ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року Справа № 915/279/18

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Алексєєва А.П.,

при секретарі судового засідання Степановій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: приватного підприємства МЕТА, 56500, Миколаївська область, м.Вознесенськ, вул. Київська (Жовтневої революції), 32, к. 1 (),

до відповідача: Себинської сільської ради, 54123, Миколаївська область, Новоодеський район, село Себине, вул. Соборна, 16 (),

про:

- визнання недійсною додаткової угоди № 4 від 26.12.2016 року до договору підряду № 14/16 від 21.07.2016 року на виконання робіт,

- стягнення 64924,80 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, директор;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 11.10.2016 року

Суть спору: 04.04.2018 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати недійсною додаткову угоду №4 від 26.12.2016 року до договору №13/16 на виконання робіт від 21.07.2016 року та стягнути з Себинської сільської ради на користь позивача основний борг за договором підряду №15/16 на виконання робіт по поточному ремонту комунальної дороги по провулку Нагорному в с. Себине Новоодеського району Миколаївської області від 21.07.2016 року в сумі 64924 грн. 80 коп.

20.04.2018 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, у якому він частково не погодився із позовними вимогами, а саме щодо визнання додаткової угоди недійсною. Стосовно стягнення грошових коштів та факту виконання або невиконання підрядних робіт нічого не зазначив.

23.04.2018 року за ухвалою суду підготовче засідання було відкладене на 18.05.2018 року за усним клопотанням позивача для надання відповіді на відзив.

16.05.2018 року позивач надав уточнену позовну заяву, у якій просив:

- визнати недійсною додаткову угоду №4 від 26.12.2016 року до договору №14/16 на виконання робіт від 21.07.2016 року;

- стягнути з Себинської сільської ради на користь позивача основний борг за договором підряду №15/16 на виконання робіт по поточному ремонту комунальної дороги по провулку Нагорному в с. Себине Новоодеського району Миколаївської області від 21.07.2016 року в сумі 64924 грн. 80 коп.

Позивач послався на те, що між сторонами по справі був укладений договір підряду №15/16, за яким позивачем було здійснено певний обсяг робіт, що підтверджено актом направленим на адресу відповідача. Замість розрахунку за виконані роботи відповідач запропонував укласти додаткову угоду до договору про його розірвання в частині виконаних робіт та проведення розрахунків. Необхідність укладання додаткової угоди із вказаним предметом відповідач обґрунтував закінченням 2016 фінансового року та уникнення заборгованості на казначейських рахунках. Не дивлячись на підписання додаткової угоди до договору, позивач все ж таки розраховував на оплату робіт з боку відповідача. Таким чином, з огляду на те, що сторони не мали дійсної волі до розірвання договору підряду №15/16 шляхом укладення додаткової угоди та фактично виконані роботи, позивач просив визнати спірну додаткову угоду недійсною та стягнути з відповідача вартість робіт.

Представник відповідача у підготовчому засіданні ознайомившись з уточненою позовною заяву своїм правом надання уточненого відзиву на неї не скористався.

Представники сторін не заперечували щодо розгляду судом справи по суті одразу ж після закриття підготовного провадження.

18.05.2018 року розглянувши справу по суті суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Судом встановлено наступне.

21.07.2016 року між позивачем, як підрядником та відповідачем, як замовником був укладений договір підряду №15/16 на виконання робіт, згідно п. 1.1. якого підрядник бере на себе зобов'язання виконати на свій ризик та своїм силами і засобами, якісно та у встановлений цим договором строк поточний ремонт комунальної дороги по провулку Нагорному в с. Себино Новоодеського району Миколаївської області і здати замовнику, а замовник зобов'язується забезпечити своєчасне їх фінансування, прийняти закінчені роботи і повністю сплатити вартість виконаних робіт.

Згідно до п. 2.4 договору прийомка виконаних робіт за формою КБ-2 здійснюється до кінця поточного місяця.

Пунктом 3.1 передбачено, що вартість виконання робіт з ПДВ становить 64924,80 грн.

Згідно п. 3.2 замовник проводить оплату підряднику виконаних робіт по їх поетапному завершенні за прийнятими актами форми КБ-2, але не пізніше 30 днів після прийому обсягу виконаних робіт.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що він вступає в дію в день його підписання сторонами і є чинним до 31.12.2016 року.

25.12.2016 року відповідачем було отримано супровідного листа позивача №267/16 від 25.12.2016 року, яким на виконання умов договору було направлено для підписання акти виконаних робіт.

