ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 42/11б

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Білоуса В.В., Жукова С.В.,

за участю секретаря судового засідання Гаращенко Т.М.

за участю представника ПАТ "ПУМБ" - Награбовського О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк"

на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 30.10.2017

та ухвалу Господарського суду Донецької області від 21.08.2017

у справі № 42/11б

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліграфічне підприємство "Експрес"

про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 14.02.2011 порушено провадження у справі № 42/11б за заявою ТОВ "Поліграфічне підприємство "Експрес" про банкрутство, відповідно до ст. ст. 6, 7, 8, 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду Донецької області від 30.06.2011 ТОВ "Поліграфічне підприємство "Експрес" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого ПашковуТ.Ю.

В подальшому, у зв'язку з проведенням на території м. Донецька та Донецької області антитерористичної операції матеріали справи №42/11б були втрачені.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.07.2015 відновлено втрачену справу №42/11б про банкрутство ТОВ "Поліграфічне підприємство "Експрес" на стадії ліквідаційної процедури.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 04.10.2016 , залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.12.2016 у справі № 42/11б, скаргу ПАТ "ПУМБ" на бездіяльність ліквідатора задоволено частково. Визнано неправомірними дії ліквідатора щодо віднесення грошових коштів, одержаних за результатами реалізації іпотечного майна у розмірі 26 444,84 грн. на оплату послуг та витрат ліквідатора під час ліквідаційної процедури.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.04.2017 у справі № 42/11б постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21.12. 2016 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 04.10.2016 у справі № 42/11б скасовано. Справу № 42/11б передано до Господарського суду Донецької області на новий розгляд.

За результатами нового розгляду, ухвалою господарського суду Донецької області від 21.08.2017 (суддя Чорненька І.К.) скаргу ПАТ "ПУМБ" на бездіяльність ліквідатора задоволено частково. Визнано неправомірними дії ліквідатора щодо віднесення грошових коштів, одержаних за результатами реалізації іпотечного майна в розмірі 26 444,84 грн. на оплату витрат ліквідатора, понесених в ході ліквідаційної процедури.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 30.10.2017 (колегія суддів: Дучал Н.М. - головуючий, Геза Т.Д., Радіонова О.А.) ухвалу господарського суду Донецької області від 21.08.2017 у справі № 42/11б залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, ПАТ "ПУМБ" звернувся з касаційною скаргою та просить скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 30.10.2017 ухвалу господарського суду Донецької області від 21.08.2017 у справі №42/11б та прийняти нове рішення, яким: скаргу ПАТ "ПУМБ" на бездіяльність ліквідатора ТОВ "Поліграфічне підприємство "Експрес" задовольнити в повному обсязі:

- визнати протиправною бездіяльність ліквідатора ТОВ "Поліграфічне підприємство "Експрес" - арбітражного керуючого Пашкової Т.Ю. щодо часткового невиконання рішення комітету кредиторів, оформленого Протоколом № 33 від 04.07.2014, що підлягає у не перерахуванні кредитору ПАТ "ПУМБ" коштів у розмірі 80 000,00 грн. від продажу іпотечного майна боржника - будівлі складу (літ.А),

- зобов'язати ліквідатора ТОВ "Поліграфічне підприємство "Експрес" - арбітражного керуючого Пашкову Т.Ю. виконати рішення комітету кредиторів, оформлене Протоколом № 33 від 04.07.2014, та відповідно до цього рішення сплатити (перерахувати) кредитору ПАТ "ПУМБ" кошти у розмірі 80 000,00 грн. в рахунок погашення вимог першої черги.

