ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року м. ОдесаСправа № 5024/1351/2011
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Богатиря К.В.

Суддів: Таран С.В., Філінюка І.Г.

Секретар судового засідання: Герасименко Ю.С.

За участю представників учасників справи:

від Прокуратури - Ейсмонт С.О., за посвідченням;

від ПВКФ «ЮГ-АТЛАНТ» - Єрьоменко Ю.А., за довіреністю;

Інші представники учасників справи в судове засідання не з'явились. Про час, дату та місце його проведення повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватної виробничо-комерційної фірми «ЮГ-АТЛАНТ»

на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 20 липня 2017 року про зміну способу виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 21 вересня 2011 року (суддя суду першої інстанції: Пінтеліна Т.Г.; час і місце оголошення рішення: 20.07.2018р. об 11:30 год.; 73000, м. Херсон, вул. Театральна, 18, Господарського суду Херсонської області; зала судових засідань № 211)

за заявою Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області

по справі № 5024/1351/2011

за позовом Прокурора Дніпровського району м. Херсона

в інтересах держави в особі: Фонду державного майна України

до відповідачів:

1. Приватного акціонерного товариства «ХЕРСОНТУРИСТ»

2. Приватного підприємства «ЛІЛЕЯ-ХЕРСОН»

3. Компанії «MELTRICOL HOLDINGS CORPORATION LTD»

4. Приватної виробничо-комерційної фірми «ЮГ-АТЛАНТ»

5. Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНЕПР-ЕНЕРГО ЛТД»

6. «БАЗА ПОСТАЧЗБУТТОРГ ЛТД» Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗА ПОСТАЧЗБУТТОРГ»

7. Дочірнього підприємства акціонерного товариства закритого типу «Виробничо-комерційного підприємства «ТЕХІНПРОМ» «Компанія «БОНЕКС»

8. Товариства з обмеженою відповідальністю Міжгалузевий торговий дім «КАМЕЛОТ-СЕРВІС»

9. Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «РЕЙ»

10. Приватного підприємства «СІРІУС-2010»

про визнання права власності та витребування майна

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2011 року Господарський суд Херсонської області ухвалив рішення по справі № 5024/1351/2011 про задоволення позову прокурора Дніпровського району м. Херсона в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, яким:

- визнано за державою в особі Фонду державного майна України право власності на турготель «ЛІЛЕЯ», що знаходиться за адресою: м. Херсон, Придніпровський спуск, 1, загальною площею 4 517,19 кв.м., з будівлями та спорудами згідно генерального плану бюро технічної інвентаризації;

- вилучено з володіння Приватного підприємства «ЛІЛЕЯ-ХЕРСОН» на користь держави в особі Фонду державного майна України об'єкт нерухомості - турготель «ЛІЛЕЯ», що знаходиться за адресою: м. Херсон, Придніпровський спуск, 1, загальною площею 4 517,19 кв.м., що складається з туристичного готелю під літ. А, А1, А2, А3, а, а1, а2, складів під літ. Ю, Ю1, Ю2, Ю3, трансформаторної будки під літ. К, воріт № 6;

- вилучено з володіння Приватної комерційної фірми «ЮГ-АТЛАНТ» на користь держави в особі Фонду державного майна України будівлі та споруди турготелю «ЛІЛЕЯ», що знаходяться за адресою: м. Херсон, Придніпровський спуск, 1, та складаються з будівлі адміністративно-побутового корпусу під літ. І, приміщення механічних майстерень під літ. Ж, гаражу під літ. З, будівлі матеріально-технічного складу під літ. П, приміщення матеріально-технічного складу під літ. Р, воріт металевих № 5;

- вилучено з володіння Компанії «MELTRICOL HOLDINGS CORPORATION LTD» на користь держави в особі Фонду державного майна України будівлі турготелю «ЛІЛЕЯ» що знаходиться за адресою: м. Херсон, Придніпровський спуск, 1, та складаються з літ. М загальною площею 263,2 кв.м.; Х загальною площею 168 кв.м.; Ф загальною площею 44,7 кв.м.; С загальною площею 44,7 кв.м.; Ч загальною площею 13 кв.м.; Ш загальною площею 22,5 кв.м.; Т загальною площею 75,9 кв.м; У загальною площею 24,5 кв.м.;

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12 серпня 2014 року рішення Господарського суду Херсонської області від 21 вересня 2011 року по справі № 5024/1351/2011 - скасовано, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 28 жовтня 2014 року скасовано постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12 серпня 2014 року, а рішення Господарського суду Херсонської області від 21 вересня 2011 року по справі № 5024/1351/2011 залишено без змін.

