УХВАЛА

29 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 907/639/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Ткача І.В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 07.03.2018

(головуючий - Костів Т.С., судді: Марко Р.І., Желік М.Б.)

та рішення Господарського суду Закарпатської області від 29.11.2017

(суддя Пригара Л.І.)

у справі № 907/639/17

за позовом ОСОБА_1

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Казка",

2) ОСОБА_2,

3) Приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Селехман Олександра Анатолійовича,

4) ОСОБА_4

про визнання недійсним з моменту укладення договору іпотеки від 24.06.2016,

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 07.03.2018 та рішення Господарського суду Закарпатської області від 29.11.2017 у справі №907/639/17.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 5 підпункту 2 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, що діяла на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір встановлений у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктом 2 підпункту 2 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, що діяла на момент звернення із позовом у даній справі) ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру складала 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 01.01.2017 прожитковий мінімум для працездатних осіб установлений у місячному розмірі 1600,00 гривень.

Отже, за подання касаційної скарги на рішення суду у цій справі підлягав сплаті судовий збір у розмірі 3200,00 грн.

Проте, ОСОБА_1 до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Водночас заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке жодним чином не обґрунтоване.

Згідно з частиною статтею 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на дату звернення з касаційною скаргою) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто у зазначеній статті наведено вичерпний перелік умов, за яких суд має право відстрочити сплату судового збору. Клопотання скаржника належних доводів щодо необхідності відстрочення сплати судового збору не містить.

З огляду на зазначене, колегія суддів відхиляє клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, Верховний Суд зазначає, що скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати докази сплати судового збору у сумі 3200,00 грн.

Суд наводить належні платіжні реквізити для оплати:

- Рахунок отримувача: 0007;

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні,

- Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Код банку отримувача: 820019;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності.

ОСОБА_1 в порушення вимог пункту 2 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі не зазначено свого реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта громадянина України, а тому касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, статтями 4, 6, 8 Закону України "Про судовий збір", Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 07.03.2018 та рішення Господарського суду Закарпатської області від 29.11.2017 у справі №907/639/17.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 07.03.2018 та рішення Господарського суду Закарпатської області від 29.11.2017 у справі №907/639/17 залишити без руху.

3. Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

4. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ткач