Підставами для скасування оскаржуваних судових рішень ПАТ "ПУМБ" зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, заявник касаційної скарги посилається на те, що:

- ліквідатором ТОВ "Поліграфічне підприємство "Експрес" протиправно розподілена решта коштів, які мали надійти від реалізації предмету іпотеки у сумі 80 000,00 грн., на оплату основної винагороди та інші витрати ліквідатора;

- жодної інформації та документів стосовно того, що кошти із суми продажу предмета іпотеки спрямовані на оплату його додаткової винагороди, матеріали справи не містять;

- ліквідатор боржника не звертався до комітету кредиторів з питанням щодо затвердження звіту про оплату послуг та затвердження витрат арбітражного керуючого за рахунок решти коштів, що залишилися від продажу іпотечного майна та такий звіт, всупереч ст.31 Закону про банкрутство, судом першої інстанції не затверджувався;

- судом першої інстанції не враховано вказівки Вищого господарського суду України, надані ним у постанові від 11.04.2017, а судом апеляційної інстанції вказану обставину також залишено поза увагою.

Відзиви на касаційну скаргу до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не надходили.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представника ПАТ "ПУМБ", перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 41 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Враховуючи п. 11 Розділу X "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 4212-VI від 22.12.2011, при розгляді скарги на дії/бездіяльність ліквідатора у даній справі про банкрутство, застосуванню підлягають норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19.01.2013 (далі - Закон про банкрутство).

Повноваження ліквідатора в ліквідаційній процедурі визначені нормами ст. 25 Закону про банкрутство.

При цьому, за приписами ч. 6 ст. 31 Закону про банкрутство при реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

Відповідно до ст. 31 Закону про банкрутство оплата послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків здійснюються в порядку, встановленому цим Законом, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника (ч.12). Кредитори можуть створювати фонд для оплати послуг, відшкодування витрат та виплати додаткової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору). Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду (ч.13). Оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень встановлюється та виплачується в розмірі, встановленому комітетом кредиторів і затвердженому господарським судом, якщо інше не встановлено цим Законом, але не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство (ч.14). Кредитори мають право встановлювати і виплачувати арбітражному керуючому за результатами його діяльності додаткову винагороду, розмір якої затверджується господарським судом (ч.15).

У справі, яка розглядається, судами з'ясовано, що порядок оплати послуг ліквідатора та його розмір розглянуті та затверджені на засіданні комітету кредиторів ТОВ "Поліграфічне підприємство "Експрес".

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено попередніми судовими інстанціями, рішенням комітету кредиторів, оформленим протоколом № 2 від 22.09.2011, встановлено оплату послуг арбітражного керуючого Пашкової Т.Ю. у розмірі двох мінімальних заробітних плат за рахунок коштів кредиторів-заставодержателів ПАТ "Донгорбанк" (правонаступник ПАТ "ПУМБ") та ПАТ "Промінвестбанк"; передбачено виплату додаткової винагорода арбітражному керуючому Пашковій Т.Ю. у розмірі 5% від реалізаційної вартості майна, яке знаходиться у банківській заставі кредиторів - заставодержателів ПАТ "Донгорбанк" (правонаступник ПАТ "ПУМБ") та ПАТ "Промінвестбанк".

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.10.2011 у даній справі, затверджено оплату послуг арбітражного керуючого Пашкової Т.Ю. у розмірі двох мінімальних заробітних плат, а також додаткової винагороди у розмірі 5% від реалізаційної вартості майна. Зазначена ухвала є чинною.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 26 Закону про банкрутство, майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

Відповідно до підпунктів "а", "г" п.1 ч.1 ст. 31 Закону про банкрутство, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються у першу чергу на задоволення вимог, забезпечених заставою. Кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються у першу чергу на задоволення витрат, пов'язаних з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії.

Відповідно до п. 2 ст. 25 Закону про банкрутство, дії ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) банкрута; особою, яка відповідає за зобов'язаннями банкрута; кожним кредитором окремо або комітетом кредиторів; особою, яка, посилаючись на свої права власника або іншу підставу, передбачену законом чи договором, оспорює правомірність віднесення майнових активів або коштів до ліквідаційної маси.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону про банкрутство, у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду є вимога ПАТ "ПУМБ" про визнання протиправною бездіяльності ліквідатора банкрута щодо часткового невиконання рішення комітету кредиторів, оформленого протоколом №33 від 04.07.2014, що полягає у не перерахуванні кредитору ПАТ "ПУМБ" залишку коштів в сумі 80 000,00 грн. від продажу іпотечного майна боржника - будівлі складу (літ. А) з замощенням та огорожею за адресою: АДРЕСА_1, а також про зобов'язання ліквідатора виконати рішення комітету кредиторів, оформлене протоколом №33 від 04.07.2014, та відповідно до цього рішення сплатити кредитору ПАТ "ПУМБ" кошти в сумі 80000,00 грн. в рахунок погашення вимог першої черги.

