ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.05.2018 Справа № 920/206/18
м. Суми

за позовом Заступника керівника Сумської місцевої прокуратури, м. Суми, в інтересах держави в особі Сумської районної державної адміністрації, м. Суми,

до відповідачів:1)Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області, с. Юнаківка, Сумський район, Сумська область,

2)Фермерського господарства «Нива-2007», с. Юнаківка, Сумський район, Сумська область,

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди землі, зобовязання повернути земельні частки (паї),

Суддя Котельницька В.Л.

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1 (довіреність від 22.03.2018 № 911),

1-го відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 14.05.2018 № 268),

2-го відповідача ОСОБА_3 (довіреність від 16.01.2018 № 16/1/18),

прокурор Дубова О.В. (службове посвідчення від 24.10.2017 № 048448),

При секретарі судового засідання Пономаренко Т.М.

Суть спору: 26.03.2018 прокурор звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд: 1) визнати незаконним та скасувати рішення 28 сесії 7 скликання Юнаківської сільської ради від 22.12.2017 «Про надання в оренду земельних ділянок (нерозподілені (не витребувані) земельні частки (паї)) Фермерському господарству «Нива-2007»; 2) визнати недійсним договір оренди землі № б/н укладений 02.01.2018 між Юнаківською сільською радою та Фермерським господарством «Нива-2007»; 3) зобовязати Фермерське господарство «Нива-2007» повернути Сумській районній державній адміністрації земельні частки (паї) загальною площею 57,0346 загальною вартістю 2056784 грн. 60 коп., що знаходяться на території Юнаківської сільської ради за межами населених пунктів; 4) стягнути з відповідачів 34375 грн. 77 коп. судового збору.

04.05.2018 перший відповідач подав відзив на позов (вх. № 3481), проти позовних вимог не заперечує.

15.05.2018 другий відповідач подав відзив на позов (вх. № 3698), позовні вимоги визнає повністю.

15.05.2018 позивач подав відповідь на відзив (вх. № 3695), позовні вимоги прокурора вважає обґрунтованими та просить суд позов задовольнити.

Право відповідачів визнати позов відповідає положенням, які містяться у ч. 1 ст. 191 ГПК України.

У підготовчому засіданні від 15.05.2018 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті у даному судовому засіданні за письмовою згодою учасників справи, із занесенням зазначеної ухвали до протоколу судового засідання згідно з ч. 5 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України.

При розгляді справи по суті у судовому засіданні від 15.05.2018 судом надано вступне слово прокурору, представникам позивача та відповідачів.

Прокурор та позивач позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити.

Судом досліджено докази, поданні прокурором та позивачем.

Перший відповідач проти позову не заперечував, підтримав позицію, викладену у відзиві на позов.

Судом досліджено докази, поданні першим відповідачем.

Представник другого відповідача підтримав свою позицію, викладену у відзиві на позов, вимоги прокурора визнав.

Судом досліджено докази, подані другим відповідачем.

Представниками сторін та прокурором були надані пояснення з приводу обставин, на які вони посилались у поданих до суду заявах по суті справи.

У ході судового засідання судом були встановлені обставини справи, досліджено докази, надані сторонами та прокурором на підтвердження своїх позицій по суті спору, а також вчинено інші необхідні дії, встановлені Главою 6 «Розгляд справи по суті» Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та прокурора, оцінивши подані докази, суд встановив:

Статтею 1311 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За приписами частини четвертої статті 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №3-рн/99 від 08.04.1999 під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

У будь-якому випадку додержання законів, прийнятих єдиним законодавчим органом України, беззаперечно становить державний інтерес, а порушення, допущені у сфері земельних відносин посягають на встановлений законодавством порядок щодо охорони та використання земель як основного національного багатства.

У даному випадку порушення інтересів держави полягає у порушені нормативно визначеної законодавцем процедури укладення договорів оренди землі та з порушенням встановленого порядку надання у користування земельних ділянок.

Укладення спірного договору всупереч встановленому державою порядку зачіпає інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, що є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом звернення до суду з позовом.

Крім цього, невизначення у спірному Договорі чітких меж земельних ділянок створює загрозу самовільного використання інших (не переданих у користування) земель, які перебувають під захистом держави.

