РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.05.2018Справа № 910/22550/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК -БУД-СЕРВІС"

до Державної установи "Національний Інститут хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова" Національної академії медичних наук України

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2

про стягнення 816 138,77 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники учасників процесу:

від позивача: Стороженко Б.В. (довіреність)

від відповідача: Браславська Л.З. (довіреність)

від третьої особи 1: не з'явився

від третьої особи 2: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЖК - БУД-СЕРВІС" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державної установи "Національний Інститут хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова" Національної академії медичних наук України (відповідач) 816 138,77 грн., з яких: 394944,51 грн. - основний борг, 32417,91 грн. - пеня, 355633,47 грн. - інфляційні та 33142,88 грн. - 3% річних

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором про закупівлю робіт з капітального ремонту Т-54/2013 від 23.09.2013 в частині оплати виконаних позивачем робіт за актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року на суму 772270,02 грн. та акту вартості змонтованого устаткування, що придбавається виконавцем робіт (додатково до акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року) на суму 3239,00 грн. (без ПДВ).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2016 порушено провадження у справі № 910/22550/16 та призначено її до розгляду на 27.12.2016.

23.12.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

23.12.2016 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про зупинення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2016 відкладено розгляд справи № 910/22550/16 на 26.01.2017.

19.01.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі та заява про витребування доказів по справі.

Судом відкладено розгляд заяви про витребування доказів та заяви про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2017 продовжено строк вирішення спору у справі № 910/22550/16 на 15 днів, залучено до участі у справі ОСОБА_1 як третю особу 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та ОСОБА_2 як третю особу 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, розгляд справи відкладено на 09.02.2017.

01.02.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли відомості щодо третьої особи 1.

07.02.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшли пояснення на заперечення відповідача.

09.02.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі та заява про призначення судової почеркознавчої експертизи та будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду від 09.02.2017 у справі №910/22550/16 призначено судову комплексну почеркознавчу експертизу та будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та зупинено провадження у справі № 910/22550/16 до проведення експертизи та отримання висновку експерта.

17.02.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про направлення запиту до адресного-довідкового відділу ГУ МВС України в м. Києві.

11.05.2017 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшло клопотання судових експертів про надання додаткових матеріалів для проведення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2017 поновлено провадження у справі № 910/22550/16, призначено розгляд клопотання судового експерта на 30.05.2017, та зупинено провадження у справі до 30.05.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2017 провадження у справі поновлено для розгляду клопотання експертів.

13.05.2017 та 29.05.2017 від сторін надійшли документи на виконання вимог ухвали суду із зразками підписів ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2017 клопотання судових експертів задоволено частково та зупинено провадження у справі № 910/22550/16 до проведення експертизи та отримання висновку експерта.

17.07.2017 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання про надання додаткових документів та забезпечення натурного обстеження об'єкту дослідження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2017 задоволено клопотання судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Лисак О.С. про надання додаткових документів та забезпечення натурного обстеження об'єкту дослідження.

31.08.2017 через відділ діловодства суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання експерта КНДІСЕ Лисак О.С. про надання додаткових документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2017 поновлено провадження у справі №910/22550/16 та задоволено клопотання судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Лисак О.С. про надання додаткових документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2017 зупинено провадження у справі №910/22550/16 до закінчення проведення судової експертизи.

12.10.2017 через відділ діловодства суду надійшов висновок експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи.

31.01.2018 від відповідача надійшла заява про повернення оригіналів документів.

16.03.2018 через канцелярію суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи від 30.11.2017 № 5642/17-43/23120/17-44 разом із матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2018 поновлено провадження у справі №910/22550/16; розгляд справи №910/22550/16 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 17.04.2018.

23.03.2018 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про витребування доказів та клопотання про виклик експертів.

