ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2018 р.Справа № 922/249/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Каюкову Ю.В.

за участі представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність від 26.10.2017 р.

відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 7 від 07.01.2018 р.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експотрейд компані", м. Харків
про стягнення коштів у розмірі 206 833,62 грн.
здійснюється фіксування судового процесу технічними засобами - програмно-апаратним комплексом "Діловодство суду", серійний номер диска CD-R 922/249/18

ВСТАНОВИВ:

Позивач, публічне акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю "Експотрейд компані", про стягнення 19 518,42 грн. пені та 187 315,20 грн. штрафу. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07 лютого 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05 березня 2018 року. 05 березня 2018 року, в зв'язку з відрядженням судді Калініченко Н.В., оголошено технічну перерву до 12 березня 2018 року. Протокольною ухвалою суду від 12 березня 2018 року відкладено підготовче засідання на 27 березня 2018 року. Протокольною ухвалою суду від 27 березня 2018 року відкладено підготовче засідання до 03 квітня 2018 року, на підставі ст.ст. 177, 182, п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України. Ухвалами господарського суду Харківської області від 03 квітня 2018 року, задоволено клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Експотрейд Компані" про поновлення строків для подачі відзиву на позовну заяву, поновлено відповідачу строк на подання до суду відзиву на позовну заяву до 03 квітня 2018 року та приєднано відзив з доданими документами до матеріалів справи; продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 10 травня 2018 року, Протокольними ухвалами суду від 03 квітня 2018 року, на підставі ст.ст. 42, 169, 170, 177, 232 ГПК України, долучено пояснення відповідача до матеріалів справи; задоволено усне клопотання позивача та відкладено підготовче засідання до 17 квітня 2018 року, на підставі ст.ст. 42, 166, 177, 182, п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України. Ухвалою від 17 квітня 2018 року відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю "Експотрейд компані" в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. Протокольною ухвалою від 17 квітня 2018 року задоволено усне клопотання відповідача про надання часу для формування заперечень на відповідь на відзив, на підставі ст. 42, 167, 232 ГПК України, та відкладено підготовче засідання до 25 квітня 2018 року. 25 квітня 2018 року, протокольною ухвалою, долучено документи до матеріалів справи, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25 квітня 2018 року. 25 квітня 2018 року судом розпочато розгляд справи по суті та на підставі ст. 216 ГПК України оголошено перерву до 22 травня 2018 року. Ухвалою судді господарського суду Харківської області Калініченко Н.В. від 15 травня 2018 року визнано необґрунтованою заяву відповідача про відвід судді Калініченко Н.В. у справі № 922/249/18 та передано її на розгляд іншому судді. Ухвалою судді господарського суду Харківської області Аюпової Р.М. від 16 травня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви ТОВ "Експотрейд компані" про відвід судді Калініченко Н.В. від розгляду справи № 922/249/18. 21 травня 2018 року, через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення штрафних санкцій (вх. № 14808 від 21 травня 2018 року) та письмові пояснення (вх. № 14828 від 21 травня 2018 року). В призначене судове засідання 22 травня 2018 року з'явились представники сторін, представник позивача заперечив проти прийняття поданих відповідачем документів. Відповідно до ст. 207 ГПК України, головуючий зясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, повязані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи; суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом. Як зазначено вище в даному рішенні суду, 25 квітня 2018 року, в судовому засіданні закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті. Відповідач, в обґрунтування поважності причин не заявлення в підготовчому проваджені клопотання про зменшення штрафних санкцій посилається на завантаженість юриста, який є одним на підприємстві відповідача за штатним розписом. Втім, завантаженість юриста не є та не може бути поважною причиною для не заявлення клопотань в підготовчому провадженні, а сторони зобов'язані добросовісно користуватися своїми правами та дотримуватися вимог чинного ГПК України, зокрема щодо встановлених строків. Обґрунтування неподання в підготовчому провадженні письмових пояснення відповідачем взагалі не надано, що також, є підставою для залишення їх без розгляду, на підставі ч. 2 ст. 207 ГПК України.