Також, укладення спірного договору оренди земельних часток (паїв) з неналежним органом, який державою на це не уповноважувався, створює загрозу в тому, що у будь-який час відповідач може відмовитись від зобов'язань за таким договором або самостійно оспорити його в судовому порядку. У свою чергу, повернення цих земель належному органу (Сумській РДА) створить можливість у подальшому вказаному органу розпоряджатись ними, відтак повернути вказані правовідносини у правове поле та забезпечити стабільне та правомірне надходження орендної плати від передачі таких земель в користування на законних підставах.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 02.11.2004 у справі «Трегубенко проти України» суд категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить суспільний інтерес».

Суспільство, Український народ як сукупність окремих суб'єктів, індивідів, людей, також має, з огляду на ст. ст. 1, 3, 6-8, 13, 14, 41 Конституції України, конституційне право правомірно очікувати захисту суспільних інтересів у вигляді адекватної реакції держави на випадки порушення законності при вирішенні земельних питань, правомірно очікувати і розраховувати на те, що держава вживатиме усіх можливих законних засобів і способів для відновлення становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю.

Отже, правовідносини, пов'язані з використанням земель якими розпоряджаються органи державної влади та місцевого самоврядування, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення чи дій органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка чи право на неї передано іншій особі з порушенням встановленого вимогами чинного законодавства порядку, такому інтересу не відповідає.

Незаконне надання у користування спірних земельних ділянок порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів.

Статтею 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань використання землі.

Норми, які уповноважують РДА розпоряджатись нерозподіленими (невитребуваними) паями за межами населених пунктів, закріплено у ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток власникам часток (паїв)».

Земельні ділянки передані в оренду перебувають за межами с. Юнаківка Сумського району Сумської області, відтак органом, уповноваженим державою здійснювати повноваження у спірних правовідносинах, є Сумська РДА. У той же час, остання протягом тривалого часу не зверталась до суду щодо захисту інтересів держави, у чому прокурор і вбачає бездіяльність уповноваженого органу, а тому самостійно звернувся до суду з даним позовом.

На підставі викладених обставин, у даному випадку вбачаються підстави, передбачені ч.3 cт.23 Закону України «Про прокуратуру», для представництва прокурором інтересів держави в суді в особі Сумської районної державної адміністрації. Відтак, суд вважає правомірним звернення прокурора з даним позовом до господарського суду.

Як вбачається з матеріалів справи, Сумською місцевою прокуратурою під час здійснення представницької діяльності були встановлені факти порушення інтересів держави щодо надання Юнаківською сільською радою Сумського району Сумської області земельних ділянок у користування поза межами своєї компетенції та з порушенням встановленого порядку їх надання.

Так, рішенням 23 сесії 7 скликання Юнаківської сільської ради від 22.12.2017 «Про надання в оренду земельних ділянок (нерозподілені (не витребувані) і земельні частки (паї)) фермерському господарству «Нива-2007»» вирішено надати останньому в оренду земельні ділянки сільськогосподарського призначення (нерозподілені (не витребувані) і земельні частки (паї)) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 57,0356 га на строк до моменту реєстрації права власності їх власниками або спадкоємцями з розміром орендної плати 8% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок; орендаря зобовязано забезпечити використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення; доручено сільському голові Юнаківської сільської ради ОСОБА_4М, у встановленому законодавством порядку заключити договір оренди земельних ділянок з ФГ «Нива-2007» на умовах, визначених в п. 1.

На підставі вищевказаного рішення Юнаківським сільським головою 02.01.2018 укладено з Фермерським господарством «Нива-2007» договір оренди землі (далі Договір). Даний договір зареєстровано в Юнаківській сільській раді 02.01.2018 за № 6.