17 листопада 2014 року на виконання постанови Вищого господарського суду України від 28 жовтня 2014 року Господарський суд Херсонської області видав накази:

- Вилучити з володіння Приватного підприємства «ЛІЛЕЯ-ХЕРСОН» на користь держави в особі Фонду державного майна України об'єкт нерухомості - турготель «ЛІЛЕЯ», що знаходиться за адресою: м. Херсон, Придніпровський спуск, 1, загальною площею 4 517,19 кв.м., що складається з туристичного готелю під літ. А, А1, А2, А3, а, а1, а2, складів під літ. Ю, Ю1, Ю2, Ю3, трансформаторної будки під літ. К, воріт № 6;

- Вилучити з володіння Приватної комерційної фірми «ЮГ-АТЛАНТ» на користь держави в особі Фонду державного майна України будівлі та споруди турготелю «ЛІЛЕЯ», що знаходяться за адресою: м. Херсон, Придніпровський спуск, 1, та складаються з будівлі адміністративно-побутового корпусу під літ. І, приміщення механічних майстерень під літ. Ж, гаражу під літ. З, будівлі матеріально-технічного складу під літ. П, приміщення матеріально-технічного складу під літ. Р, воріт металевих № 5;

- Вилучити з володіння Компанії «MELTRICOL HOLDINGS CORPORATION LTD» на користь держави в особі Фонду державного майна України будівлі турготелю «ЛІЛЕЯ» що знаходиться за адресою: м. Херсон, Придніпровський спуск, 1, та складаються з літ. М загальною площею 263,2 кв.м.; Х загальною площею 168 кв.м.; Ф загальною площею 44,7 кв.м.; С загальною площею 44,7 кв.м.; Ч загальною площею 13 кв.м.; Ш загальною площею 22,5 кв.м.; Т загальною площею 75,9 кв.м; У загальною площею 24,5 кв.м..

30 травня 2017 року Дніпровський районний відділ Державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області звернувся до Господарського суду Херсонської області із заявою про зміну порядку виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 21 вересня 2011 року по справі № 5024/1351/2011 в частині вилучення з Приватної виробничо-комерційної фірми «ЮГ-АТЛАНТ» на користь держави в особі Фонду державного майна України будівлі та споруди турготелю «ЛІЛЕЯ», які складаються з будівлі адміністративно-побутового корпусу під літ. І, приміщення механічних майстерень під літ. Ж, гаражу під літ. З, будівлі матеріально-технічного складу під літ. П, приміщення матеріально-технічного складу під літ. Р, воріт металевих № 5, що розташовані за адресою: м. Херсон, Придніпровський спуск, 1 (виконавче провадження № 52228996 від 19.09.2016 року з виконання наказу № 5024/1351/2011 від 21.09.2011 року, виданого Господарським судом Херсонської області).

Заява мотивована тим, що 26 вересня 2016 року на адресу Відділу надійшла заява ПВКФ «ЮГ-АТЛАНТ», якою пояснено, що на даний час у власності ПВКФ «ЮГ-АТЛАНТ» перебуває зовсім інше нерухоме майно, ніж зазначене в договорі купівлі продажу (біржовий контракт серія та номер: 15/1299 Н, оформлений 14.12.1999 року Універсальною біржою «ЛИМАН») від 14.12.1999 року та в постанові державного виконавця.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.05.2017 року боржнику належать будівлі розташовані за адресою м. Херсон, Придніпровський узвіз 1, які складаються з: цех напівфабрикатів з нежилими приміщеннями під літ. И., загальною площею 544,8 кв.м.; склад холодильного обладнання під літ. Ж.; склад під літ. З., Т., підвал з холодильною камерою під літ. П., Д.; електрощитові під літ. Р.; навіс під літ. С., Ф.; холодильна камера під літ. У; склад під літ. Ч., Ц.; огорожа 5-9; мостіння під літ. І., право власності зареєстроване 11.04.2013 року. Підставою виникнення права власності є біржовий контракт серія та номер: 15/1299 Н, від 14.12.1999 року оформлений Універсальною біржою «ЛИМАН»; Декларація про готовність до експлуатації об'єкта ХС 17 від 02.06.2016 року, видана Управлінням з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради; технічний паспорт № 548 від 06.06.2016 року, виданий ГІП «СОБРІ».

