ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2018 р. Справа № 917/1805/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В. І. , суддя Слободін М.М.

при секретарі судового засідання Новіковій Ю.В.

за участю представників учасників справи:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Кременчуцької міської ради, м. Кременчук (вх. № 525 П/1-18)

на рішення господарського суду Полтавської області від 15.02.2018 року у справі №917/1805/17, ухвалене в приміщенні господарського суду Полтавської області (суддя Бунякіна Г.І.), повний текст якого складено 22.02.2018р.

за позовом Кременчуцької міської ради, м. Кременчук

до відповідача ФОП Хван Володимира Тимофійовича, м. Кременчук

про стягнення 10 128,41 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 15.02.2018 року у справі № 917/1805/17 у задоволенні позову відмовлено.

Оскаржуване рішення місцевого господарського суду мотивоване відсутністю доказів наявності заборгованості у відповідача за договором оренди земельної ділянки.

Кременчуцька міська рада з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 15.02.2018 року у справі №917/1805/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Звернення з апеляційною скаргою апелянт обґрунтовує неправильним застосуванням та порушенням господарським судом першої інстанції норм чинного законодавства України, зокрема, статей 526, 530, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України, статей 90 та 206 Земельного кодексу України та статей 21, 24 Закону України «Про оренду землі».

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2018 року, суддею - доповідачем у даній справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 28.03.2018 року апеляційну скаргу Кременчуцької міської ради на рішення господарського суду Полтавської області від 15.02.2018 року у справі №917/1805/17 залишено без руху, у зв'язку з ненаданням доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги; Кременчуцьку міську раду зобов'язано усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

13.04.2018 року на адресу суду від апелянта надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналу платіжного доручення від 23.03.2018 року №187 на суму 2400,00 грн. (вх.№2815), яке долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Кременчуцької міської ради на рішення господарського суду Полтавської області від 15.02.2018 року у справі №917/1805/17; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - 5 днів з дня вручення даної ухвали, який повинен відповідати вимогам частини 2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України; попереджено сторони, що апеляційна скарга буде розглядатися за правилами п.10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 25.04.2018 року призначено справу до розгляду на 17.05.2018 року.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (рішення "Mirovni Institut v.Slovenia" від 13.03.2018р.), відповідно до якої судові розгляди мають гарантувати право на публічне слухання в розумінні п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та згідно абзацу 2 пункту 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

10.05.2018 року на адресу суду від апелянта надійшло клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, в якому останній просить справу №917/1805/17 призначити до розгляду у судовому засіданні в режимі відеоконференції, доручити її проведення Автозаводському районному суду міста Кременчука Полтавської області або Крюківському районному суду міста Кременчука Полтавської області (вх.№3461), яке долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.05.2018 року задоволено клопотання Кременчуцької міської ради про участь у судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду з розгляду справи №917/1805/17, яке відбудеться 17.05.2018р. о 09:30 год., у залі судового засідання №131, в режимі відеоконференції; доручено забезпечення її проведення Автозаводському районному суду міста Кременчука Полтавської області (39600, м.Кременчук, вул.Першотравнева, 29/5).

У судове засідання 17.05.2018 року представники сторін не з'явились, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень №221, №230, проте не скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції неоспорених обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП Хван В.Т. та Кременчуцька міська рада перебували в договірних відносинах, відповідно до договору оренди земельної ділянки від 11.11.2008 року площею 2 422 кв.м, кадастровий номер земельної ділянки :07:002:0203.

Дія вказаного договору закінчена згідно угоди від 27.01.2015 року шляхом його розірвання.

Рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 25.01.2015 року "Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду в м. Кременчуці" (в редакції рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 24.02.2015 року "Про внесення змін до рішень Кременчуцької міської ради") Фізичній особі-підприємцю Хвану Володимиру Тимофійовичу передано в оренду строком на три роки земельну ділянку площею 1 320 кв. м (кадастровий номер № :07:002:0736) для будівництва гостьового будинку за адресою пров. Героїв Бреста, 86-А в м. Кременчуці.

Рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 27.01.2015 року "Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду в м. Кременчуці" Фізичній особі-підприємцю Хвану Володимиру Тимофійовичу передано в оренду строком на три роки земельну ділянку площею 1 102 кв.м. (кадастровий номер № :07:002:0735) для реконструкції частини комплексу будівель та споруд колишнього дитячого закладу № 53 під спортивно-розважальний комплекс та адміністративні приміщення (код КВЦПЗ В 03.09) по пров. Героїв Бреста, 85-Б в м. Кременчук.

