ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2018р. Справа №914/366/18

місто Львів

Суддя Господарського суду Львівської області Матвіїв Р.І. за участю секретаря судового засідання Сала О.А., розглянув матеріали позовної заяви

за позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ,

до відповідача: Будинкоуправління №1 Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району, м. Яворів, Львівська область,

предмет позову: стягнення 53 541,35 грн.,

підстава позову: порушення зобовязань за договором купівлі-продажу природного газу №1484/14-ТО-21 від 27.12.2013 року,

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1 представник на підставі довіреності №14/-75 від 14.04.2017 року,

відповідача: не зявився.

Обставини розгляду справи. 27.02.2018 року на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України вих.№ 14/4-158 від 15.02.2018 року до Будинкоуправління №1 Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району про стягнення 53 541,35 грн. з підстав порушення зобовязань за договором купівлі-продажу природного газу №1484/14-ТО-21 від 27.12.2013 року, з яких 29 641,72 грн. пеня, 4 350,84 грн. 3% річних, 19 355,83 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 05.03.2018 року позовну заяву залишено без руху. Встановлено Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» строк 10 днів з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви у спосіб надання суду доказів здійснення фактичної оплати спожитого природного газу 17.09.2014 року, 24.09.2014 року, 17.11.2014 року, 29.01.2015 року згідно з даними, вказаними в розрахунку заборгованості, долученому до позовної заяви.

Ухвалою суду від 26.03.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні 25.04.2018 року.

24.04.2018 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на інший день у звязку з зайнятістю представника у судових засідання Львівського апеляційного господарського суту та з метою повного всебічного розгляду справи.

Відводів складу суду та секретарю судового засідання не заявлено.

У судове засідання 25.04.2018 року сторони явки представників не забезпечили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення. Судом відкладено розгляд справи по суті на 16.05.2018 року.

У судове засідання 16.05.2018 року зявився представник позивача, підтримав позовні вимоги. Відповідач явки представника не забезпечив, причин неявки не повідомив, заяв, клопотань не подавав.

Відповідно до ст.248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суть спору та правова позиція сторін. Спір виник у звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором купівлі-продажу природного газу №1484/14-ТО-21 від 27.12.2013 року. Так, позивач стверджує, що за зобовязаннями січня-квітня 2014 року, червня 2014 року, жовтня-грудня 2014 року відповідачу нараховано пеню, 3 % річних та інфляційні втрат у загальному розмірі 53 541,35 грн.

Відповідач, повідомлений належним чином про відкриття провадження у справі, про час і місце судового засідання, що підтверджено повідомленнями про вручення поштового відправлення, відзиву на позовну заяву не подав.

Із матеріалів справи судом встановлено наступне. 27.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (надалі по тесту рішення позивач, згідно з договором - продавець) та Будинкоуправлінням №1 Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району (надалі по тесту рішення відповідач, згідно з договором - покупець) укладено договір про закупівлю природного газу №1484/14-ТЕ-21, відповідно до якого продавець зобов'язується поставити покупцеві у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України, за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити природний газ на умовах договору. Договором (п.6.1) сторони погодили. Що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з актами приймання-передачі природного газу за січень-квітень 2014 року, червень 2014 року, жовтень-грудень 2014 року позивачем поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 764 576,74 грн.

Відповідно до інформації, що міститься у витязі з рахунку за договором №1484/14-ТЕ-21 від 27.12.2013 отриманий газ оплачувався відповідачем 27.02.2014 року в сумі 222 143,73 грн., 08.05.2014 року, 17.09.2014 року, 24.09.2018 року, 17.11.2014 року, 29.01.2015 року.

Дані факти матеріалами справи підтверджуються, документарно не спростовувались.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як встановлено судом вище, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір купівлі-продажу природного газу №1484/14-ТО-21 від 27.12.2013 року.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом вище, відповідно до пункту 4.1 договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

Акти приймання-передачі природного газу за спірний період отримувались покупцем, про що свідчать відмітки Будинкоуправління №1 Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району на таких актах. Проте, оплата таких актів здійснювалась з порушенням строків, визначених договором, тобто пізніше, ніж 14 число наступного за звітним місяцем, а саме за зобовязаннями за січень 2014 року 27.02.2014 року, за лютий 2014 року 08.05.2014 року, за березень 2014 року 17.09.2014 року та 14.09.2014 року, за квітень 2014 року 24.09.2014 року, за червень 2014 року 24.09.2014 року, за жовтень 2014 року 17.11.2014 року, за листопад 2214 року 29.01.2015 року, за грудень 2014 року 29.01.2015 року.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 610 Цивільного кодексу України зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 7.3 договору у разі порушення покупцем умов пункту 6.1 цього договору, покупець зобов'язується сплатити, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір такої пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи порушення відповідачем строків оплати поставленого продавцем газу, суд вважає підставною та обґрунтованою вимогу про стягнення пені, 3% річних і інфляційних втрат. Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення сум, суд зазначає, про допущення помилки в розрахунку позивача в частині нарахування інфляційних втрат за лютий на суму 379,75 грн., у звязку з чим задоволенню підлягають інфляційні втрати в загальному розмірі 18 976,08 грн., а не 19 355,83 грн., як просив позивач. Решта сум порахована позивачем правильно та підлягає стягненню з відповідача у заявленому позивачем розмірі.

Відповідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи досліджені та встановлені вище обставини справи, перевіривши доводи позивача, враховуючи неспростованість відповідачем обставин, зазначених у позовній заяві та підтверджених матеріалами справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позивних вимог.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, ч.9 ст.165, ст. ст. 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позов задоволити частково.

Стягнути з Будинкоуправління №1 Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району (адреса: 81000, Львівська область, Яворівський район, місто Яворів, вулиця Івана Хрестителя, будинок 53; ідентифікаційний код 24298033) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (адреса: 01601, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6; ідентифікаційний код 20077720) 29 641,72 грн. пені, 4 350,84 грн. 3% річних, 18 976,08 грн. інфляційних втрат і 1 744,38 грн. в рахунок відшкодування витрат на оплату судового збору.

У задоволенні вимоги про стягнення 379 ,75 грн. інфляційних втрат відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 21.05.2018 року.

Суддя Матвіїв Р.І.