Як встановлено судом першої інстанції, в ході ліквідаційної процедури ТОВ "Поліграфічне підприємство "Експрес", за результатами проведення інвентаризації майна банкрута, згідно даних бухгалтерського обліку, виявлено майнові активи банкрута та сформовано ліквідаційну масу, до складу якої включено, зокрема, активи, що знаходяться у заставі ПАТ "Донгорбанк" (правонаступник - ПАТ "ПУМБ") - нерухомість та майнові активи; ПАТ "Промінвестбанк" - нерухомість та майнові активи.

Судами встановлено, що ПАТ "ПУМБ" є заставним кредитором боржника на підставі іпотечного договору №16 від 04.05.2007, за яким боржник передав в іпотеку кредитору нерухоме майно.

Судом першої інстанції з'ясовано, що до предмету іпотеки входять об'єкти нерухомого майна - будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а саме: 1) будівля АПК, літ. І, загальною площею 2710,50 кв.м; 2) будівля цеху №1, літ. І, загальною площею 2114,9 кв.м.; 3) склад, літ. А, загальною площею 1434,5 кв.м.; 4) склад, літ. Б, загальною площею 902,2 кв.м.

Як досліджено та встановлено місцевим судом, замощення та огорожа за адресою: АДРЕСА_1, про які йдеться у скарзі ПАТ "ПУМБ", до складу майна, що перебуває в іпотеці ПАТ "ПУМБ" згідно іпотечного договору №16 від 04.05.2007, не входить.

Відповідно до протоколу засідання комітету кредиторів №33 від 04.07.2014, ліквідатору надано згоду на укладення договору купівлі-продажу з покупцем ОСОБА_9 щодо придбання лоту №2 - будівлі складу А (предмет застави кредитора ПАТ "ПУМБ") з замощенням та огорожею, загальною вартістю 560 000,00 грн., але за умов, зокрема, направлення коштів, що надійдуть від реалізації майна банкрута, на погашення кредиторських вимог ПАТ "ПУМБ" за відрахуванням витрат на оформлення земельної ділянки, але у будь-якому разі не менше ніж 480000,00 грн.

Під час здійснення ліквідаційної процедури ліквідатором - арбітражним керуючим Пашковою Т.Ю. було реалізовано майно боржника,в т.ч. яке перебуває в іпотеці ПАТ "ПУМБ", про що укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №42/11Б від 07.07.2014.

Згідно п. 2.1 Договору сторони узгодили, що продаж майна вчиняється за остаточною ціною, яка визначена комітетом кредиторів (протокол №33 від 04.07.2014) у розмірі 560 000,00 грн., а саме:

- будівля складу „А-1" - 500 000,00 грн.;

- замощення 0,27 га - 56 000,00 грн.;

- огорожа 1,63 п/м - 277, 00 грн.;

- огорожа ж.д.т. 14,60 м/г - 3 133,00грн.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, покупець за Договором купівлі-продажу нерухомого майна №42/11Б від 07.07.2014 за придбане майно повністю розрахувався з ліквідатором, перерахувавши грошові кошти в сумі 560 000,00 грн. на рахунок боржника, відкритий в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль".

25.03.2016 на рахунок ПАТ "ПУМБ" ліквідатором банкрута було перераховано грошові кошти в сумі 400 000,00 грн.