На виконання вказаних рішень 17.02.2015 року між Кременчуцькою міською радою та Фізичною особою-підприємцем Хваном В.Т., укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку 1 102 кв.м. (кадастровий номер № :07:002:0735) для реконструкції частини комплексу будівель та споруд колишнього дитячого закладу № 53 під спортивно-розважальний комплекс та адміністративні приміщення (код КВЦПЗ В 03.09) по пров. Героїв Бреста, 85-Б в м. Кременчук.

Вказаний договір не є предметом спору.

17.02.2015 року між Кременчуцькою міською радою та Фізичною особою-підприємцем Хваном В.Т. укладено договір оренди земельної ділянки, який є предметом даного спору, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 1 320 кв. м (кадастровий номер № 0:07:002:0736) для будівництва гостьового будинку (код КВЦПЗ В 03.09) по пров. Героїв Бреста, 86-А в м. Кременчуці (а. с. 13-18).

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка площею 1 320 кв. м (кадастровий номер № 0:07:002:0736) передана відповідачу за актом приймання-передачі об'єкта оренди-земельної ділянки.

У відповідності до п. 5 договору нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 1 320 кв.м станом на 13.02.2015 року становить 248 833,20 грн. (188,51 грн. за 1 кв.м).

У п. 9 договору сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3 % від нормативно грошової оцінки щорічно та складає 7 465,00 грн. в рік.

Орендна плата сплачується за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 11 договору).

Згідно п. 31 договору оренди земельної ділянки площею 1 320 кв. м (кадастровий номер № 0:07:002:0736), орендар зобов'язаний в місячний термін після державної реєстрації права оренди земельної ділянки нарахувати та сплатити орендну плату за фактичне використання земельної ділянки в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі за період з дня припинення користування земельною ділянкою площею 2 422 кв. м. кадастровий № :07:002:0203 до дня державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

Позивач зазначає, що відповідач не виконує своїх обов'язків в частині внесення плати за оренду земельної ділянки площею 1 320 кв. м (кадастровий номер № 0:07:002:0736), у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість за період з 01.11.2015 року по 01.06.2017 року, яка становить 10 128,41 грн., що призводить до ненадходження коштів до місцевого бюджету.

З матеріалів справи вбачається, що 23.08.2017 року позивач звертався до відповідача з претензією № 01-38/1835 з вимогою сплатити заборгованість, яка була залишена відповідачем без відповіді.

Вказане вище й стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду Полтавської області, в якому останній просив стягнути з Фізичної особи - підприємця Хвана Володимира Тимофійовича 10 128,41 грн. заборгованості по орендній платі за умовами договору оренди землі від 17.02.2015 р. за період з 01.11.2015 р. по 01.06.2017 р.

15.02.2018 року господарським судом Полтавської області прийнято оскаржуване рішення, з підстав викладених вище.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 792 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Згідно статті 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

У відповідності до статей 13, 30 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, наявність у відповідача заборгованості обґрунтовується долученим до позовної заяви розрахунком орендної плати за період з 01.11.2015 р. по 01.06.2017 р.

Інших доказів на підтвердження вказаної заборгованості матеріали справи не містять.

Разом з тим, відсутність заборгованості відповідача за договором оренди земельної ділянки площею 1 320 кв. м (кадастровий номер № 0:07:002:0736) від 17.02.2015 року підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема:

- листом Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 04.04.2017 р. за № 5393/Х/16-03-17, за яким ФОП Хвану В.Т. (на його звернення) була надана інформація про відсутність заборгованості щодо орендної плати за землю за період з 01.01.2017 р. по 24.03.2017 р.

