.2017). на час подання касаційної скарги скаржник повинен був сплатити судовий збір виходячи з вимоги майнового характеру, а саме у розмірі 6 760,80 грн. (225 360,18 грн. х 1.5 % ціни позову = 3 380,40 х 200% =6 760,80 грн).
Скаржником на підтвердження сплати судового збору до матеріалів касаційної скарги додано платіжне доручення № 344 від 13.12.2017 на суму 3122,27 грн. та платіжне доручення № 51 від 24.04.2018 на суму 935,00 грн.

Однак, вказане платіжне доручення № 344 від 13.12.2017 про сплату судового збору в розмірі 3 122,27 грн. не може бути прийнято судом в розумінні статті 77 Господарського процесуального кодексу України, як належний доказ сплати судового збору, оскільки зазначена сума судового збору була перерахована Банком платника на рахунок отримувача - УДКСУ у Печерському р-ні, м.Києва, банк отримувача - ГУ ДКСУ у місті Києві, код отримувача - 38004897, рахунок отримувача № 0007, код банку отримувача - 820019, тобто за реквізитами для сплати судового збору за подання касаційних скарг до Вищого господарського суду України, який з 15.12.2017 припинив діяти, як суд касаційної інстанції у зв`язку з початком діяльності Верховного Суду, що не відповідає реквізитам для сплати судового збору за подання касаційних скарг у справах, які розглядаються Касаційний господарський судом у складі Верховного Суду.

За таких обставин, платіжне доручення № 344 від 13.12.2017 про сплату судового збору в розмірі 3 122,27 грн. не може вважатися належним доказом сплати скаржником судового збору у встановленому законом порядку за подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Платіжне доручення № 516 від 24.04.2018 про сплату судового збору в розмірі 935,00 грн. відповідає реквізитам для сплати судового збору за подання касаційних скарг у справах, які розглядаються Касаційний господарський судом у складі Верховного Суду.

Таким чином, з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги скаржнику слід доплатити судовий збір в розмірі 5 825,80 грн., який має бути перерахований за такими реквізитами: отримувач коштів: УК у Печерському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 (лист Державної казначейської служби України від 01.12.2017 №16-08/1082-20145).

Крім того, статтею 291 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особа яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Отже, відповідно до статті 291 Господарського процесуального кодексу України, надіслання копії касаційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам справи листом з описом вкладення є обов`язком заявника касаційної скарги.

Не повідомлена належним чином сторона у справі, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об`єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

Згідно положень статей 73, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії касаційної скарги з додатками може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Приморгруп", скаржником до поданої касаційної скарги не надано доказів надсилання копії касаційної скарги з додатками позивачу у справі, а саме Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Таким чином, скаржнику слід надіслати позивачу у справі копію касаційної скарги і доданих до неї документів на належну адресу і надати суду докази такого надсилання.

Статтею 288 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та касаційної скарги, скаржник оскаржує постанову Одеського апеляційного господарського суду від 28.11.2017, отже останній день оскарження за приписами статті 288 Господарського процесуального кодексу України припадає на - 18.12.2017, натомість касаційну скаргу повторно подано до Верховного Суду - 28.04.2018 без клопотання про відновлення процесуального строку, встановленого для подання касаційної скарги.

Отже, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Приморгруп" подана з пропуском встановленого процесуального строку на касаційне оскарження без клопотання про його відновлення.
Водночас, поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які в даному випадку не вбачаються за відсутності клопотання про поновлення цього строку та обставин, які об`єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

Відповідно до частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України в редакції, яка діє з 15.12.2017, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку.

З урахуванням наведеного, касаційна скарга повторно подана без додержання відповідних вимог Господарською процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, який набрав чинності з 15.12.2017.

Таким чином Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважає за необхідне надати скаржнику строк для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 234, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, суд

УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приморгруп" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 у справі №915/171/17 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк, тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків скарги.

3. Довести до відома скаржника, що поштову кореспонденцію слід надсилати за адресою Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О.Копиленка, 6.
4. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.Г. Суховий