В судове засідання 17.04.2018 з'явились представники позивача та відповідача. Представники третіх осіб 1,2 в судове засідання 17.04.2018 не з'явились, про судове засідання були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 17.04.2018 була постановлена протокольна ухвала якою було: відмовлено в задоволенні заяви позивача від 19.01.2017 про витребування доказів; відмовлено в задоволенні заяви позивача від 17.02.2017 про направлення запиту до адресного-довідкового відділу ГУ МВС України в м. Києві; відмолено в задоволені заяв позивача від 22.03.2018 про витребування доказів та про виклик до суду судових експертів, у зв'язку з необґрунтованістю та безпідставністю вказаних клопотань.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/22550/16 до судового розгляду по суті на 15.05.2018.

11.05.2018 від позивача надійшли додаткові пояснення по справі, у яких останній зазначив, що відповідачем були прийняті виконані роботи, підписані акти виконаних робіт, заперечень проти виконаних робіт не заявлялось.

02.05.2018 від відповідача надійшли заперечення на позовні вимоги, у яких останній зазначив, що результатами будівельно-технічної експертизи спростовано виконання ремонтно-будівельних робіт, що внесені до двох актів за грудень 2013 року (вартістю 381 212,31 грн. та 772 270,02 грн.), що є підставою для відмови у позові.

Представник позивача у судовому засіданні 15.05.2018 позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив.

В судовому засіданні 15.05.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

23.09.2013 між Державною установою "Національний Інститут хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова" Національної академії медичних наук України (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МЖК -БУД-СЕРВІС" (далі - виконавець) укладено договір № Т-54/2013 про закупівлю робіт з капітального ремонту (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого виконавець зобов'язується за завданням замовника виконати роботи з капітального ремонту відділення анестезіології та інтенсивної терапії і роздягальні операційного блоку другого поверху ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова» Національної академії медичних наук України, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу згідно умов цього Договору.

Відповідно до п. 3.1 договору, замовник перераховує виконавцю авансовий платіж у розмірі 30% вартості робіт (у тому чис ті ПДВ) на придбання матеріалів, у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №1404 від 09.10.2006 "Питання попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти" за умови наявності попереднього дозволу на таке перерахування від головного розпорядника бюджетних коштів та з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №1764 від 27.12.2011 "Про затвердження Порядку державного фінансування капітального будівництва".

Подальші розрахунки за виконані роботи провадяться замовником щомісяця протягом 5 (п'я ти) банківських днів з моменту підписання сторонами Акту приймання виконаних робіт форми КБ-2в і Довідки про вартість виконаних робіт форми КБ-3 (п. 3.2 договору).

Пунктом 4.3 договору встановлено, що ціна цього договору становить 1 270 707,71 грн., у тому числі ПДВ 211 784,62 грн.

Згідно з п. 6.1 договору ( в редакції додаткової угоди № 2 до договору) цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2014, а в частині виконання обов'язків сторін до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Положеннями п. 11.7, 11.8 договору встановлено, що роботи виконані виконавцем приймаються замовником щомісяця протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту підписання сторонами Акту приймання виконаних робіт форми КБ-2в і Довідки про вартість виконаних робіт з форми КБ-3. Акт приймання виконаних робіт - форми КБ-2в і Довідку про вартість виконаних робіт з форми КБ-3 виконавець надає на розгляд замовнику не пізніше двадцять п'ятого числа звітного місяця.

Замовник підписує форму КБ-2в, форму КБ-3 у термін не пізніше ніж через 3 (три) робочі дні з дати їх подання виконавцем, або у той же термін надає виконавцю офіційну обґрунтовану відмову у прийнятті виконаних робіт (п. 11.9 договору).

На виконання умов договору підряду позивач виконав обумовлені договором роботи та використав обладнання на загальну суму 776 156,82 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями: Актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року на суму 772 270,02 грн., Актом вартості змонтованого устаткування, що придбавається виконавцем робіт за грудень 2013 на суму 3239,00 грн. (3886,80 грн. з ПДВ), Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/ за грудень 2013 на суму 776 156,82 грн.

Відповідачем, на виконання умов договору, здійснена попередня оплата, відповідно до п. 3.1 договору на суму 381212,31 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку позивача за 12.12.2013.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за договором, оплату прийнятих робіт та обладнання в повному обсязі не здійснив, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем за договором № Т-54/2013 про закупівлю робіт з капітального ремонту становить 394 944,51 грн.