Складові об'єкту нерухомості, розташованого за адресою м. Херсон, Придніпровський узвіз, 1, належного боржнику ПВКФ «ЮГ-АТЛАНТ», який зареєстрований в Державномуреєстрі речових прав на нерухоме майно 11.04.2013 року, відрізняються від складових об'єкту, які необхідно вилучити, зазначених у рішенні суду від 21.09.2011 року по справі № 5024/1351/2011, але підставою виникнення права власності частково є той самий документ - біржовий контракт серія та номер: 15/1299 Н, оформлений 14.12.1999 року Універсальною біржою «ЛИМАН».

Зазначене, на думку Дніпровського РВ ДВС, ускладнює виконання рішення суду, у зв'язку з чим необхідно змінити спосіб і порядок, передбачений ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», для його виконання.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 20 липня 2017 року по справі № 5024/1351/2011 (суддя суду першої інстанції: Пінтеліна Т.Г.) змінено спосіб виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 21 вересня 2011 року в частині щодо «вилучення з володіння ПВКФ «ЮГ-АТЛАНТ» на користь держави в особі Фонду державного майна України будівлі та споруди турготелю «ЛІЛЕЯ» за адресою: м. Херсон, Придніпровський спуск, 1, що складаються з будівлі адміністративно-побутового корпусу під літ. І, приміщення механічних майстерень під літ. Ж, гаражу під літ. З, будівлі матеріально-технічного складу під літ. П, приміщення матеріально-технічного складу під літ. Р, воріт металевих № 5» на які складаються з: цеху напівфабрикатів з нежилими приміщеннями під літ. И., загальною площею 544,8 кв.м.; складу холодильного обладнання під літ. Ж.; складу під літ. З., Т., підвалу з холодильною камерою під літ. П., Д.; електрощитової під літ. Р.; навісу під літ. С., Ф.; холодильної камери під літ. У; складу під літ. Ч., Ц.; огорожі 5-9; мостіння під літ. І.

Змінюючи спосіб виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 21 вересня 2011 року по справі № 5024/1351/2011 дійшов висновку про те, що у даному випадку мають місце обставини, які роблять неможливим виконання рішення суду, оскільки визначене в рішенні майно відсутнє у боржника, тому наявні підстави для застосування судом положень статті 121 ГПК України.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Приватна виробничо-комерційна фірма «ЮГ-АТЛАНТ» звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Херсонської області від 20 липня 2017 року по справі № 5024/1351/2011 та постановити нове рішення про заміну способу виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 21 вересня 2011 року шляхом зобов'язання ПВКФ «ЮГ-АТЛАНТ» повернути державі в особі Фонду державного майна України вартість майна, виходячи з ціни Договору купівлі продажу, а саме в сумі 18 604,80 грн.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу (з урахуванням додаткових письмових пояснень від 04.09.2017 року, від 19.09.2017 року), сторона посилається на те, що оскаржуваною ухвалою місцевий господарський суд змінив не спосіб виконання рішення суду, а саме рішення суду, вилучивши зовсім інше майно, яке за рішенням суду від 21.09.2011 року у власність держави не передавалось, а саме: цех напівфабрикатів з нежилими приміщеннями під літ. И., загальною площею 544,8 кв.м.; склад холодильного обладнання під літ. Ж.; склад під літ. З., Т., підвал з холодильною камерою під літ. П., Д.; електрощитова під літ. Р.; навіс під літ. С., Ф.; холодильна камера під літ. У; склад під літ. Ч., Ц.; огорожа 5-9; мостіння під літ. І., тобто суд фактично позбавив підприємство майна, відносно якого судових рішень не приймалось.

