ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2018м. ДніпроСправа № 904/621/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Полєва Д.М. Полєв Д.М. за участю секретаря судового засідання (помічника судді) Карпенко К.М.

за позовом ОСОБА_1, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

14.02.2018р. гр. ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг про стягнення середнього заробітку за час затримання розрахунку в розмірі 215427,50грн.

Позовну заяву обґрунтовано не здійсненням відповідачем сплати матеріальної допомоги в день звільнення, на яку позивачем нараховано середній заробіток за час затримання розрахунку.

Ухвалою суду від 19.02.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Відповідач у відзиві на позов №1343/09 від 19.03.2018р. позовні вимоги позивача відхиляє у повному обсягу, мотивуючи наступним.

Позивачем невірно розраховано середній заробіток, а саме помилково зазначено про нарахування 215417,50грн., тоді як 861,67грн. (середньоденна заробітна плата) помножити на 247 (кількість днів затримання розрахунку) складає - 212832,50грн. Крім того, відповідач посилається на скорочений робочий тиждень, введений наказом №76 від 08.02.2017р.

Щодо стягнення матеріальної допомоги відповідач зазначає, що між сторонами існував спір, що в свою чергу виключає прямий обов'язок відповідача здійснювати повне погашення всієї суми у день звільнення позивача.

Також, на думку відповідача, на матеріальну допомогу не нараховується середній заробіток за час прострочення платежу.

Позивач позовні вимоги відповідно до відповіді на відзив б/н від 29.03.2018р. підтримує.

Крім того, 10.04.2018р. позивачем подано заяву б/н від 29.03.2018р. про зменшення розміру позовних вимог. Так, позивач просить стягнути з відповідача 212832,49грн. середнього заробітку за час затримання розрахунку.

17.04.2018р. до суду надійшло заперечення відповідача №1789/09 від 17.04.2018р. у яких останній посилається на те, що вимога щодо стягнення матеріальної допомоги у позивача виникли лише після стягнення її постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.02.2018р. по справі №904/7538/17.

Ухвалою суду від 17.04.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу для розгляду по суті на 15.05.2018р.

В судовому засіданні представником відповідача повідомлено про зміну назви підприємства відповідача на Акціонерне товариства "Криворізька теплоцентраль" про що надано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців від 14.05.2018р.

В судовому засіданні оголошено перерву з 15.05.2018р. по 17.05.2018р.

В судове засідання 17.05.2018р. представники сторін не з"явились.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 221 КЗпП України трудові спори розглядаються: 1) комісіями по трудових спорах; 2) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами.

Такий порядок розгляду трудових спорів, що виникають між працівником і власником або уповноваженим ним органом, застосовується незалежно від форми трудового договору.

Відповідно до ст. 20 ГПК України даний спір підвідомчий господарському суду Дніпропетровської області, у зв'язку з порушенням справи про банкрутство відносно ПАТ "Криворізька теплоцентраль" №904/128/17.

Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. (п.1 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон).

Відповідно до ч.4 ст.10 Закону, суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, тощо.

Позивач - гр. ОСОБА_1, з 2011 року працювала на ДП "Криворізька теплоцентраль" правонаступником якого є відповідач (ПАТ "Криворізька теплоцентраль"), 25.10.2016р. позивача переведено на посаду головного юрисконсульта та 03.02.2017р. наказом № 31-к від 03.02.2017р. звільнено на підставі ч.3 ст. 38 Кодексу законів про працю України.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21.04.2017р. по справі №212/1205/178-ц (оприлюднено в Державному реєстрі судових рішень) поновлено позивача на посаді головного юрисконсульта ПАТ "Криворізька теплоцентраль". Рішення допущено до негайного виконання.

Наказом (розпорядженням) відповідача №156-К від 11.05.2017р. позивача поновлено на роботі з 03.02.2017р.

27.07.2017р. наказом підприємства відповідача № 203-к позивача звільнено за власним бажанням згідно з ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

29.11.2017р. рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області по справі № 212/1205/17-ц апеляційну скаргу представника ПАТ "Криворізька теплоцентраль" задоволено, рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21.04.2017 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ "Криворізька теплоцентраль" про поновлення на роботі - відмовлено.

Постановою Верховного суду від 19.02.2018р. касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.11.2017р. залишено без змін.

