ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/15874/13

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

розглянувши без повідомлення та виклику учасників справи заяву Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 04.12.2017

у справі № 910/15874/13

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

про стягнення суми;

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України") звернулося до суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (далі - ПАТ "Київенерго") 314 052,83 грн пені, 115 987,07 грн інфляційних втрат, 62 810,57 грн 3 % річних, нарахованих у зв'язку з простроченням виконання відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу від 31.07.2012 № 1476-12-ПР.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.12.2013 позов задоволено в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2014 та додатковою постановою цього ж суду від 31.01.2017 рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про стягнення пені та інфляційних втрат скасовано, в цій частині ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ПАТ "Київенерго" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" пеню в розмірі 268 251,37 грн, у частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат відмовлено. Рішення суду першої інстанції в частині стягнення 62 810,57 грн 3 % річних залишено без змін.

03.06.2014 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2014 видано накази.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 задоволено скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - Відділ ДВС) з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 03.06.2014 у справі № 910/15874/13. Визнано незаконними дії Відділу ДВС щодо прийняття постанови від 16.12.2016 про закінчення виконавчого провадження № 44275170. Визнано недійсною постанову в.о. начальника Відділу ДВС від 16.12.2016 про закінчення виконавчого провадження.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2017 ухвалу суду першої інстанції скасовано, у задоволенні скарги ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на дії Відділу ДВС відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.12.2017 касаційну скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" задоволено. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2017 скасовано, ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 залишено в силі.

У заяві про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 04.12.2017 у справі № 910/15874/13 з підстави, передбаченої пунктом 3 частини 1 статті 11116 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК; у редакції, чинній до 15.12.2017), ПАТ "Київенерго", посилаючись на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права (статті 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), просить скасувати постанову суду касаційної інстанції, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2017 залишити в силі.

На обґрунтування зазначеної підстави для перегляду судового рішення заявником надано копію постанови Верховного Суду України від 30.03.2016 у справі № К2/107-12/13 (№ 3-23гс16), у якій наведено правовий висновок про те, що вирішення справи та винесення постанови судом касаційної інстанції у складі колегії суддів, який сформовано без застосування автоматизованої системи документообігу за принципом вірогідності, є порушенням вимог щодо розгляду справи судом, встановленим законом.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у господарських справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у заяві доводи та перевіривши матеріали справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає, що заява ПАТ "Київенерго" підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За змістом статті 15 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції на час розгляду справи у суді касаційної інстанції) справи в судах розглядаються суддею одноособово, а у випадках, визначених процесуальним законом, - колегією суддів, а також за участю присяжних. У судах функціонує Єдина судова інформаційна (автоматизована) система. Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційною (автоматизованою) системою у порядку, визначеному процесуальним законом. Пунктом 47 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону встановлено, що до початку функціонування Єдиної судової інформаційної (автоматизованої) системи визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду.

Відповідно до статті 21 ГПК у редакції, чинній до 15.12.2017, у господарських судах функціонує автоматизована система документообігу, що забезпечує, зокрема, об'єктивний та неупереджений розподіл справ між суддями з додержанням принципів черговості та рівної кількості справ для кожного судді.

Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який враховує кількість справ, що перебувають у провадженні суддів, заборону брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень. Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів. Після визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, внесення змін до реєстраційних даних щодо цієї справи, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду не допускається, крім випадків, установлених законом.

Порядок функціонування автоматизованої системи документообігу суду визначається Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Згідно зі статтею 46 ГПК у редакції, чинній до 15.12.2017, перегляд у касаційному порядку рішень місцевих і апеляційних господарських судів здійснюється Вищим господарським судом України колегією суддів у складі трьох або більшої непарної кількості суддів. Суддя чи склад колегії суддів для розгляду конкретної справи визначається у порядку, встановленому частиною 3 статті 21 цього Кодексу.

Отже, аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець передбачив формування колегії суддів для розгляду справ у касаційному суді, так само як і заміну судді, який в силу поважності причин не може брати участь у розгляді справи (перебування судді у відпустці, на лікарняному, у відрядженні чи закінчення терміну повноважень), на інших суддів цього суду, лише через автоматизовану систему документообігу за принципом вірогідності.

У справі, яка розглядається, касаційну скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2017 прийнято до провадження відповідно до ухвали Вищого господарського суду України від 23.11.2017 у складі колегії суддів: Корнілової Ж.О. - головуючий (доповідач), Карабаня В.Я., Ковтонюк Л.В., визначеному автоматизованою системою документообігу суду, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 910/15874/13 між суддями від 23.11.2017 (т. 3, а.с. 179).

Разом із тим, як убачається з матеріалів справи, постанову Вищого господарського суду України від 04.12.2017 у справі № 910/15874/13, якою за касаційною скаргою ПАТ "НАК "Нафтогаз України" скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2017 та залишено в силі ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.07.2017, підписано, а відтак і розглянуто складом колегії: головуючий, суддя - Корнілова Ж.О., судді: Нєсвєтова Н.М., Ковтонюк Л.В., тобто складом колегії суддів, який не був сформований за допомогою автоматизованої системи документообігу суду.

З огляду на приписи частини 1 статті 9 Конституції України, статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

ЄСПЛ у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті першому статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на склад колегії у кожній справі (рішення ЄСПЛ у справі "Олександр Волков проти України").

У справі № 910/15874/13, яка розглядається, судове рішення суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги ПАТ "НАК "Нафтогаз України" підписано не тим складом суду, який визначено автоматизованою системою документообігу, що суперечить правовій позиції, наведеній у постанові Верховного Суду України від 30.03.2016 у справі № К2/107-12/13 (№ 3-23гс16).

Оскільки висновок Вищого господарського суду України про можливість розгляду справи складом колегії суддів, який не був визначений автоматизованою системою документообігу, суперечить наведеним вище нормам матеріального права та висновку Верховного Суду України у справі № К2/107-12/13 (№ 3-23гс16), то постанова Вищого господарського суду України від 04.12.2017 у справі № 910/15874/13 підлягає скасуванню, а справа - передачі на новий касаційний розгляд до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Керуючись підпунктом 1 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII) статтями 11123, 11124, 11125 Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 12.02.2015 № 192- VIII), Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 04.12.2017 у справі № 910/15874/13 задовольнити частково.

2. Постанову Вищого господарського суду України від 04.12.2017 у справі № 910/15874/13 скасувати.

3. Справу № 910/15874/13 передати на новий касаційний розгляд до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І.С. Берднік

Судді: І.С. Міщенко

В.Г. Суховий