Обставини щодо укладення даного договору підряду №15/16 між сторонами та отримання листа позивача №267/16 від 25.12.2016 року представником відповідача не заперечувалися.

Згідно акту № 1 за грудень 2016 року складеного за формою КБ-2в вартість робіт та витрат становить 64924,80 грн.

Наприкінці грудня 2016 року відповідачем було направлено на адресу відповідача листа із проектом додаткової угоди до договору з мотивів уникнення утворення заборгованості на казначейських рахунках.

Позивачем було надано додаткову угоду №4 від 26.12.2016 року до договору №14/16 на виконання робіт від 21.07.2016 року, згідно якої сторони дійшли згоди, що договір в частині виконання робіт та проведення розрахунків в зв'язку із закінченням фінансового 2016 року вважати розірваним.

При цьому, як було зазначено вище позивач просив визнати недійсним додаткову угоду № 4 до договору № 14/16.

А ні позивач, а ні відповідач не надали до своїх позову та відзиву спірної додаткової угоди № 3 до договору № 15/16, про який йшлася мова у супровідному листі відповідача із пропозицією укладення додаткових угод, а було надано додаткову угоду, яка не стосується договору підряду №15/16.

Таким чином, а ні позивач, а ні відповідач не довели відповідними доказами обставини щодо укладення додаткової угоди №3 до договору № 15/16, у зв'язку із чим суд вважає договір № 15/16 діючим до моменту виконання сторонами своїх обов'язків за ним та реалізації прав.

Таким чином, вимога позивача про визнання недійсною додаткової угоди №4 від 26.12.2016 року до договору №14/16 на виконання робіт від 21.07.2016 року є безпідставною у зв'язку із чим не підлягає задоволенню.

У зв'язку із тим, що договір № 15/16 є діючим, акти виконаних робіт підписані позивачем та направлені на адресу відповідача, відсутність заперечень з боку представника відповідача щодо факту виконання робіт вартістю 64924,80 грн., суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме задоволення позову у частині стягнення грошових коштів.

При цьому, суд керувався наступними нормами законодавства та положень договору підряду.

Як зазначалося вище відповідно до п. 5.3. договору, замовник зобов'язаний не пізніше 15 днів після повідомлення підрядника про виконання певного обсягу робіт забезпечити їх прийняття і здійснити оплату в передбаченому договором обсягу.

Відповідно до п. 3.3. договору, остаточний розрахунок за повний обсяг виконаних робіт проводиться не пізніше 30 днів після прийому.

У відповідності до ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України, господарське зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.2 ст. 317 ГК України, загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до статті 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Отже, замовник на порушення вимог ст. 853, 882 ЦК України безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), і отже він не звільняється від обов'язку оплатити роботи, виконані за договором підряду.

У зв'язку із частковим задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору сплачена за вимогу матеріального характеру.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 237, 238, 241 ГПК України

ВИРІШИВ:

1. Позов приватного підприємства МЕТА до Себинської сільської ради задовольнити частково.

2. Стягнути з Себинської сільської ради (54123, Миколаївська область, Новоодеський район, село Себине, вул. Соборна, 16, ) на користь приватного підприємства МЕТА (56500, Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Київська (Жовтневої революції), 32, к. 1, , р/р НОМЕР_1 в ОСОБА_3 Аваль, МФО 380805, свідоцтво № 100223088, ІПН 99) заборгованість за договором підряду № 15/16 від 21.07.2016 року на виконання робіт по поточному ремонту комунальної дороги по провулку Нагорному в с. Себине Новоодеського району Миколаївської області в сумі 64924,80 грн.

3. Стягнути з Себинської сільської ради (54123, Миколаївська область, Новоодеський район, село Себине, вул. Соборна, 16, ) на користь приватного підприємства МЕТА (56500, Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Київська (Жовтневої революції), 32, к. 1, , р/р НОМЕР_1 в ОСОБА_3 Аваль, МФО 380805, свідоцтво № 100223088, ІПН 99) судовий збір у сумі 1762,00 грн.

4. У задоволенні позовних вимог про визнання недійсною додаткової угоди № 4 від 26.12.2016 року до договору підряду № 14/16 від 21.07.2016 року на виконання робіт - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного господарського суду в порядку визначеному главою 1 розділу 4 ГПК України із врахуванням його перехідних положень.

Рішення набирає законної сили згідно положень ст. 241 ГПК України.

Повний текст рішення складено і підписано до 25.05.2018 року.

Суддя А.П. Алексєєв