УХВАЛА

м. Київ

17.05.2018Справа № 910/11587/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д. розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім"

про стягнення 14 532,76 грн.

Представники учасників процесу:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Зельдич В.Р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" (відповідач) про відшкодування шкоди у розмірі 14 532,76 грн.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" на підставі договору №274/16-Т/Дп/01 добровільного страхування наземного транспорту від 08.04.2016 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу ВАЗ 210994, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ПрАТ "Київський страховий дім" позивач просить стягнути з останнього страхове відшкодування у розмірі 14532,76 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2017 порушено провадження у справі № 910/11587/17 та призначено її до розгляду на 17.08.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2017 розгляд справи №910/11587/17 відкладено на 12.09.2017.

12.09.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2017 продовжено строк вирішення спору у справі № 910/11587/16 на 15 днів, розгляд справи відкладено на 28.09.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2017 призначено у справі №910/11587/17 судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експерти, провадження у справі №910/11587/17 зупинено до закінчення проведення судової автотоварознавчої експертизи.

09.11.2017 через канцелярію суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист вих. №20205/17-54 від 27.10.2017 про забезпечення проведення попередньої оплати експертизи, продовження терміну проведення експертизи та виконання умов клопотання експерта . №20205/17-54 про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2017 поновлено провадження у справі №910/11587/17, задоволено частково клопотання №20205/17-54 судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи, надано згоду на проведення судової експертизи у справі 910/11587/17 у строк понад два місяці; та зобов'язано ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" провести оплату витрат на проведення експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2017 провадження у справі №910/11587/17 зупинено до закінчення проведення судової автотоварознавчої експертизи, матеріали справи №910/11587/17 надіслано до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

15.03.2018 через канцелярію суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта разом із матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2018 поновлено провадження у справі №910/11587/17; розгляд справи №910/11587/17 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 19.04.2018.

18.04.2018 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про виклик судового експерта.

В судове засідання 19.04.2018 представники сторін не з'явились, про судове засідання були повідомленні належним чином.

Суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача про виклику судового експерта.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/11587/17 до судового розгляду по суті на 17.05.2018.

17.05.2018 через відділ діловодства суду від відповідача повторно надійшло клопотання про виклик судового експерта.

У судове засідання 17.05.2018 представник позивача не з'явився.

Представник відповідача підтримав подане через відділ діловодства клопотання про виклик в судове засідання судового експерта.

Судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про виклик судового експерта у зв'язку з передчасністю та необґрунтованістю вказаного клопотання, про що постановлено ухвалу, яку внесено до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 17.05.2018 дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі, з огляду на наступне.

Так, предметом спору у даній справі є встановлення правових підстав для покладення на відповідача обов'язку із виплати позивачу страхового відшкодування на підставі договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1240293 за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що призвела до пошкодження транспортного засобу Mazda, державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок порушення водієм транспортного засобу ВАЗ 210994, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 Правил дорожнього руху України.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що з моменту виплати на підставі договору №274/16-Т/Дп/01 добровільного страхування наземного транспорту від 08.04.2016 , страхового відшкодування власнику автомобіля Mazda, державний номерний знак НОМЕР_2, у нього виникло право вимоги до ПрАТ "Київський страховий дім" як страховика, яким згідно договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1240293, яким було застраховано цивільно-правову відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, позивач зазначив, що законом не передбачений обов'язковий досудовий порядок врегулювання спору, а позивач не зобов'язаний звератися до відповідача із вимогою про стягнення страхового відшкодування.

Однак, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, у відзиві на позовну заяву, крім іншого, відповідач зазначив, що позивачем не було дотримано визначеного положеннями ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку отримання страхового відшкодування за договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який передбачає необхідність звернення до страховика за вказаним полісом із заявою про страхове відшкодування, з розглядом якої відповідний закон і передбачає виникнення у відповідача обов'язку із здійснення страхового відшкодування за наявності правових підстав для цього.

Тобто, звертаючись з даним позовом до суду позивачем фактично презумується непоширення на нього встановленого в положеннях ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язку потерпілого або іншої особи, яка має право на отримання відшкодування, щодо звернення до страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ із заявою про здійснення страхової виплати (відшкодування) в порядку, визначеному вказаною нормою.

В той же час, в положеннях п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" законодавцем було закріплено, що виплата страхового відшкодування за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснюється протягом 90 днів саме з дня отримання заяви про страхове відшкодування та документів, визначених статтею 35 цього Закону.

Як встановлено судом, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.04.2018 у справі №910/7449/17 було вирішено передати справу Господарського суду міста Києва №910/7449/17 разом із касаційною скаргою приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 18 жовтня 2017 року у даній справі на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до змісту вказаної ухвали вбачається, що спір у відповідній справі стосується в т.ч. визначення порядку застосування положень ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме вирішення питання: чи підлягає застосуванню встановлений такою нормою обов'язок потерпілого або іншої особи, яка має право на отримання відшкодування, звернутися до страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ із заявою про здійснення страхової виплати (відшкодування) у випадку коли право на отримання відповідного страхового відшкодування набуто особою, якою здійснено відшкодуванню потерпілому завданої внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу на підставі договору добровільного страхування "КАСКО".

При цьому, визначаючи підстави для передачі такої справи на вирішення Великої палати Верховного Суд було зазначено наступне:

З виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування ("КАСКО") свого обов'язку по відшкодуванню на користь потерпілого завданої останньому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди у відповідності до приписів ст. 512 Цивільного кодексу України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов'язаннях: у деліктному зобов'язанні винуватця; у зобов'язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування ("КАСКО").

В такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування ("КАСКО") не зумовлює виникнення нових зобов'язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а має місце виключно заміни кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (існуючих зобов'язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов'язанні винуватця; зобов'язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Отже, в силу приписів ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов'язанні саме на тих умовах, що існували в останнього, що в даному випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ взятих на себе зобов'язань виключно за умови подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов'язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями п. 37.1.4 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж встановлених строків.

Однак, станом на сьогоднішній день питання порядку застосування положень п. 37.1.4 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у випадку коли з заявою про страхове відшкодування звертається не безпосередньо потерпілий, а особа, якою здійснено відшкодуванню потерпілому завданої внаслідок пошкодження належного потерпілому транспортного засобу на підставі договору добровільного майнового страхування (КАСКО), не має єдиного вирішення судами на практиці.

Отже, за наслідками розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи господарського суду міста Києва №910/7449/17 будуть надані правові висновки щодо порядку застосування положень ст.ст. 35, 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в частині поширення їх норм на правовідносини, які виникли між страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ та особою, якою здійснено відшкодуванню потерпілому завданої внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу на підставі договору добровільного майнового страхування (КАСКО) (в т.ч. щодо обов'язку звернення відповідною особою з заявою про виплату страхового відшкодування).

Відповідно до п. 7 ч. 1, ч. 3 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне з власної ініціативи зупинити провадження у даній справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/7449/17.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі №910/11587/17 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи Господарського суду міста Києва №910/7449/17 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія".

Ухвала набрала законної сили 17.05.2018 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.05.2018.

Суддя С.О. Турчин