В судовому засіданні 22 травня 2018 року позивачем позовні вимоги підтримано в повному обсязі, відповідачем позовні вимоги не визнаються в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представника позивача та відповідача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

23 грудня 2016 року між позивачем (замовник) та відповідачем (виконавець) було укладено договір № ПЗ/НРП-161449/НЮ надання послуг по капітальному ремонту лінійного обладнання. Відповідно до п. 1.1 договору, у порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов'язується у 2016 році надати послуги з ремонту тягових двигунів та допоміжних електричних машин (послуги по капітальному ремонту лінійного обладнання) далі послуги, у відповідності обсягів згідно додатку № 1 "Обсяги та вартості Послуг", який є невід'ємною частиною договору, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги. Відповідно до п. 3.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.12.2016 року) загальна вартість по договору складає 2 341 440,00 грн., в тому числі ПДВ (20%) - 390 240,0 грн. Виконавець зобов'язаний забезпечити виконання послуг у строки, встановлені додатком № 2 "Графік подачі та випуску обладнання з ремонту"; забезпечити надання послуг, якість яких відповідає умовам, встановленим розділом 2 цього договору (п. п. 7.3, 7.3.1, 7.3.2 договору). Виконавець за даним договором несе наступну відповідальність: за несвоєчасне надання послуг виконавець сплачує пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діє на період, за який сплачується пеня, від вартості несвоєчасно наданих послуг. За невиконання обсягів наданих послуг, що зазначені в додатку № 1, виконавець сплачує замовнику штраф в розмірі 20% від вартості ненаданих послуг (п. п. 8.3, 8.4 договору). Даний договір набуває чинності з моменту підписання сторонами та діє до 31 березня 2017 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань в частині розрахунків (роз. 13 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 30 грудня 2016 року). Відповідно до графіку подачі та випуску обладнання з ремонту (додатк № 2 до договору), виконавець зобов'язаний надати послуги з ремонту двигунів в січні - 5 шт.; в лютому - 5 шт.; в березні - 5 шт. Як вбачається з акуту прийому-передачі від 27 грудня 2016 року позивачем передано в ремонт, а відповідачем прийнято 13 тягових двигунів РТ-51.