- листом ГУ ДФС у Полтавській області № ФОП/187/16-31-13-04-26 від 26.01.2018 року, яким надана інформація щодо задекларованих сум та сплати орендної плати за землю;

- платіжними документами, які посвідчують сплату орендної плати за землю за договором оренди землі від 11.11.2008 р. (кадастровий номер земельної ділянки :07:002:0203), дія якого закінчена шляхом розірвання: платіжне доручення № 98 від 29.01.2014 р., що засвідчує призначення платежу в сумі 6 473,33 грн. - за оренду землі у грудня 2013 року; дублікат квитанції "Приватбанку" № 100422.887.1 від 28.02.2014 р., що засвідчує призначення платежу в сумі 6 473, 33 грн. - орендна плата з фізичних осіб; платіжне доручення № 105 від 18.03.2014 р., що засвідчує призначення платежу в сумі 6 473,32 грн. - за оренду землі за лютий 2014 року; платіжне доручення № 109 від 15.04.2014 р., що засвідчує призначення платежу в сумі 6 473, 33 грн. - за оренду землі за березень 2014 року; платіжне доручення № 112 від 08.05.2014 р., що засвідчує призначення платежу в сумі 6 473, 32 грн. - за оренду землі за квітень 2014 року; платіжне доручення № 115 від 05.06.2014 р., що засвідчує призначення платежу в сумі 6 473, 33 грн. - за оренду землі за травень 2014 року; платіжне доручення № 124 від 29.07.2014 р., що підтверджує призначення платежу в сумі 6 473, 32 грн. - за оренду землі за червень 2014 року; платіжне доручення № 123 від 27.08.2014 р., що підтверджує призначення платежу в сумі 6 473, 33 грн. - за оренду землі за липень 2014 року; дублікат квитанції "Приватбанку" № 0.0.301388810.1 від 25.09.2014 р., що підтверджує призначення платежу в сумі 6 473, 33 грн. - орендна плата з фізичних осіб; платіжне доручення № 131 від 29.10.2014 р., що підтверджує призначення платежу в сумі 6 473,33 грн. - за оренду землі за вересень 2014 року; платіжне доручення № 138 від 26.11.2014 р., що підтверджує призначення платежу в сумі 4 100, 00 грн. - за оренду землі за жовтень 2014 року; дублікат квитанції "Приватбанку" № Р24А84606 від 27.11.2014 р., що підтверджує призначення платежу в сумі 2 373,33 грн. - за оренду землі за жовтень 2014 року; дублікат квитанції "Приватбанку" № Р24А28218 від 26.12.2014 р., що підтверджує призначення платежу в сумі 6 473,33 грн. - за оренду землі за листопад 2014 року; дублікат квитанції "Приватбанку" № Р24А60475 від 27.01.2015 р., що підтверджує призначення платежу в сумі 3 000,00 грн. - за оренду землі за грудень 2014 року; дублікат квитанції "Приватбанку" № 0.0.355029885.1 від 27.02.2015 р., що підтверджує призначення платежу в сумі 8 085,20 грн. - орендна плата з фізичних осіб.

Окрім того, відсутність заборгованості відповідача за договором підтверджується й податковою звітністю, зокрема податковими деклараціями з плати за землю за 2015-2017 р. р., в. т. ч. уточнюючими, за якими самим платником-відповідачем задекларовано: декларацією за 2015 рік - річна сума зобов'язань з орендної плати за землю визначена в 14 657,15 грн.; декларацією за 2016 рік - річна сума зобов'язань з орендної плати за землю визначена в 11 776,59 грн.; декларацією за 2017 рік - річна сума зобов'язань з орендної плати за землю визначена в 12 483,28 грн. (з відповідною розбивкою помісячно).

Також, відсутність заборгованості відповідача підтверджується актом звірки та аналізом звірки розрахунків за трьома договорами, сторонами за якими є ФОП Хван В.Т. та Кременчуцька міська рада (розірваний договір оренди земельної ділянки від 11.11.2008 року, та чинні договори оренди земельних ділянок від 17.02.2015 року).

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов вірного та обґрунтованого висновку про те, що матеріали справи не містять доказів наявності заборгованості відповідача за договором оренди земельної ділянки від 17.02.2015 року та правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог.

Аргументи апелянта щодо неправильного застосуванням та порушення господарським судом першої інстанції норм чинного законодавства України, зокрема, статей 526, 530, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України, статей 90 та 206 Земельного кодексу України та статей 21, 24 Закону України «Про оренду землі» є необґрунтованими, недоведеними жодними доказами та не приймаються.

Отже, висновок місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позовних вимог відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010р.)

Апелянту була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.

Питання справедливості розгляду не обов'язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008р.)

Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 269, 270, ч.1 ст. 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Кременчуцької міської ради, м. Кременчук залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 15.02.2018 року у справі №917/1805/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки її оскарження передбачено ст. ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 21.05.2018 року.

Головуючий суддя Терещенко О.І.

Суддя Сіверін В. І.

Суддя Слободін М.М.