Відповідно до матеріалів справи та виходячи з суми (грошових коштів) отриманої від реалізованого ліквідатором майна, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що розмір винагороди ліквідатора ТОВ "Поліграфічне підприємство "Експрес" - арбітражного керуючого Пашкової Т.Ю. (5% від реалізованого майна банкрута, що є предметом застави ПАТ "ПУМБ") складає 53 555,16 грн.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, дійшов висновку про правомірність дій ліквідатора - арбітражного керуючого Пашкової Т.Ю. щодо утримання 53 555,16 грн. в якості суми додаткової винагороди від реалізації майна, розмір якої затверджено ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.10.2011 у даній справі.

Враховуючи викладене, з огляду на затверджене ухвалою суду рішення комітету кредиторів щодо виплати додаткової винагороди, а також реалізацію майна, яке не є предметом іпотеки ПАТ "ПУМБ" (замощення, огорожа), аргументи ПАТ "ПУМБ" про те, що ліквідатором боржника отримані від продажу предмета іпотеки кошти були розподілені всупереч ч. 16 ст. 31 Закону про банкрутство та рішення комітету кредиторів, оформленого протоколом № 33 від 04.07.2014, відхиляються касаційним судом.

Доводи касаційної скарги ПАТ "ПУМБ" зводяться до викладення змісту скарги на дії/бездіяльність ліквідатора, апеляційної скарги та не спростовують правомірних висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Поряд з цим, надавши оцінку доводам сторін та матеріалам справи, місцевий та апеляційний суди дійшли висновку про неправомірність рішення ліквідатора щодо віднесення грошових коштів в сумі 26 444,84 грн. (80 000,00грн. - 53 555,16 грн.), одержаних за результатами реалізації майна банкрута, на покриття витрат, пов'язаних із здійсненням провадження у справі про банкрутство.

Виходячи з аналізу наведених норм та встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками попередніх судових інстанцій про те, що такі дії ліквідатора банкрута суперечать приписам ст.ст. 13, 26 Закону про банкрутство, оскільки грошові кошти в сумі 26 444,84 грн. утримані ліквідатором на витрати з проведення ліквідаційної процедури, які не були розглянуті на засіданні комітету кредиторів та відповідно затверджені судом, як того вимагають вимоги Закону.

Враховуючи встановлені судами обставини справи, виходячи з аналізу вищезазначених норм та визначених ст.300 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) меж розгляду справи судом касаційної інстанції, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про задоволення скарги ПАТ "ПУМБ" в частині визнання неправомірними дій ліквідатора щодо віднесення грошових коштів, одержаних за результатами реалізації іпотечного майна в розмірі 26 444,84грн. на оплату витрат ліквідатора в ході ліквідаційної процедури.

Матеріали справи свідчать про те, що місцевий та апеляційний господарські суди відповідно до приписів ст. ст. 47, 43 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) всебічно, повно і об'єктивно дослідили обставини справи в їх сукупності, дали їм вірну юридичну оцінку та правильно, з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права вирішили спір у справі.

Крым того, судами першої та апеляційної інстанцій, при новому розгляді справи, виконано вказівки постанови Вищого господарського суду України 11.04.2017 у даній справі, зокрема, було надано належну правову оцінку рішенню комітету кредиторів (протокол №2 від 22.09.2011), зокрема, щодо відшкодування витрат та виплати додаткової винагороди ліквідатору ТОВ "Поліграфічне підприємство "Експрес".

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Відтак, наведені ПАТ "ПУМБ" у касаційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами та не доводять порушення або неправильного застосування судами норм матеріального та процесуального права, а колегія суддів не встановила фундаментальних порушень судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді скарги на дії/бездіяльність ліквідатора у даній справі.

Враховуючи викладене, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що постанова Донецького апеляційного господарського суду від 30.10.2017 та ухвала Господарського суду Донецької області від 21.08.2017 у справі № 42/11б прийняті судами у відповідності до фактичних обставин та у відповідності до вимог матеріального права і процесуального права, підстав для їх зміни або скасування не вбачається.

Оскільки суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається, судові витрати відповідно до ст.129 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 30.10.2017 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 21.08.2017 у справі № 42/11б залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ткаченко Н.Г.

Судді Білоус В.В.

Жуков С.В.