Як вказує позивач у позовній заяві, в порушення п. 7.3.1 договору та додатку № 2 "Графік подачі та випуску обладнання з ремонту" до договору, в січні 2017 року відповідачем не відремонтовано та не видано з ремонту 5 тягових двигунів, а в лютому 2017 року - 1 тяговий двигун. 20 червня 2017 року позивачем було направлено на адресу відповідача претензію (вих. № НЮ-16-59/17), відповідно до якої позивач просив перерахувати 206 633,62 грн. штрафу. Вказана претензія була отримана відповідачем 03 липня 2017 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомлення про вручення поштового відправлення (арк. спр. 27). Втім, вказана вище претензія залишилися відповідачем без відповіді, кошти без перерахування, що й стало підставою для позивача звернутися з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. За внормованими приписами ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (статті 6 та 627 ЦК України). Господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань (частина 1 статті 174 Господарського кодексу України). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Аналізуючи умови укладеного між позивачем та відповідачем у справі договору № ПЗ/НРП-161449/НЮ від 23 грудня 2016 року надання послуг по капітальному ремонту лінійного обладнання, суд визнав, що за своєю правовою природою даний договір є договором підряду, до якого повинні застосовуватись положення Цивільного кодексу України, що регулюють загальні умови виконання зобов'язання, а також положення параграфу 1 глави 61 Цивільного кодексу України. Так, відповідно до частин 1 та 2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Частиною 1 статті 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Як було зазначено вище у рішенні суду, в пункті 7.3.1 договору сторони передбачили обов'язок виконавця (відповідача у справі) забезпечити виконання послуг у строки, встановлені умовами додатку № 2 до договору (який відповідно додаткової угоди № 1 від 30 грудня 2016 року викладено в новій редакції), і відповідно до якого (додатку) відповідач зобов'язаний виконати ремонт тягових двигунів у строк, по 5 тягових двигунів в січні, лютому та березні місяцях 2017 року. Зміни до вказаного додатку № 2 "Графік подачі та випуску обладнання з ремонту" більше не вносилися, а тому відповідно, останнім днем видачі з ремонту тягових двигунів у кількості 5 шт. за січень місяць 2017 року є - 31 січня 2017 року, за лютий місць у кількості 5 шт. є - 28 лютого 2017 року, за березень місяць у кількості 5 шт. є - 31 березня 2017 року, що повністю узгоджується із нормами ст. 254 ЦК України. Відповідачем здійснено ремонт та видано позивачеві у: лютому місяці 2017 року 4 тягових двигуна (акт надання послуг № 4 від 21 лютого 2017 року на суму 624 384,00 грн.); березні місяці 2017 року 3 тягових двигуна (акт надання послуг № 5 від 16 березня 2017 року на суму 312 192,00 грн. та акт надання послуг № 6 від 27 березня 2017 року). Отже, відповідачем не виконано капітальний ремонт 5 тягових двигунів та не видано їх з ремонту у січні 2017 року та 1 тягового двигуна у лютому 2017 року.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. В силу статей 546-551 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. При цьому, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання; розмір неустойки, якщо предметом неустойки є грошова сума (ч. 2 ст. 551 ЦК України) встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно п. п. 8.3 та 8.4 договору, за несвоєчасне надання послуг виконавець сплачує пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діє на період, за який сплачується пеня, від вартості несвоєчасно наданих послуг; за невиконання обсягів наданих послуг, що зазначені в додатку № 1, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 20% від вартості несвоєчасно наданих послуг.

Судом встановлено, що відповідач є таким, що не виконав свого зобов'язання по ремонту тягових двигунів у січні 2017 року у кількості 5 шт. та у лютому 2017 року у кількості 1 шт.

З урахуванням викладеного, суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за період: з 01 лютого 2017 року по 31 березня 2017 року; з 01 березня 2017 року по 31 березня 2017 року та розрахунок штрафу (не виконаний ремонт тягових двигунів у кількості 6 шт.) дійшов висновку, що даний розрахунок не суперечить вимогам чинного законодавства України, з огляду на що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 19 518,42 грн. пені та 187 315,20 грн. штрафу є обґрунтованими та задовольняються судом.

Твердження відповідача про те, що ним проведено ремонт 6 тягових двигунів, що підтверджується актами надання послуг: № 11 від 20 квітня 2017 року; № 14 від 20 квітня 2017 року; № 12 від 25 квітня 2017 року, а позивач навмисно ухиляється від їх прийняття є необґрунтованим та безпідставним, з огляду на наступне. Київським апеляційним господарським судом при розгляді апеляційної скарги у справі № 910/16253/17 від 13 лютого 2018 року було встановлено той факт, що станом на 31 березня 2017 року відповідачем не було виконано ремонт шести тягових двигунів, а 10 квітня 2017 року договір № ПЗ/НРП-161449/НЮ від 23 грудня 2016 року надання послуг по капітальному ремонту лінійного обладнання є припиненим.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у розмірі 3 102,50 грн. покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, п. 2 ч. 1 ст. 129, ст.ст. 194, 195, 196, 201, 207, 208-210, 216-220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Експотрейд компані" (61001, м. Харків, пров. Мало-Панасівський, буд. 4/7, ) на користь публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська 5, ) в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (01601, м. Київ-30, вул. Лисенка, 6, ) пеню у розмірі 19 518,42 грн., штраф у розмірі 187 315,20 грн. та 3 102,50 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено 30.05.2018 р.

Суддя ОСОБА_3

справа № 922/249/18