Також скаржник зазначає, що змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення суд не може змінювати останнє по суті. В даному випадку вилучено майно, яке рішенням суду від 21.09.2011 року не вилучалось. Частина права власності на майно виникло вже після рішення господарського суду (рішення від 21.09.2011 року), а інше майно (переважна більшість) відповідно до декларації про готовність до експлуатації об'єкта серії ХС № 17 від 02.06.2016 року виданого управління з питань державного архітектурно будівельного контролю Херсонської міської ради та зареєстроване 16.05.2017 року і до майна, яке передається до держави, жодного відношення не має;

Поряд з цим, апелянт посилається на те, що для виконання рішення суду необхідно, щоб майно, якого позбавився власник, береглося в натурі і перебувало у фактичному володінні іншої особи. Якщо майно вже знищено, перероблене чи спожите, право власності на нього, як таке, припиняється.

Між тим, на даний час та на час прийняття рішення по суті, у власності ПВКФ «ЮГ-АТЛАНТ» перебуває зовсім інше нерухоме майно, ніж зазначено в рішенні суду.

Більш детальніше доводи викладені у скарзі.

У відзиві на апеляційну скаргу Херсонська місцева прокуратура висловило заперечення щодо викладених доводів апеляційної скарги та вважає ухвалу Господарського суду Херсонської області від 20 липня 2017 року по справі № 5024/1351/2011 такою, що не підлягає скасуванню.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 14 серпня 2017 року колегією суддів у складі головуючого судді Туренко В.Б., суддів: Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г., апеляційну скаргу ПВКФ «ЮГ-АТЛАНТ» прийнято до провадження та призначено до розгляду на 28.08.2017р. об 11:30 год. Одночасно скаржнику поновлено пропущений процесуальний строк подання апеляційної скарги.

В зв'язку з перебуванням головуючого судді Туренко В.Б. та судді-члена колегії Лавриненко Л.В. у відпустці, по справі № 5024/1351/2011 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи від 22.08.2017 року, яка відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2017 року розподілена складу колегії: головуючий суддя Богатир К.В., судді: Таран С.В., Філінюк І.Г.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 22 серпня 2017 року справу № 5024/1351/2011 прийнято до провадження у зміненому складі суддів та призначено до розгляду на 28.08.2017 року об 11:30 год.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 28 серпня 2017 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 06.09.2017 року об 11:00 год.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 06 вересня 2017 року строк розгляду апеляційної скарги продовжено на 15 днів та розгляд апеляційної скарги відкладено на 20.09.2017 року об 12:30 год.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 20 вересня 2017 року по справі № 5024/1351/2011 призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Апеляційне провадження у справі зупинено до закінчення проведення судової експертизи та/або повернення матеріалів справи до Одеського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 24 квітня 2018 року апеляційне провадження поновлене з 14.05.2018 року та судове засідання призначено на 14.05.2018 року об 16 год. 30 хв.

В судове засіданні 14 травня 2018 року представники Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Фонду державного майна України, ПАТ «ХЕРСОНТУРИСТ», ПП «ЛІЛЕЯ-ХЕРСОН», Компанії «MELTRICOL HOLDINGS CORPORATION LTD», ТОВ «ДНЕПР-ЕНЕРГО ЛТД», «БАЗА ПОСТАЧЗБУТТОРГ ЛТД» ТОВ «БАЗА ПОСТАЧЗБУТТОРГ», ДП АТЗТ «Виробничо-комерційного підприємства «ТЕХІНПРОМ» «Компанія «БОНЕКС», ТОВ Міжгалузевий торговий дім «КАМЕЛОТ-СЕРВІС», ТОВ Торговий дім «РЕЙ» та ПП «СІРІУС-2010» не з'явились без повідомлення про причини неявки, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчать відповідні реєстри поштових відправлень ОАГС, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, а також роздруківки з сайту Укрпошти. Вказані документи додані до матеріалів справи та в повній мірі свідчать про належне повідомлення зазначених осіб про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги Одеським апеляційним господарським судом.