З урахуванням наведеного, у зв'язку із наявністю заборгованості за договором у розмірі 394 944,51 грн. та простроченням виконання грошового зобов'язання, позивач нарахував пеню у сумі 32 417,91 грн., інфляційні втрати у розмірі 355633,47 грн. та 3% річних у розмірі 33 142,88 грн.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив, що позивачем у грудні 2013 року за договором були виконані роботи на суму 381212,31 грн., які сплачені відповідачем у повному обсязі згідно із платіжним дорученням №2016 від 06.11.2013, яке виконано 12.12.2013. За твердженнями відповідача, Актів будівельних робіт за грудень 2013 року на суму 776156,82 грн. від позивача не надходило та відповідач їх не підписував.

В підтвердження своїх заперечень відповідачем надано акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 на суму 381212,31 грн. та довідку про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року.

Також, за твердженням відповідача результатами будівельно-технічної експертизи спростовано виконання ремонтно-будівельних робіт, що внесені до двох актів за грудень 2013 року (вартістю 381 212,31 грн. та 772 270,02 грн.).

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Позивачем заявлені позовні вимоги на підставі Акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року на суму 772 270,02 грн., Акту вартості змонтованого устаткування, що придбавається виконавцем робіт за грудень 2013 на суму 3239,00 грн. (3886,80 грн. з ПДВ), Довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/ за рудень 2013 на суму 776 156,82 грн.

Відповідно до вказаних Актів та довідки, позивачем передано, а відповідачем прийнято роботи та обладнання на загальну суму 776 156,82 грн.

Відповідач підписав вказані акти та прийняв виконані позивачем роботи та устаткування без заперечень та зауважень.

Під час розгляду справи відповідач заперечив проти підписання вказаних актів та довідки та просив призначити у справі судову почеркознавчу експертизу з метою дослідження підписів уповноважених осіб на актах приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 на загальну суму 776156,82 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2017 у справі № 910/22550/16 призначено судову комплексну почеркознавчу експертизу та будівельно-технічну експертизу.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань (ч. 1, ч. 2 ст. 98 ГПК України).

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Так, за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи, судовими експертами складено висновок від 05.10.2017 № 5640/5641/17-32, відповідно до якого підписи від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в Акті приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року на суму 772 270,02 грн., Акті вартості змонтованого устаткування, що придбавається виконавцем робіт за грудень 2013 на суму 3239,00 грн., Довідці про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/ за грудень 2013 на суму 776 156,82 грн. виконанні відповідно ОСОБА_2 та ОСОБА_6

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року на суму 772 270,02 грн., Акт вартості змонтованого устаткування, що придбавається виконавцем робіт за грудень 2013 на суму 3239,00 грн. (3886,80 грн. з ПДВ), Довідка про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/ за рудень 2013 на суму 776 156,82 грн. підписані уповноваженим представником відповідача без зауважень та заперечень, а роботи та устаткування за вказаними актами прийняті відповідачем у поновному обсязі.

Крім того, відповідач зазначає, що результатами будівельно-технічної експертизи спростовано виконання ремонтно-будівельних робіт, що внесені до двох актів за грудень 2013 року (вартістю 381 212,31 грн. та 772 270,02 грн.).

Так, за результатами проведення будівельно-технічної експертизи, судовими експертами складено висновок від 30.11.2017 № 5642/17-43/23120/17-44. При цьому, під час проведення судової експертизи, досліджувались виконані роботи за двома актами за грудень 2013 року (на суму 381 212,31 грн., що наданий відповідачем та на суму 772 270,02 грн., на підставі якого заявлено позовні вимоги).

Зі змісту висновку судової експертизи вбачається, що частина будівельних робіт, внесених до актів №б/н приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року фактично є прихованими роботами - роботи, перевірити які можливо лише в процесі їх виконання технічним наглядом, то вказати вартість та відповідність фактично виконаних робіт і використаних матеріалів згідно з договором про закупівлю робіт з капітального ремонту №Т- 54/2013 від 23.09.2013 станом на грудень 2013 року, роботам та матеріалам внесених до двох актів №б/н приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року (вартістю робіт 381212,31 грн. та вартістю робіт 772270,02 грн.), не видається можливим.

