ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2018 року м. Дніпро Справа № 904/112/18

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Пархоменко Н.В., Кузнецова В.О.

при секретарі судового засідання: Дон О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Камша Н.М.) у справі № 904/112/18, постановлену 24.01.2018р. у м. Дніпро

за заявою Фізичної особи-підприємця Нужненко Ірини Миколаївни, м. Дніпро

до боржника Фізичної особи-підприємця Нужненко Ірини Миколаївни, м. Дніпро

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2018р. у даній справі: порушено провадження у справі про банкрутство Фізичної особи-підприємця Нужненко Ірини Миколаївни, 49066, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено підсумкове засідання на 07.02.18р.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на непрвне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених в ухвалі обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та повернути дану справу до господарського суду для вирішення питання щодо подальших дій після прийняття заяви боржника до провадження.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що він є кредитором боржника, а порушенням провадження у справі про банкрутство Фізичної особи-підприємця Нужненко Ірини Миколаївни порушені його права на одержання стягнутої з боржника судом заборгованості внаслідок введення мораторію у справі та розподілу наявних у боржника коштів між іншими кредиторами.

Також, скаржник вказує в апеляційній скарзі, що постановлення господарським судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця не передбачено Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", як і введення мораторію на задоволення вимог кредиторів такого боржника.

19.02.2018р. скаржником подані до апеляційного суду доповнення до апеляційної скарги, у яких він зазначає про не встановлення місцевим господарським судом під час постановлення оскаржуваної ухвали неплатоспроможності боржника, зокрема відсутність у справі доказів неспроможності боржника задовольнити безспірні вимоги кредиторів протягом трьох місяців від дня відкриття виконавчого провадження та відсутність необхідних доказів, які-б підтверджували майновий стан боржника.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.03.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2018 року у справі № 904/112/18; учасникам справи встановлено строк для надання відзиву на апеляційну скаргу, відповіді на відзив, заперечень, пояснень, відповіді на пояснення, клопотань, заяв, додаткових доказів; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 27.03.2018р.

У судовому засіданні 27.03.2018р. у справі оголошено перерву до 04.04.2018р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.04.18р. на підставі розпорядження керівника апарату суду від 29.03.2018р. № 286/18 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв'язку рішенням Вищої ради правосуддя про звільнення з посади судді Науменка І.М., що унеможливлює участь головуючого судді (судді-доповідача) у розгляді даної справи, протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2018р., апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2018 року у справі № 904/112/18 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Чередко А.Є. (доповідач), Кузнецов В.О., Чус О.В.; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 23.04.2018р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.04.2018р. розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 14.05.2018р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.05.2018р. на підставі розпорядження керівника апарату суду від 14.05.2018р. № 506/18 щодо автоматичної зміни складу колегії суддів у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Чус О.В., що унеможливлює участь її у розгляді даної справи, протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2018р., апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2018 року у справі № 904/112/18 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Чередко А.Є. (доповідач), Кузнецов В.О., Пархоменко Н.В.

У судовому засіданні представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу.

Боржник у відзиві на апеляційну скаргу та його представник у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечують, вказують, що оскаржувана ухвала є законною та обгрунтованою, прийнятою з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга скаржника безпідставною.

Боржник, також зазначає, що скаржник не є кредитором банкрута, оскільки такий статус він набуває лише після прийняття судом постанови про визнання боржника фізичної особи-підприємця банкрутом та подання заяви з грошовими вимогами, а тому не має права оскаржувати ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство, яка не стосується його прав та обов'язків.

Вказує боржник і про підписання апеляційної скарги неповноважною особою та про подання ним до матеріалів справи усіх необхідних доказів, що підтверджують його неплатоспроможність, тобто наявність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Арбітражний керуючий Славний Є.М. не з'явився до судового засідання, хоча про час та місце судових засідань у справі повідомлявся апеляційним судом належним чином.

Беручи до уваги вищенаведене, неодноразове не з'явлення арбітражного керуючого до судових засідань, а також те, що неявка арбітражного керуючого не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності арбітражного керуючого Славного Є.М.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників скаржника та боржника, судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги скаржника, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.01.2018р. Фізична особа-підприємець Нужненко Ірина Миколаївна звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Фізичної особи-підприємця Нужненко Ірини Миколаївни в порядку, встановленому ст. 90 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2018р. у справі № 904/112/18 прийнято заяву Фізичної особи-підприємця Нужненко Ірини Миколаївни про порушення провадження у справі про банкрутство до розгляду в підготовчому засіданні, яке призначено на 24.01.2018р.; накладено арешт на майно Фізичної особи-підприємця Нужненко Ірини Миколаївни відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", за винятком майна, на яке згідно із законодавством України не може бути звернено стягнення.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2018р. у даній справі: порушено провадження у справі про банкрутство Фізичної особи-підприємця Нужненко Ірини Миколаївни; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено підсумкове засідання на 07.02.18р.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2018р. у справі № 904/112/18, яка і є предметом апеляційного оскарження, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції Закону від 22.12.2011р. № 4212-VI (надалі - Закон), провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до статті 9 Закону, справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

За ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Провадження у справі про банкрутство Фізичної особи-підприємця Нужненко Ірини Миколаївни порушено за її власною заявою в порядку ст. 90 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Так, розділом VII Закону встановлені особливості банкрутства окремих категорій боржників.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 90 Закону, правила, передбачені цією статтею, застосовуються до відносин, пов'язаних з визнанням банкрутом фізичної особи за боргами, які виникли у неї у зв'язку зі здійсненням підприємницької діяльності.

Підставою для визнання фізичної особи банкрутом є його нездатність задовольнити вимоги кредиторів за грошовими зобов'язаннями та/або виконати обов'язок із сплати обов'язкових платежів.

Заява про порушення справи про банкрутство фізичної особи може бути подана в господарський суд фізичною особою, який є боржником, або його кредиторами.

Разом з цим, згідно ч. 3 ст. 10 Закону, справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону, до заяви про порушення справи про банкрутство, зокрема мають бути додані докази того, що сума безспірних вимог кредитора сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора.

Також, згідно п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону, до заяви боржника додаються, зокрема перелік кредиторів боржника, вимоги яких визнаються боржником, із зазначенням загальної суми грошових вимог усіх кредиторів, а також щодо кожного кредитора - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків (за наявності), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов'язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов'язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; перелік майна боржника із зазначенням його балансової вартості та місцезнаходження, а також загальна балансова вартість майна; перелік майна, що перебуває у заставі або є обтяженим у інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кредиторів, на користь яких вчинено обтяження майна боржника, їх ім'я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційні коди юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), суми їх грошових вимог, підстави виникнення зобов'язань, а також строки їх виконання згідно із законом або договором; відомості про всі рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, їх реквізити; інші документи, які підтверджують неплатоспроможність боржника.

Вищенаведені вимоги Закону щодо надання необхідних доказів разом з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство мають загальний характер та застосовуються в т.ч. і при поданні заяв про порушення провадження у справі про банкрутство за ст. 90 Закону, яка лише встановлює певні особливості відповідного провадження, але не скасовує та не змінює загальні підстави для порушення провадження у справі про банкрутство та порядок подання таких заяв.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 16 Закону, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов'язані з розглядом справи.

Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

У разі звернення до господарського суду боржника із заявою про порушення справи про банкрутство у підготовчому засіданні з'ясовуються ознаки неплатоспроможності боржника або її загрози.

Частиною 7 ст. 16 Закону передбачено, що суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, зокрема якщо заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство; вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника; відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною третьою статті 10 цього Закону; за наявності підстав, передбачених статтею 15 цього Закону.

З заяви боржника про порушення провадження у справі вбачається, що підставою для звернення до суду є кредиторська заборгованість перед наступними кредиторами:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" смт. Теофіполь на суму 1 692 989, 86 грн. та судовий збір на суму 25 394, 85 грн., що підтверджується рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.17р. по справі № 904/7520/17 та постановою про відкриття виконавчого провадження № 55132971 від 13.11.17р.;

2. Приватний виконавець Куземченко Андрій Сергійович, м. Дніпро на суму 171 838,47 грн., що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження №55132971 від 13.11.17р.;

3. "GIPS GELISTIRILMIS INSAAT MALZEMELERI VE PERLITLI SIVA SAN TIC A.S." на суму 10 044 976, 40 грн., що підтверджується контрактом № UA 01/02/17 від 01.02.2017р., ВМД UA 500040/2017/001444 від 04.04.17р., рахунком - фактурою № 181341 від 15.03.17р., актом звірки взаємних розрахунків за період: Січень 2017р. - Листопад 2017р.;

4. Товариство з обмеженою відповідальністю "Єврогіпс Одеса" на суму 696 366,38 грн., що підтверджується договором постачання №21/04 від 17.07.17р., видатковою накладною № 34 від 18.07.17р., накладною на повернення товару № 1 від 01.08.17р., актом звірки взаємних розрахунків за період: Січень 2017р. - Листопад 2017р.;

5. ДП "Весстар Україна" на суму 13 500,00 грн., що підтверджується договором оренди нерухомого майна №010417 від 01.04.17р., актом здачі - прийняття робіт №ОУ - 0000076 від 30.09.17р., актом здачі - приймання робіт №ОУ - 0000036 від 30.06.17р., актом звірки взаємних розрахунків за період: Січень 2017р. - Листопад 2017р.

