КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"21" травня 2018 р. Справа№ 925/1573/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Коротун О.М.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.03.2018

у справі № 925/1573/17 (суддя: Грачов В.М.)

За позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження"

до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

08.12.2017 року позивач - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Відродження" звернувся в господарський суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (далі - відповідач), в якому просив суд на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, укладеного ним і Маньківською районною державною адміністрацією 24.02.2012 року, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Маньківському районі Черкаської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.08.2012 за № 03343, в такій редакції:

"Додаткова угода

про поновлення Договору оренди землі від 24.02.2012 (зареєстрований у відділі Держкомзему у Маньківському районі Черкаської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.08.2012 за № 03343)

м. Черкаси "__"______ 201_ р. Орендодавець: Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області та Орендар: сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Відродження" в особі директора Бідлубного Станіслава Вікторовича, який діє на підставі Статуту, уклали дану угоду про нижченаведене:

Поновити на тих самих умовах та на той самий строк дію договору оренди землі загальною площею 161,4504 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населеного пункту в адміністративних межах Березівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, укладеного 24.02.2012 року між Маньківською районною державною адміністрацією та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Відродження", зареєстрованого у відділі Держкомзему у Маньківському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.08.2012 за № 03343.

Інші умови договору зберігають чинність".

Позов мотивований тим, що позивач в порядку і строки, визначені частинами 1, 2 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", умовами п. 8 договору оренди землі від 24.02.2012 року, повідомив відповідача про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди землі, проте відповідач незаконно йому відмовив. Разом з тим, після закінчення строку дії договору оренди землі позивач продовжує добросовісно користуватись орендованою земельною ділянкою, відповідач в місячний строк своє заперечення не заявив, тому укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, відповідно до частин 6-8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", для нього є обов'язковим.

Господарський суд Черкаської області повністю задовольнив позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" своїм рішенням від 19.03.2018 (повний текст рішення складено - 06.04.2018).

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області 05.05.2018 (згідно відтиску штемпеля «Укрпошта» на конверті) звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення у даній справі та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2018 справу № 925/1573/17 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Майданевич А.Г., Коротун О.М.

Одночасно апелянтом в тексті апеляційної скарги було порушено клопотання про відстрочення сплати судового збору, у зв'язку з тим, що кошторис та план асигнувань на 2018 рік по Головному управлінню на сплату судового збору на даний час не затверджено. Будь-які інші бюджетні кошти не можуть бути витрачені для сплати судового збору, оскільки це суперечить законодавству. Таким чином, майновий стан Головного управління не дозволяє йому на даний час сплачувати будь-які судові збори.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги), розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено наступне:

1. Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Відтак, даною статтею передбачено право суду щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору лише позивача - фізичної особи та у випадках прямо передбачених законом.

При цьому, за змістом положень статті 8 Закону відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати для юридичних осіб не передбачено.

Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору не може бути застосовано до апелянта у даній справі.

Також, апелянтом не доведено, що сплата судового збору у розмірі 2 400 грн, э для нього надмірним тягарем, крім того, апелянт не довів вжиття належних та достатніх заходів щодо сплати судового збору.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання апелянта не ґрунтується на нормах чинного законодавства, у зв'язку з чим не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог п. 4. ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Стаття 4 названого Закону встановлює, що за подання апеляційної скарги на рішення суду розмір судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (станом на день звернення з апеляційною скаргою).

Разом з цим, вказаним Законом передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового характеру 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на день звернення з позовом).

Згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік", розмір одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб складав 1 600 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом спору у даній справі є немайнова вимога про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі,

Таким чином, розмір судового збору за подання позовної заяви у даній справі складав 1 600 грн - за вимогу немайнового характеру.

Враховуючи викладене, судовий збір за подання даної апеляційної скарги складає 2 400 грн (1 600 х 150%) - станом на день звернення з апеляційною скаргою.

Проте, як зазначалось раніше, жодних доказів сплати судового збору апелянт до суду апеляційної інстанції не надав, натомість надав лише заяву про відстрочення сплати судового збору, в задоволенні якої було відмовлено судом апеляційної інстанції.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Матеріалами справи підтверджується, що оскаржуване рішення прийнято Господарським судом Черкакської області 19.03.2018 (повний текст рішення складено - 06.04.2018).

Таким чином, останнім днем для подання апеляційної скарги у даній справі є 26.04.2018.

З апеляційною скаргою відповідач звернувся 05.05.2018 (згідно відтиску штемпеля «Укрпошта» на конверті), тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, без клопотання про відновлення пропущеного строку.

Згідно ч. 3 ст. 260 ГПК України, апеляційна скарга залишається без руху, зокрема, також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Ч. 2 ст. 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Отже, наявні підстави для застосування судом апеляційної інстанції ч. 2, 3 ст. 260 ГПК України та залишення без руху поданої апеляційної скарги.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, слід запропонувати апелянту сплатити судовий збір у встановленому відповідним законодавством розмірі (2 400 грн), звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку із зазначенням поважних підстав пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 8 ЗУ "Про судовий збір", статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.03.2018 у справі № 925/1573/17.

2. Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.03.2018 у справі № 925/1573/17 залишити без руху.

3. Роз'яснити апелянту, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 2 400 грн, звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку із зазначенням поважних підстав пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження шляхом подання відповідної заяви.

4. Попередити апелянта, що якщо докази сплати судового збору, заява про поновлення строку із зазначенням поважних підстав пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження шляхом подання відповідної заяви не будуть подані особою в зазначений строк, суд апеляційної інстанції не приймає таку апеляційну скаргу до розгляду та повертає скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Коротун