Частина ремонтно-будівельних робіт, які внесені до двох актів №б/н приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року (вартістю робіт 381 212,31грн. та вартістю робіт 772270,02 грн.) за договором про закупівлю робіт з капітального ремонту №Т-54/2013 від 23.09.2013 в приміщеннях відділення анестезіології №№92-110, приміщення роздягальні №№86, VII, VIII та кімнат санітарно-технічного вузла і душової №№88, 89 відповідно до поверхового плану головного хірургічного корпусу 2-го поверху літер "А" ДУ "НІХТ ім. О.О. Шалімова" НАМН України", виконувались.

Визначені експертами обсяги видів виконаних робіт станом на 09.08.2017, на об'єкті дослідження - "Капітальний ремонт відділення анестезіології та інтенсивної терапії і роздягальні операційного блоку другого поверху ДУ "НІХТ ім. О.О. Шалімова" НАМН України" та які можливо було обрахувати за результатами проведеного обстеження, не відповідають обсягам робіт внесених до двох актів №б/н приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року (вартістю робіт 381212,31 грн. та вартістю робіт 772270,02 грн.). Розбіжності вказані в таблиці 3 у дослідницькій частині висновку.

Суд зазначає, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами.

Висновки судової експертизи не свідчать про те, що роботи, які зазначені в Акті приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року на суму 772 270,02 грн. не виконувались відповідачем.

Умовами договору чітко встановлений порядок прийняття виконаних будівельних робіт: замовник підписує форму КБ-2в, форму КБ-3 у термін не пізніше ніж через 3 (три) робочі дні з дати їх подання виконавцем, або у той же термін надає виконавцю офіційну обґрунтовану відмову у прийнятті виконаних робіт.

Частиною 1 ст. 853 Цивільного кодексу України встановлено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Матеріали справи не містять доказів заперечень та зауважень відповідача проти кількості, вартості, якості виконаних робіт як під час підписання акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року на суму 772 270,02 грн., так і після грудня 2013 року, заперечення заявлені лише після пред'явлення позивачем позову до суду, що суперечить умовам договору та приписам чинного законодавства.

Щодо зазначення судовими експертами вартості завищених робіт на суму 323 619,00 грн., то суд зазначає, що висновок про завищення вартості робіт зроблений з урахуванням того, що експерти досліджували роботи в сукупності по двом актам за грудень 2013 року на суму 772 270,02 грн. та на суму 381212,31 грн.) і встановили, що залишок вартості обсягів робіт становить 829 863,33грн.

Однак, суд звертає увагу позивача, що позивачем не заявлялось до стягнення вартості робіт, що відображена у Акті за грудень 2013 року на суму 381212,31 грн., зазначений акт не є предметом спору у даній справі.

Більше того, оплату у розмірі 381212,31 грн. позивачем враховано як передоплату за Актом виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року на суму 772 270,02 грн. Підстави для зменшення заявленої суми заборгованості на суму завищення, визначену експертами, відсутні, оскільки Акт за грудень 2013 року на суму 381212,31 грн. не є предметом спору у даній справі, позивачем вимог за вказаним актом не заявлялось, сума у розмірі 381212,31 грн. не включалась до ціни позову, позивачем не зазначалось про виконання робіт за таким актом. Докази того, що вартість робіт завищена саме за Актом виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року на суму 772 270,02 грн. матеріали справи не містять та у висновку судових експертів не встановлено

Твердження відповідача про те, що згідно із платіжним дорученням №2016 від 06.11.2013, яке виконано 12.12.2013, ним оплачені роботи за Актом за грудень 2013 року на суму 381212,31 грн. є хибним, оскільки у призначенні платежу чітко зазначено: «поп.оплата роб. з кап.рем. в розмірі 30% від варт.роб», а порядок сплати такої попередньої оплати погоджений сторонами у п. 3.1 договору.