Крім того, 26.07.2017р. позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення 18095,07грн. матеріальної допомоги на оздоровлення, середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 48253,52грн. та 5000грн. витрат на правову допомогу.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2017р. позов задоволено частково, присуджено до стягнення з ПАТ "Криворізька теплоцентраль" на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 48253,52грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу (з 03.02.2017р. по 16.05.2017р.), 3636,50грн. витрат на послуги адвоката. Стягнуто з ПАТ "Криворізька теплоцентраль" на користь державного бюджету 1163,68грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду по справі № 904/7538/17 від 01.02.2018р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2017р. у справі №904/7538/17 задоволено, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2017р. у справі № 904/7538/17 скасовано в частині відмови у стягненні матеріальної допомоги. В цій частині прийнято нове рішення, яким стягнуто з ПАТ "Криворізька теплоцентраль" на користь ОСОБА_1 18 095,00грн. матеріальної допомоги.

Відповідачем 05.02.2018р. проведено розрахунок присудженого до стягнення постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.02.2018р. матеріальної допомоги, а саме в розмірі 14566,48грн., що підтверджується копією платіжного доручення №643 від 05.02.2018р., решту суми спрямовано на погашення податків, що підтверджено платіжними дорученнями №№641, 642 від 05.02.2018р.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оплату праці" структура заробітної плати складається з основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткової заробітної плати - це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Аналогічні положення містяться й в п.2.3.3 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 №5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 за №114/8713, де вказано, що до складу фонду додаткової заробітної плати входить, зокрема, матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників.

Матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці, крім того, суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно до ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору (ст. 117 КЗпП України).

Оскільки постановою апеляційної інстанції 01.02.2018р. по справі №904/7538/17 фактично підтверджено безпідставну невиплату відповідачем позивачу матеріальної допомоги, яку не сплачено позивачеві й при звільненні, суд вважає нарахування позивачем середнього заробітку за час затримки розрахунку правомірними.

Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача з посиланням на п.4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995р., оскільки при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно із чинними законодавства не враховується, зокрема матеріальна допомога з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються, зокрема одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).

Слід зазначити, що сказаний Порядок регулює обчислення середньої заробітної плати, а саме порядок обчислення, виплати які включаються або не включаються у розрахунок тощо.

Відповідно до довідки відповідача від 27.06.2017 № 204/06 середньоденна заробітна плата (за грудень 2016, січень 2017) складає 861,67грн.

Відповідачем не доведено, що у вказаний розрахунок здійснено невірно та до нього було помилково включено матеріальну допомогу.

Крім того, розмір матеріальної допомоги визначено постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду по справі № 904/7538/17 від 01.02.2018р., тобто значно пізніше ніж видано довідку відповідача від 27.06.2017р. №204/06.

Стосовно поновлення позивача на роботі на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21.04.2017р. по справі №212/1205/178-ц та наказу (розпорядження) відповідача №156-К від 11.05.2017р., отримання в подальшому позивачем заробітної плати тощо слід зазначити, що поновлення на роботі позивачки ніяким чином не впливає на обов'язок відповідача щодо сплати матеріальної допомоги, визначеної постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду по справі № 904/7538/17 від 01.02.2018р.

Стосовно посилання відповідача на чотириденний робочий тиждень у відповідності до наказу №76 від 08.02.2017р. слід зазначити, що зазначений наказ видано після звільнення позивачки, а тому не може розповсюджуватись на позивача.

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги (з урахуванням їх зменшення) в частині нарахування середнього заробітку за час затримання розрахунку за період з 03.02.2017р. (день звільнення) по дату фактичного розрахунку - 05.02.2018р. - 247 днів затримки розрахунку, що складає 247 днів х 861,67грн.= 212832,49грн.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судові витрати в частині зазначеного судового збору слід покласти на відповідача.

В зв"язку із зміною відповідача з публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців від 14.05.2018р., суд вважає за необхідне в порядку ст. 52 ГПК України змінити відповідача належним правонаступником.

Керуючись ст.ст. 20, 52, 129, 194, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, -

ВИРІШИВ:

Замінити Публічне акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" його правонаступником акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль".

Позов гр. ОСОБА_1, м. Кривий Ріг до акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг про стягнення середнього заробітку за час затримання розрахунку в розмірі 212832,49грн. (з урахування заяви про зменшення від 29.03.2018р.) - задовольнити.

Стягнути Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Електрична, 1, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 212832,49грн. (двісті дванадцять тисяч вісімсот тридцять дві грн. 49 коп.) середній заробіток за весь час затримки виплати.

Стягнути з Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Електрична, 1, ) на користь державного бюджету (одержувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , рахунок отримувача 0001, банк одержувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 3192,49грн. (три тисячі сто дев'яносто дві грн. 49 коп.) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24.05.2018

Суддя Д.М. Полєв