Відповідно до п. 2 вищезгаданого Договору в оренду передано земельні ділянки загальною площею 57,0346 га землі невитребуваних земельних часток (паїв) у кількості 15 паїв на території Юнаківської сільської ради. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок відповідно до п.5 договору становить 2056784 грн. 60 коп. На підставі акту приймання-передачі земельної ділянки, що передається в оренду, Юнаківською сільською радою передано земельні ділянки в натурі в користування Фермерському господарству «Нива-2007» загальною площею 57,0346 га.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 144 Конституції України визначає, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, та нормативно-правовими актами Верховної Ради, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Спеціальним законодавчим актом, який визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, обміну земельними ділянками, а також порядок надання їх в оренду, є Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток власникам часток (паїв)», згідно статті 13 якого земельні ділянки за рішеннями відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Частиною другою статті 5 зазначеного Закону, сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Таким чином, вказаними нормами законодавства чітко визначено повноваження щодо передачі в оренду земельних ділянок (паїв:) сільською, селищною, міською радою - у разі їх знаходження у межах населених пунктів, та районною державною адміністрацією у разі знаходження таких земельних ділянок за межами населених пунктів.

Відповідно до листа від 02.03.2018 за № 288/15-18 Міськрайонного управління у м. Сумах та Сумському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області зазначено земельні частки (паї), передані в оренду другому відповідачу згідно умов договору оренди землі від 02.01.2018, розташовані за межами населених пунктів на території Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області.

Отже, в даному випадку повноважним органом щодо передачі земельних часток паїв в оренду є Сумська районна державна адміністрація.

Крім цього, відповідно до Типового договору оренди земельної частки (паю), затвердженого наказом Держкомзему України № 5 від 17.01.2000 (далі Типового договору), у договорі оренди земельних часток (паїв), в тому числі невитребуваних земельних часток паїв, має бути вказано серія і номер сертифіката на право на земельну частку (пай), ким його видано, дату видачі, а однією з умов, якою визначається предмет договору, повинен бути кадастровий план земельної ділянки, котрий має додаватися до договору.

У свою чергу, договір від 02.01.2018, укладений першим відповідачем з ФГ «Нива-2007» Типовому договору не відповідає, оскільки в ньому не зазначено реквізитів сертифікатів на право на земельну частку (пай), а також кадастрового плану земельних ділянок, що не дає можливості встановити їх конкретне місце розташування, призводить до невизначеності в орендних відносинах та створює загрозу безпідставного та безконтрольного використання відповідачем інших (сусідніх) земельних ділянок.

Згідно ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Таким чином, зі змісту ч.2 ст.144 Конституції України та ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування з мотивів невідповідності законам України визнаються незаконними у судовому порядку.

Відповідно до п. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно п.2 розяснення Вищого арбітражного суду України №02-5/35 від 26.01.2000 «Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів» підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обовязковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у звязку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації позивача у справі.

Враховуючи, що прийняттям рішення від 22.12.2017 «Про надання в оренду земельних ділянок (нерозподілені (не витребувані) і земельні частки (паї)) фермерському господарству «Нива-2007»» Юнаківська сільська рада вийшла за межі наданих їх повноважень, передавши в оренду земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів Сумського району Сумської області, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання незаконним та скасування даного рішення Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області. Відтак, суд задовольняє вимогу прокурора про визнання незаконним та скасування рішення 28 сесії 7 скликання Юнаківської сільської ради від 22.12.2017 «Про надання в оренду земельних ділянок (нерозподілені (не витребувані) земельні частки (паї)) Фермерському господарству «Нива-2007».

Стосовно вимоги прокурора про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 02.01.2018 між Юнаківською сільською радою та Фермерським господарством «Нива-2007» та зобовязання Фермерського господарства «Нива-2007» повернути Сумській районній державній адміністрації земельні частки (паї) загальною площею 57,0346 загальною вартістю 2056784 грн. 60 коп., що знаходяться на території Юнаківської сільської ради за межами населених пунктів, суд зазначає наступне.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені у статті 203 Цивільного кодексу України, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 215 ЦК України закріплено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з положеннями п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.112009, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Як зазначалось вище, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності на укладення договору.

З огляду на той факт, що у випадку укладання спірного договору оренди землі Юнаківська сільська рада не була наділена повноваження щодо передачі земельних часток (паїв) в оренду, у вказаного органу місцевого самоврядування відсутній належний обсяг цивільної дієздатності на вчинення відповідних правочинів.

Крім цього, спірний договір суперечить вимогам Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток власникам часток (паїв)», а також Типовому договору оренди земельної частки (паю), затвердженому наказом Держкомзему України № 5 від 17.01.2000.