Отже, з урахування доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позивачем виконано та передано, а відповідачем прийнято без зауважень та заперечень роботи та обладнання на загальну суму 776 156,82 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 5.2 договору сторони погодили, що подальші розрахунки за виконані роботи провадяться замовником щомісяця протягом 5 (п'я ти) банківських днів з моменту підписання сторонами Акту приймання виконаних робіт форми КБ-2в і Довідки про вартість виконаних робіт з форми КБ-3 (п. 3.2 договору).

Суд зазначає, що Акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року на суму 772 270,02 грн., Акт вартості змонтованого устаткування, що придбавається виконавцем робіт за грудень 2013 на суму 3239,00 грн., Довідка про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/ за грудень 2013 на суму 776 156,82 грн. не містять дати підписання, а тому дійшов висновку, що датою підписання є 31.12.2013.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки, відповідач у визначені договором строки не здійснив повної оплати за виконані роботи, заборгованість відповідача у розмірі 394944,51 грн. (776 156,82 грн. - 381 212,31 грн. = 394944,51 грн.) підтверджена матеріалами справи, то суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення 394944,51 грн.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у сумі 32417,91 грн., інфляційні втрати у розмірі 355 633,47 грн. та 3% річних у розмірі 33 142,88 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов'язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Оскільки, матеріалами справи підтверджено факт наявності прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання, то позивачем правомірно здійснено нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат на підставі ст. 625 ЦК України.

Нарахування 3% річних здійснено позивачем за період з 22.01.2014 по 07.11.2016, інфляційних втрат - з лютого 2014 вересень 2016 (включно).

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих позивачем на суму основного боргу у розмірі 394944,51 грн., суд встановив, що вони є арифметично вірними, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 355633,47 грн. та 3% річних у розмірі 33 142,88 грн.

Щодо вимоги про стягнення пені у сумі 32417,91 грн., то суду зазначає наступне.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Частиною 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором

В пункті 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" роз'яснено, що якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Судом встановлено, що відповідальність відповідача за порушення строків виконання грошового зобов'язання (оплати виконаних робіт) у вигляді пені, не передбачена договором.

З огляду на характер правовідносин, які склались між сторонами, відповідальність у вигляді пені за порушення строків оплати виконаних підрядних робіт не передбачена законодавчими актами.

Оскільки, сторони укладаючи договір не погодили відповідальність відповідача за порушення строків виконання грошового зобов'язання (оплати виконаних підрядних робіт) у вигляді пені, то вимоги про стягнення пені у сумі 32417,91 грн., задоволенню не підлягають.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, суд задовольняє частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК -БУД-СЕРВІС".

Судовий збір за розгляд справи та витрати на проведення експертизи у даній справі відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

При цьому, оскільки витрати по оплаті експертизи понесені відповідачем, а позовні вимоги задоволено частково, то з позивача на користь відповідача підлягають стягненню 946,57 грн. витрат на оплату експертизи.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державної установи "Національний Інститут хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова" Національної академії медичних наук України (03680, м.Київ, ВУЛИЦЯ ГЕРОЇВ СЕВАСТОПОЛЯ, будинок 30, код 02011953) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК -БУД-СЕРВІС" (04050, м.Київ, ВУЛИЦЯ АРТЕМА, будинок 103, В ЛІТ."А", код 35135175) 394 944,51 грн. основного боргу, 355 633,47 грн. інфляційних втрат, 33 142,88 грн. 3% річних, 11 755,81 грн. витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК -БУД-СЕРВІС" (04050, м.Київ, ВУЛИЦЯ АРТЕМА, будинок 103, В ЛІТ."А", код 35135175) на користь Державної установи "Національний Інститут хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова" Національної академії медичних наук України (03680, м.Київ, ВУЛИЦЯ ГЕРОЇВ СЕВАСТОПОЛЯ, будинок 30, код 02011953) 946,57 грн. витрат на оплату експертизи.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.05.2018.

Суддя С.О. Турчин