РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.05.2018 р. Справа № 910/20924/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " ДЕНВЕР - ОІЛ "

До Публічного акціонерного товариства комерційний банк " Приватбанк "

Про розірвання договору поруки від 17.11.2016 р. № 4Т13310 И/П

Суддя Пінчук В.І.

Секретар судового засідання Дімітрова Ю.Ю.

Представники сторін:

Від позивача Галушко С.І - адвокат

Від відповідача не з'явився

Рішення прийняте 17.05.2018 р., оскільки у судових засіданнях 14.12.2017 р. та 19.04.2018 р. розгляд справи відкладався, а у судових засіданнях 18.01.2018 р., 15.02.2018 р. та 15.03.2018 р. оголошувались перерви.

Обставини справи:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю " ДЕНВЕР - ОІЛ " звернувся до суду з позовною заявою про розірвання договору поруки від 17.11.2016 р. № 4Т13310 И/П, що укладений між товариством з обмеженою відповідальністю " ДЕНВЕР - ОІЛ " та публічним акціонерним товариством комерційним банком " Приватбанк "

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.11.2017 р. порушено провадження у справі № 910/20924/17 та призначений розгляд справи на 14.12.2017 р.

Ухвалою від 14.12.2017 р. розгляд справи відкладався до 18.01.2018 р.

Ухвалою від 22.01.2018 р. ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання на 15.02.2018 р.

Ухвалою від 15.02.2018 р. підготовче засідання було відкладено до 15.03.2018 р.

У судовому засіданні 15.03.2018 р. оголошувалась перерва до 19.04.2018 р.

Ухвалою від 19.04.2018 р. підготовче провадження закрите та справа № 910/20924/17 призначена до судового розгляду по суті на 17.05.2018 р.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матерілами, без участі представника відповідача

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

17.11.2016 р. між позивачем ( поручителем ) та відповідачем ( кредитором ) був укладений договір поруки № 4Т13310И/П.

Відповідно до умов вказаного договору позивач поручився перед відповідачем за виконання товариством з обмеженою відповідальністю " Техсервісмонтаж " своїх зобов'язань за кредитними договорами: від 17.05.2013 р. № 4Т13310И., від 12.11.2013 р. № 4Т13722И., від 19.11.2013 р. № 4Т13756И, від 20.11.2013 р. № 4Т13757И., від 11.11.2014 р. № 4Т14342И.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що на виконання вказаного договору поруки останнім були виконанні зобов'язання боржника - товариства з обмеженою відповідальністю " Техсервісмонтаж " за кредитними договорами в наступному розмірі:

- за кредитним договором від 17.05.2013 р. № 4Т13310И в сумі 83728406,91 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 45 від 18.11.2016 p.;

- за кредитним договором від 12.11.2013 р. №4Т13722И в сумі 44174780,94 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 46 від 18.11.2016 p.;

- за кредитним договором від 19.11.2013 р. № 4Т13756И в сумі 382515575,85 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 47 від 18.11.2016 p.;

- за кредитним договором від 20.11.2013 р. №4Т13757И в сумі 87316174,11 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 48 від 18.11.2016 p.;

- за кредитним договором від 11.11.2014 р. №4Т14342И в сумі 28572003,72 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 49 від 18.11.2016 р.

Всього на загальну суму 626306941,53 грн.

Як зазначає позивач у позовній заяві укладенню зазначеного договору та взагалі істотною умовою, що сприяла укладенню даного договору, передувало надання товариству з обмеженою відповідальністю " ДЕНВЕР - ОІЛ " з боку публічного акціонерного товариства комерційний банк " Приватбанк " відомостей, щодо існування у останнього залогових прав, які забезпечують право вимоги за кредитним зобов'язанням боржника, у розмірі, що суттєво перевищує розмір заборгованості за кредитом, а саме угоди про наявні майнові права на отримання товару, зокрема, право вимоги до ТОВ " Техсервісмонтаж " забезпечено заставою на суму ,00 грн.