Таким чином, вбачаються підстави для визнання договору оренди від 02.01.2018, укладеного Юнаківською сільською радою Сумського району Сумської області з ФГ «Нива-2007» недійсним.

Статтею 216 ЦК України закріплено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За загальними правилом, наслідком визнання недійсним договору від 02.01.2018, укладеного Юнаківською сільською радою та ФГ «Нива-2007», є повернення спірних земельних часток (паїв) орендодавцеві.

Однак, ураховуючи, що вказаний орган місцевого самоврядування є неналежним суб'єктом та вийшов за межі цивільної дієздатності, визначеної законом, передавши землі за межами населеного пункту, що є у свою чергу, компетенцією Сумської РДА, належним способом захисту порушених прав та інтересів держави у вказаному випадку є повернення вказаних земельних часток (паїв) саме на користь Сумської РДА, яка отримавши їх у володіння, зможе у подальшому ними розпорядитись відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток власникам часток (паїв)».

Відтак, суд дійшов висновку про правомірність вимог прокурора в частині визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 02.01.2018 між Юнаківською сільською радою та Фермерським господарством «Нива-2007» та зобовязання Фермерського господарства «Нива-2007» повернути Сумській районній державній адміністрації земельні частки (паї) загальною площею 57,0346 загальною вартістю 2056784 грн. 60 коп., що знаходяться на території Юнаківської сільської ради за межами населених пунктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 86 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, за наслідками дослідження наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що Юнаківська сільська рада Сумського району Сумської області, вийшовши за межі наданих їй законодавством повноважень, прийняла незаконне рішення про передачу в оренду земельних часток (паїв), розташованих за межами населених пунктів, до того ж з наслідками прийняття даного рішення між відповідачами у справі був укладений договір оренди землі, який не відповідача вимогам діючого законодавства.

Даний факт не заперечувався також і самими відповідачами у поданих до суду відзивах на позов, які повністю визнали позовні вимоги прокурора.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 123, 129, 130 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, прокурору за рахунок останніх (у рівних частках) підлягають відшкодуванню витрати по сплаті судового збору у розмірі 17187,88 грн., тобто з кожного з відповідачів підлягає стягненню по 8593,95 грн.

50 відсотків суми судового збору, сплаченого при поданні позову (1718,53 грн.) підлягають поверненню прокурору з Державного бюджету згідно з положеннями ч.1 ст. 130 ГПК України за відповідною судовою ухвалою.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 130, 185, 191, 192, 231-233, 236, 237, 238, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення 28 сесії 7 скликання Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області (42317, Сумська область, Сумський район, с. Юнаківка, вул. Новоселівка, 3; ) від 22.12.2017 «Про надання в оренду земельних ділянок (нерозподілені (невитребувані) земельні частки (паї)) Фермерському господарству «Нива-2007».

3. Визнати недійсним договір оренди землі б/н, укладений 02.01.2018 між Юнаківською сільською радою Сумського району Сумської області (42317, Сумська область, Сумський район, с. Юнаківка, вул. Новоселівка, 3; ) та Фермерським господарством «Нива-2007» (42317, Сумська область, Сумський район, с. Юнаківка, вул. Радянська, 108; ).

4. Зобовязати Фермерське господарство «Нива-2007» (42317, Сумська область, Сумський район, с. Юнаківка, вул. Радянська, 108; ) повернути Сумській районній державній адміністрації (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 97; ) земельні частки (паї) загальною площею 57,0346 загальною вартістю 2056784 грн. 60 коп., що знаходяться на території Юнаківської сільської ради за межами населених пунктів.

4. Стягнути з Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області (42317, Сумська область, Сумський район, с. Юнаківка, вул. Новоселівка, 3; ) на користь Прокуратури Сумської області (40000, м. Суми, вул. Г. Кондратьєва, 33, , р/р 2983 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) 8593,95 грн. судового збору.

5. Стягнути з Фермерського господарства «Нива-2007» (42317, Сумська область, Сумський район, с. Юнаківка, вул. Радянська, 108; ) на користь Прокуратури Сумської області (40000, м. Суми, вул. Г. Кондратьєва, 33, , р/р 2983 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) 8593,95 грн. судового збору.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повне судове рішення складено 21.05.2018.

Суддя В.Л.Котельницька