6. Гарантії і компенсації при службових відрядженнях на суму 24 000,00 грн.

Отже, загальна сума кредиторської заборгованості становить 12 669 065, 96 грн., а як вказує боржник наявні у нього грошові кошти лише у сумі 1 692 989, 00 грн. та дебіторська заборгованість у сумі 8 375 905, 30 грн., тобто вартості активів боржника, які можливо направити на погашення заборгованості перед кредиторами недостатньо, а задоволення вимог одного кредитора призведе до неможливості виконання грошових зобов'язань перед іншими кредиторами.

Проте, боржником до матеріалів справи не надано доказів безспірності вимог кредиторів, які встановлені ст.ст. 10, 11 Закону.

Так, боржником подано до матеріалів справи копію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.17р. по справі № 904/7520/17, яким стягнуто з боржника на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" борг у сумі 1 692 989, 86 грн. і судовий збір у сумі 25 394,85 грн. та копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 55132971 від 13.11.17р. за наказом № 904/7520/17 від 20.10.2017р., тобто на час звернення боржника з заявою про порушення справи про банкрутство та на час постановлення оскаржуваної ухвали, трьохмісячний строк, встановлений Законом для задоволення боржником вимог кредитора ще не сплинув, а тому вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" не можуть вважатися безспірними.

Щодо вимог решти кредиторів, зазначених боржником у заяві про порушення провадження у справі про банкрутство, то боржником не надано до заяви, а ні судових рішень про стягнення з боржника заборгованості за відповідними договорами, а ні доказів не виконання боржником відповідної постанови органу виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредиторів протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку.

Тобто, боржником не доведено належними доказами наявності в нього безспірної кредиторської заборгованості на час звернення с заявою до суду, а відтак і неплатоспроможності, існування якої і є підставою для порушення провадження у справі про банкрутство, тому доводи боржника щодо відповідності чинному законодавству оскаржуваної ухвали та правомірності порушення провадження у даній справі про банкрутство апеляційним судом відхиляються.

Таким чином, оскільки на час порушення провадження у даній справі про банкрутство в матеріалах справи було відсутні докази існування безспірних вимог кредиторів до боржника у розмірі не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, а саме відповідні судові рішення та докази їх не виконання в примусовому порядку протягом трьох місяців, то у місцевого господарського суду були відсутні, передбачені ст.ст. 10, 11 Закону підстави для порушення провадження у справі про банкрутство боржника, що силу ст.ст. 275, 277 ГПК України, ч. 7 ст. 16 Закону є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена судом першої інстанції з неповним з'ясуванням обставин справи, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та з неправильним застосуванням норм матеріального права та прийняття нового рішення у справі про відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство.

При цьому, апеляційний судом, також відхиляються доводи боржника щодо відсутності у скаржника права на оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2018р. у справі № 904/112/18.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут); учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.17р. по справі № 904/7520/17 з боржника на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" стягнуто борг у сумі 1 692 989,86грн. та судовий збір у сумі 25 394,85 грн., а за наказом господарського суду № 904/7520/17 від 20.10.2017р. відкрито відповідне виконавче провадження, отже безпідставне порушення провадження у даній справі про банкрутство та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів стосується прав та інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001", оскільки зупиняє виконання боржником судового рішення, ухваленого на користь скаржника.

Окрім цього, саме наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" заборгованості, тобто наявність безспірних кредиторських вимог і була підставою для звернення боржника з заявою про порушення справи про банкрутство.

Отже, з огляду на вищенаведене та приписи ст. 129 Конституції України, ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо забезпечення права на апеляційний перегляд справи, апеляційний суд, вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" підлягає розгляду по суті.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" підписана представником - адвокатом Трут Д.В., повноваження якого підтверджуються Договором про надання правової допомоги від 12.06.2017р. та Ордером про надання правової допомоги від 12.06.2017р., що узгоджується з приписами ст.ст. 56, 58, 60, 61, 258 ГПК України, тому доводи боржника про підписання апеляційної скарги неповноважною особою, також є безпідставними.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті скаржником судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 26 430,00грн. слід покласти на боржника.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 231, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2018р. у справі № 904/112/18 - задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2018р. у справі № 904/112/18 - скасувати.

В порушенні провадження у справі про банкрутство Фізичної особи-підприємця Нужненко Ірини Миколаївни - відмовити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Нужненко Ірини Миколаївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 26 430,00грн.

Видачу наказу згідно зі ст. 327 ГПК України доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 18.05.2018 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Н.В. Пархоменко

Суддя В.О. Кузнецов