Оскільки вищезазначені учасники справи не скористались своїм правом на участь в судовому засіданні, явка представників учасників справи не визнавалась обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю уповноважених представників вищезазначених учасників справи.

Заяви та клопотання до суду не заявлялись.

Вислухавши пояснення Прокурора та представника ПВКФ «ЮГ-АТЛАНТ», дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 269 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Херсонської області від 21 вересня 2011 року по справі № 5024/1351/2011 вилучено, зокрема, з володіння ПВКФ «ЮГ-АТЛАНТ» на користь держави в особі Фонду державного майна України будівлі та споруди турготелю «ЛІЛЕЯ», що знаходяться за адресою: м. Херсон, Придніпровський спуск, 1, та складаються з:

- будівлі адміністративно-побутового корпусу під літ. І;

- приміщення механічних майстерень під літ. Ж;

- гаражу під літ. З;

- будівлі матеріально-технічного складу під літ. П;

- приміщення матеріально-технічного складу під літ. Р;

- воріт металевих № 5.

Поряд з цим, судова колегія зазначає, що до теперішнього часу, тобто пройшло вже більше шести років, вищевказане судове рішення, яке набрало законної сили та є обов'язковим для виконання, не виконано.

Між тим, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16 травня 2017 року, ПВКФ «ЮГ-АТЛАНТ» (боржник) належать будівлі, розташовані за адресою м. Херсон, Придніпровський узвіз, 1, які складаються з:

- цеху напівфабрикатів з нежилими приміщеннями під літ. И., загальною площею 544,8 кв.м.;

- складу холодильного обладнання під літ. Ж.;

- складу під літ. З., Т.,

- підвалу з холодильною камерою під літ. П., Д.;

- електрощитової під літ. Р.;

- навісу під літ. С., Ф.;

- холодильної камери під літ. У;

- складу під літ. Ч., Ц.; огорожі 5-9; мостіння під літ. І.

Право власності на зазначені будівлі зареєстровано 11 квітня 2013 року.

При цьому, підставою виникнення права власності є біржовий контракт серія та номер: 15/1299 Н, оформленого 14 грудня 1999 року Універсальною біржою «ЛИМАН»; Декларація про готовність до експлуатації об'єкта ХС 17 від 02 червня 2016 року, видана Управлінням з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради; Технічний паспорт № 548 від 06 червня 2016 року, виданий ПП «СОБРІ».

Посилаючись на норми ст. 121 ГПК України (в редакції, яка діяла на момент винесення оскаржуваної ухвали) та докази, надані Відділом ДВС до заяви, місцевий господарський суд встановив наявність підстав для задоволення заяви через існування обставини, які роблять неможливим виконання рішення суду, оскільки визначене в рішенні майно відсутнє у боржника, у зв'язку з чим змінив спосіб виконання рішення суду.

Проаналізувавши матеріали справи, судова колегія Одеського апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зміни способу виконання рішення з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Законом України № 2147-VII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017р., Господарський процесуальний кодекс України викладено в новій редакції, яка набрала чинності з 15 грудня 2017 року.

Пунктом 9 Перехідних положень визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 18 ГПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

За приписами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 331 ГПК України зазначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

За змістом ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Таким чином, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми виконання, визначеної за результатами вирішення спору.

Як було зазначено вище, рішенням Господарського суду Херсонської області від 21 вересня 2011 року по справі № 5024/1351/2011, крім іншого, вилучено з володіння ПВКФ «ЮГ-АТЛАНТ» на користь держави в особі Фонду державного майна України будівлі та споруди турготелю «ЛІЛЕЯ», що знаходяться за адресою: м. Херсон, Придніпровський спуск, 1, та складаються з:

- будівлі адміністративно-побутового корпусу під літ. І;

- приміщення механічних майстерень під літ. Ж,;

- гаражу під літ. З;

- будівлі матеріально-технічного складу під літ. ;

- приміщення матеріально-технічного складу під літ. ;

- воріт металевих № 5.