Крім того, суттєвою умовою, що передувала укладенню договору поруки з боку ТОВ " ДЕНВЕР - ОІЛ " та безпосередньо впливало на рішення останнього щодо укладення вказаного договору, було надання відомостей про існування договорів застави з боку третіх осіб, які надали в якості засобу щодо виконання ТОВ " Техсервісмонтаж " своїх зобов'язань за кредитними договорами на загальну суму ,00 грн.

Тобто, важливою передумовою укладання ТОВ " ДЕНВЕР - ОІЛ " договору поруки було надання останньому відомостей щодо багатократного забезпечення виконання боржником своїх зобов'язань, а саме: при загальній сумі зобов'язань 626 306 941,53 грн. - загальна сума забезпечення зобов'язань складала 9 897 576 944,00 грн.

У пункті 8 договору поруки № 4Т13310И/П від 17.11.2016 р. сторони досягли згоди, що до поручителя, який виконав обов'язки боржника за кредитним договором, переходять всі права кредитора за кредитним договором і договором (ами) застави (іпотеки), укладеними в цілях забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором за кредитним договором у частині виконаного зобов'язання.

Згідно п. 10 договору поруки № 4Т13310И/П від 17.11.2016 р. кредитор зобов'язаний у випадку виконання поручителем обов'язку боржника за кредитним договором передати поручителю протягом 5 ( п'яти ) робочих днів банку з моменту виконання обов'язків належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитним договором.

Натомість, відповідач свої зобов'язання за вказаним договором поруки не виконав та не надав ТОВ " ДЕНВЕР - ОІЛ " належним чином завірені копії документів, які підтверджують обов'язки боржника за кредитним договорами, та засобів забезпечення вказаних обов'язків у вигляді забезпечень.

Відповідно до ст.610 ЦКУ порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Зважаючи на те, що ПАТ КБ " Приватбанк " порушило свої зобов'язання за договором поруки, за відсутності необхідних документів для стягнення грошових боргів з підприємства - боржника за договором поруки, ТОВ " ДЕНВЕР - ОІЛ " фактично було позбавлене можливості використовувати правочини, які забезпечували виконання зобов'язань з боку підприємства - боржника та втратило зацікавленість в подальшому виконанні договорів поруки з боку ПАТ КБ " Приватбанк ", оскільки зазнало значних збитків в зв'язку із тим, що для реалізації договору поруки було вимушене залучити кредитні кошти та додатково сплачувати відсотки за користування кредитом та залучити додаткове забезпечення кредиту.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Невиконання ПАТ КБ " Приватбанк " своїх зобов'язань за договором поруки, укладеним з ТОВ " ДЕНВЕР - ОІЛ " щодо передачі прав вимоги до боржника, позбавило останнього можливості використовувати ці права в якості можливого забезпечення, в тому числі і зобов'язань самого Підприємства та призвело до суттєвого погіршення його фінансово - майнового стану, отже з боку ПАТ КБ " Приватбанк " було завдано суттєвої шкоди ТОВ " ДЕНВЕР - ОІЛ "

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. ( ст. 611 ЦК України )

Порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ). ( ст. 610 ЦК України ).

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст.129, 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати договір поруки від 17.11.2016 р. № 4Т13310 И/П, що укладений між товариством з обмеженою відповідальністю " ДЕНВЕР - ОІЛ " ( 25006, м. Кропивницький, вул. Євгена Чикаленка, 1-А, офіс 103, код 40628420 ) та публічним акціонерним товариством комерційним банком " Приватбанк " ( 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, код 14360570 ) з моменту набрання рішенням законної сили.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційного банку " Приватбанк " ( 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, код 14360570 ) 1600 ( одну тисячу шістсот ) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанці у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 23.05.2018 р.

СуддяВ.І.Пінчук