КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"24" травня 2018 р. Справа № 910/16915/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Власова Ю.Л.

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сієста-Шоп"

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.03.2018 р. (повний текст складено 06.03.2018 р.)

у справі № 910/16915/17 (суддя - Морозов С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сієста-Шоп"

до 1. Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Елті-Трейд"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1:

1. Національного банку України

2. Міністерства фінансів України

про визнання права та визнання відсутнім права

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сієста-Шоп" звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Елті-Трейд" про:

- визнання права Товариства з обмеженою відповідальністю "Сієста-Шоп" вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Елті-Трейд" сплати суми боргу за кредитними договорами № 4Э13489Д від 16.08.2013, № 4Э13500Д від 19.08.2013 р., №4Э13513И від 20.08.2013 р. та № 4Э14031И від 21.01.2014 р. у загальному у розмірі ,11 грн;

- визнання відсутнім у Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" права вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Елті-Трейд" сплати суми боргу за кредитними договорами № 4Э13489Д від 16.08.2013, № 4Э13500Д від 19.08.2013 р., №4Э13513И від 20.08.2013 р. та № 4Э14031И від 21.01.2014 р. у розмірі ,11 грн, що були сплачені позивачем Публічному акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк" замість Товариства з обмеженою відповідальністю "Елті-Трейд".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.10.2017 р. порушено провадження у справі № 910/16915/17.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.11.2017 р. залучено до участі у справі Національний банк України та Міністерство фінансів України у якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача-1.

Ухвалою від 29.01.2018 р. у зв`язку з набранням чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.01.2018 р.

Ухвалою від 30.01.2018 р. відкладено підготовче засідання до 06.03.2018 р. та зобов`язано позивача надати суду докази надсилання копії позовної заяви з доданими документами на адресу третьої особи-2.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.03.2018 р. (повний текст складено 06.03.2018 р.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сієста-Шоп" залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сієста-Шоп" 04.04.2018 р. (згідно відбитку штампу поштового відділення на конверті та описі вкладення) за допомогою засобів поштового зв`язку подало апеляційну скаргу, у якій просило скасувати оскаржувану ухвалу суду та передати справу на розгляд до суду першої інстанції. Також у тексті апеляційної скарги позивачем було викладено заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду м. Києва від 06.03.2018 р.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2018 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сієста-Шоп" передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Власов Ю.Л.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сієста-Шоп", суддею-доповідачем були виявлені недоліки такої скарги, а саме відсутність належних документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі. Окрім цього судом також було визнано необґрунтованою викладену у скарзі заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду м. Києва від 06.03.2018р.

За вказаних обставин ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2018 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сієста-Шоп" залишено без руху на підставі ст. ст. 256, 258, 260 ГПК України та надано заявнику строк на усунення недоліків не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали шляхом звернення до суду з іншою заявою про поновлення строку та подання доказів сплати судового збору у встановлених законом порядку та розмірі.

До суду 22.05.2018 р. від скаржника на виконання вимог ухвали від 23.04.2018 р. надійшла заява про усунення недоліків та відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги. До заяви, зокрема, додано платіжні доручення про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому розмірі, сплаченого за платіжними реквізитами Київського апеляційного господарського суду. Таким чином суд зазначає, що позивачем виконано вимоги ухвали суду в частині надання доказів сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги.

Що стосується поданої заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, апеляційний суд наводить наступні твердження.

Аргументами позивача стосовно поважності причин пропуску процесуального строку, викладеними у тексті апеляційної скарги, є те, що:

- повний текст оскаржуваної ухвали оприлюднено 13.03.2018 р., а з її змістом представник позивача ознайомився 14.03.2018 р.;

- позивач не був присутнім у судовому засіданні при проголошенні судом повного тексту оскаржуваної ухвали та взагалі її не отримав.

При цьому, як уже було зазначено, такі доводи були визнані судом неповажними з посиланням на ч. 2 ст. 256 ГПК України, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Сієста-Шоп" мало достатньо часу на те, що б подати апеляційну скаргу у строк, передбачений зазначеною нормою, а саме протягом десяти днів з дня вручення йому оскаржуваної ухвали суду.

Звертаючись до суду із заявою про усунення недоліків апеляційної скарги та відновлення строку, позивачем не зазначено будь-яких інших обставин та не наведено аргументів стосовно поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а також не надано суду і підтверджуючих доказів поважності причин пропуску процесуального строку, що було запропоновано судом в ухвалі від 23.04.2018 р. про залишення апеляційної скарги без руху. Натомість позивачем лише здійснено посилання на ст. ст. 124 та 129 Конституції України стосовно забезпечення права особи на захист її прав та забезпечення права апеляційного оскарження, на п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод стосовно права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Воловік проти України" в аспекті того, що судові акти стосовно відмови у розгляді, які є формалізованими, не відповідають самій меті розгляду на предмет прийнятності, та фактично позбавляють доступу до суду.

Однак судова колегія вважає за необхідне наголосити заявнику на наступних положеннях.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України" зазначено: "…право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.".

Апеляційний суд зазначає, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Отже суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку і залежно від встановленого постановити ухвалу про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому положеннями п. 2 ч. 2 ст. 256 ГПК України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суд зауважує на тому, що зазначеною процесуальною нормою встановлено механізм гарантування однієї із засад (принципів) господарського судочинства, визначених ч. 3 ст. 2 ГПК України, а саме забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Особам, які бажають реалізувати своє право на апеляційне оскарження судових актів суду першої інстанції, надається можливість для поновлення пропущеного процесуального строку такого оскарження не лише з моменту проголошення чи складення повного тексту оскаржуваного документу, а й з моменту фактичного ознайомлення зі змістом та мотивами такого документу, тобто вручення судового рішення.

Проте у ситуації, що склалася, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сієста-Шоп" звернулося з апеляційною скаргою до суду з пропуском визначеного законом строку, а також і поза межами строку, визначеного п. 2 ч. 2 ст. 256 ГПК України, а саме протягом десяти днів з дня вручення скаржнику ухвали суду. Тому апеляційним судом було надано заявнику можливість виправити недоліки його апеляційної скарги та додатково обґрунтувати підстави пропуску строку і, за наявності, надати документи на підтвердження обставин, що перешкоджали своєчасному зверненню зі скаргою. Проте цього позивачем зроблено не було.

Відтак, на переконання колегії суддів, підстави пропуску процесуального строку, вказані у заяві Товариства з обмеженою відповідальністю "Сієста-Шоп", що надійшла до суду 22.05.2018 р., не є поважними.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України).

Про вказані наслідки Товариство з обмеженою відповідальністю "Сієста-Шоп" було повідомлено в ухвалі Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2018 р. про залишення без руху поданої апеляційної скарги. Разом з цим заявником не доведено поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сієста-Шоп" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.03.2018 р. слід відмовити на основі вищезазначених приписів процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 261 ГПК України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне надіслати скаржнику окрім його апеляційної скарги також і подану заяву про усунення недоліків та відновлення пропущенного строку подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сієста-Шоп" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.03.2018 р. у справі № 910/16915/17.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

3. Товариству з обмеженою відповідальністю "Сієста-Шоп" надіслати копію даної ухвали, оригінал апеляційної скарги з доданими документами та оригінал заяви про усунення недоліків та відновлення пропущенного строку подання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 287 ГПК України до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 24.05.2018 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

Ю.Л. Власов