РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.05.2018Справа № 910/1033/17
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант"

про стягнення 16 414,95 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився.

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення 16 414,95 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу в повному обсязі матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Розмір шкоди позивачем визначений виходячи з платіжного доручення №25524 від 07.07.2016 на суму 32 893,36 грн. та висновку №437/16 експертного автотоварознавчого дослідження з визнання вартості відновлювального ремонту транспортного засобу від 02.07.2016, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 33 948,61 грн. і відповідно до якого коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу "Mitsubishi Lancer", д.н.з. НОМЕР_1 становить 0,0 грн., оскільки транспортний засіб експлуатувався менше 7 років (п. 7,38 Методики).

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, з тих підстав, що відповідно до п. 22.1 ст. 22, ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик відшкодовує оцінену шкоду із урахуванням зносу. Відповідачем зроблено власний звіт про оцінку вартості матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля НОМЕР_2 № 84-D/21/9 від 10.09.2016 складеного незалежним оцінювачем ТОВ "Промислова компанія "СЕЛТИМ", згідно з яким коефіцієнт фізичного зносу автомобіля НОМЕР_2 склав 0,638, а сума страхового відшкодування, що підлягала виплаті на користь позивача складала 15 478,41 грн. Вказана сума страхового відшкодування була сплачена на рахунок позивача 22.12.2016, підтверджується платіжним дорученням № ID-88343 від 22.12.2016 та цей факт не заперечується Позивачем, у зв'язку з чим відповідач вважає, що він виконав свої зобов'язання належним чином.

В подальшому позивачем, 01.06.2017 долучено до матеріалів справи висновок про оцінку вартості матеріального збитку пошкодження транспортного засобу автомобіля НОМЕР_2 № 437-1/16 від 30.05.2017, яким було визначено розмір матеріального збитку та вартості відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в сумі 19 896,36 грн. (встановлено коефіцієнт фізичного зносу 0,59).

В зв'язку з тим, що Позивачем було проведено експертну оцінку щодо визначення вартості матеріального збитку з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу і враховуючи те, що Відповідачем в досудовому порядку було відшкодовано Позивачу 15 478,41 грн. та враховуючи розмір франшизи передбачений Полисом №АЕ/7955519 - 1000,00 грн., Позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог на суму 11 997,00 грн. та просив стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" 4 417,95 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема зменшити розмір позовних вимог.

Згідно з ч. 3 ст. 55 ГПК України ціну позову вказує позивач.

Вказана зява про зменшення розміру позовних вимог прийнята судом до розгляду, тому має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Ухвалою суду від 12.09.2017 призначено у справі №910/1033/17 судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6). Поставлено на вирішення судової експертизи (експертам) наступне питання:

- який коефіцієнт фізичного зносу автомобіля НОМЕР_2 становив на дату дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.06.2016 за участю автомобілів: НОМЕР_2 та "Daewoo Nexia", д.н.з. НОМЕР_3.

08.02.2018 через відділ діловодства суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи №910/1033/17 та висновок експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 24.01.2018 №19995/17-54.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів ", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення "ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017., чинної з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2018 поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи на 15.03.2018, ухвалено розгляд справи №910/1033/17 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2018 відкладено розгляд справи до 17.05.2018.

В судове засідання 17.05.2018 представники сторін не з'явилися, проте були повідомленні належним чином про час, дату та місце судового засідання.

Позивач та Відповідач про причини неявки суд не повідомили, жодних заяв про відкладення розгляду справи до суду не подали.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представників сторін не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.06.2016 о 15:45 год. в м. Києві по вул. Богатирська, трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіля НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_1, який під час руху не обрав безпечної швидкості, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_2, який рухався попереду, про що свідчить довідка №96180355 про дорожньо-транспортну пригоду та постанова Оболонського районного суду м. Києва від 8.08.2016 (номер №756/965/16-п, провадження №3/756/4549/16).

Причиною ДТП стало те, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_4, порушив п.12.1 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 8.08.2016 (номер №756/965/16-п, провадження №3/756/4549/16) ОСОБА_1, за вчинення вказаного ДТП було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди були завдані механічні пошкодження автомобілю НОМЕР_5, який був застрахований у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" згідно з договором страхування наземного транспорту № 1833/12-Тз/К/03 від 06.11.2012.

Відповідно до рахунку №06717/00004970 від 04.07.2016 оплата за ремонт та запчастини автомобіля НОМЕР_5 склала 32 893,36 грн.

Також, на підтвердження розміру витрат необхідних для відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_5, позивачем надано суду Висновок про оцінку вартості майнової шкоди №437/16, складений 02.07.2016, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 33 948,61 грн. і відповідно до якого коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу "Mitsubishi Lancer", д.н.з. НОМЕР_1 становив 0,0 грн., оскільки транспортний засіб експлуатувався менше 7 років (п. 7,38 Методики).

На виконання умов договору страхування наземного транспорту №1833/12-Тз/К/03 від 06.11.2012., на підставі страхового акту від 05.07.2016 №1833/12-Тз/К/03-1-1 позивачем виплачено страхувальнику 32 893,36 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням від 07.07.2016 №25524.

Окрім того, позивачем долучено до суду висновок №437-1/16 від 30.05.2017 додаткового експертного автотоварознавчого дослідження про оцінку вартості матеріального збитку пошкодження транспортного засобу автомобіля НОМЕР_2 № 437-1/16, яким було визначено розмір матеріального збитку та вартості відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в сумі 19 896,36 грн. (встановлено коефіцієнт фізичного зносу 0,59).

Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП 17.06.2016, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1, під керуванням транспортного засобу "DAEWOO NEXIA", д.н. НОМЕР_6, застрахована у Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/7955519. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 100 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн., діючий поліс з 29.03.2016 по 28.03.2017.

Судом встановлено, що з метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача із претензією за вих. 8/К від 05.10.2016 про виплату страхового відшкодування в розмірі 32 893,36 грн.

У відповідь на вказану претензію, відповідач надіслав лист від 23.12.2016 №1215422 про визнання вимог позивача лише на суму 15 478,41 грн.

Судом також встановлено, що відповідачем зроблено власний звіт про оцінку вартості матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля НОМЕР_2 №84-D/21/9 від 10.09.2016 складеного незалежним оцінювачем ТОВ "Промислова компанія "СЕЛТИМ", згідно з яким коефіцієнт фізичного зносу автомобіля НОМЕР_2 склав 0,638, а сума страхового відшкодування, що підлягала виплаті на користь позивача складала 15 478,41 грн.

Вказана сума страхового відшкодування була сплачена на рахунок позивача 22.12.2016, підтверджується платіжним дорученням № ID-88343 від 22.12.2016 на суму 15 478,41 грн. та цей факт не заперечується Позивачем.

Як було зазначено раніше, у зв'язку з наявністю спору між сторонами щодо визначення розміру шкоди, з метою визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу "Mitsubishi Lancer", д.н.з. НОМЕР_1, визначення коефіцієнту фізичного зносу зазначеного транспортного засобу та визначення вартості матеріального збитку в результаті ДТП 17.06.2016, судом призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6). Поставлено на вирішення судової експертизи (експертам) наступне питання:

- який коефіцієнт фізичного зносу автомобіля НОМЕР_2 становив на дату дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.06.2016 за участю автомобілів: НОМЕР_2 та "Daewoo Nexia", д.н.з. НОМЕР_3.

Відповідно до отриманого висновку судової автотоварознавчої експертизи від 24.01.2018 №19995/17-54 коефіцієнт фізичного зносу автомобіля НОМЕР_7 на дату дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.06.2016 за участю автомобілів: НОМЕР_7 та «Daewoo Nexia», д.н.з НОМЕР_8 складав: Ез = 0,62.

Причиною виникнення даного спору є питання щодо наявності підстав для стягнення визначеної позивачем суми фактичних витрат пов'язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу, які відповідачем не відшкодовані на суму 4 417,95 грн. з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до норм ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдану шкоду, може бути як безпосередній її заподіювач, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, порядок виплати такого відшкодування та дії сторін при настанні страхового випадку, регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (надалі - Закон).

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Дійсний зміст правовідносин, які виникли між сторонами, регулюється не тільки приписами Закону України "Про страхування", а і загальними нормами цивільного законодавства та спеціальними нормами Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів", за змістом якого обсяг відповідальності страховика, що виник за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є обмеженим лімітом відповідальності, зазначеним в полісі, і розраховується з урахуванням зносу деталей, замінених у процесі відновлення транспортного засобу.

При цьому, обмеження законом обсягу відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності не порушує право на відшкодування фактичних витрат особи, яка здійснила страхове відшкодування відповідно до договору добровільного страхування майна, адже це право може бути реалізоване шляхом подання позову до винної особи про відшкодування здійснених на відновлення пошкодженого майна витрат в частині, яку у відповідності до спеціального законодавства страховик цивільно-правової відповідальності відшкодовувати не зобов'язаний (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 04.06.2014 р. №6-49цс14 та від 02.12.2015 р. №6-691цс15).

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №19995/17-54 від 24.01.2018 було встановлено коефіцієнт фізичного зносу 0,62.

У зв'язку з чим судом було виконано перерахунок вартості матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу "Mitsubishi Lancer", д.н.з. НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу деталей. (Сврз= Ср (3381,00)+См (6750,25) + Сс (23817,36) *(1-Ез (0,62)). Так, за розрахунком суду вартість матеріального збитку автомобіля НОМЕР_2 у спірному ДТП, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу деталей складає 19 181,85 грн.

Виходячи з того, що відповідачем відшкодовано позивачу 15 478,41 грн., то суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог позивача на суму 3 703,44 грн. (19 181,85 грн. - 15 478,41 грн.). В решті заявлених позовних вимог суд відмовляє за необґрунтованістю.

Одночасно судом враховано, що при виплаті відповідачем страхового відшкодування останнім зменшено виплату на суму франшизи за полісом №АЕ/7955519 в розмірі 1 000,00 грн., відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору та витрати по оплаті вартості проведеної судової експертизи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст. 129, 233, 238, 250, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, вул. Л. Українки, 26, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, будинок 154, ) суму заборгованості у розмірі 3 703 (три тисячі сімсот три) грн. 44 коп., 361 (триста шістдесят одна) грн. 01 коп. судового збору та 558 (п'ятсот п'ятдесят вісім) грн. 66коп. витрат по оплаті вартості проведеної судової експертизи.

Наказ видати відповідно до ст. 327 Господарського процесуального кодексу України.

У решті в задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку в порядку встановленому в ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 29.05.2018

Суддя І.І. Борисенко