Пунктами 7, 7.1, 7.1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» роз'яснено, що у застосуванні приписів статті 121 ГПК господарським судам необхідно мати на увазі таке. Господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання. Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом. Застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК, господарські суди повинні мати на увазі таке. Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками. За відсутності індивідуально визначеного майна, присудженого позивачу (за результатами розгляду віндикаційного позову), зміна способу виконання рішення шляхом звернення на кошти неможлива, оскільки в такому разі захист порушеного права власника майна повинен здійснюватися шляхом подання позову про стягнення збитків у вигляді вартості майна та доходів, які власник міг би одержати за весь час володіння таким майном.

Статтею 184 Цивільного кодексу України встановлено, що річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Індивідуально визначеними є такі речі, які відрізняються від інших індивідуальними ознаками: а) єдині у своєму роді; б) відрізняються від інших кількома ознаками; в) вирізнені із загальної маси речей цього роду. Поділ речей на речі, визначені індивідуальними ознаками, та речі, визначені родовими ознаками, пов'язаний як з природними властивостями речей, так і з способами їхньої індивідуалізації. Поряд із предметами, єдиними у своєму роді (наприклад, картиною), до речей, визначених індивідуальними ознаками, можуть бути віднесені речі, певним способом виокремлені учасниками правочину з маси однорідних речей (наприклад, частина врожаю картоплі, що зберігається на елеваторі). Якщо ж річ визначена тільки кількісно (числом, вагою, мірою) і характеризується ознаками, спільними для всіх речей такого роду, - це річ, визначена родовими ознаками.

Оскільки рішенням Господарського суду Херсонської області від 21 вересня 2011 року з володіння ПВКФ «ЮГ-АТЛАНТ» витребувано об'єкти нерухомого майна, які є речами, визначеними індивідуальними, а не родовими, ознаками, навіть у випадку відсутності цього майна, підтвердженої належними та допустимими доказами, його вилучення за рішенням суду неможливо замінити зверненням стягнення на кошти боржника (стягнення коштів з боржника у сумі, що дорівнює вартості майна), адже нерухоме майно, що підлягало вилученню, є індивідуально визначеним, тобто незамінною річчю, у тому числі не може бути замінено грошовими коштами при виконанні судового рішення про його вилучення у боржника.

Факт відсутності об'єктів нерухомого майна, які підлягають вилученню у примусовому порядку з володіння ПВКФ «ЮГ-АТЛАНТ» підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16 травня 2017 року, відповідно до якої боржнику належить будівлі розташовані за адресою м. Херсон, Придніпровський узвіз, 1, які складаються з:

- цеху напівфабрикатів з нежилими приміщеннями під літ. И., загальною площею 544,8 кв.м.;

- складу холодильного обладнання під літ. Ж.;

- складу під літ. З., Т.,

- підвалу з холодильною камерою під літ. П., Д.;

- електрощитової під літ. Р.;

- навісу під літ. С., Ф.;

- холодильної камери під літ. У;

- складу під літ. Ч., Ц.; огорожі 5-9; мостіння під літ. І.

Право власності на зазначені будівлі зареєстровано 11 квітня 2013 року.

Судова колегія зазначає, що підставою виникнення права власності на ці будівлі є біржовий контракт серія та номер: 15/1299 Н, оформленого 14 грудня 1999 року Універсальною біржою «ЛИМАН»; Декларація про готовність до експлуатації об'єкта ХС 17 від 02 червня 2016 року, видана Управлінням з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради; Технічний паспорт № 548 від 06 червня 2016 року, виданий ПП «СОБРІ».

Пунктом 7.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» роз'яснено, що за відсутності у відповідача присудженого позивачеві майна в натурі, засвідченої державним виконавцем (наприклад, його постановою про повернення виконавчого документа з підстави відсутності майна), господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про стягнення вартості цього майна. При цьому господарський суд повинен виходити з вартості майна, визначеної ним у рішенні про його передачу (повернення).

Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі.

Постановою Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 19 вересня 2017 року повернуто стягувачу наказ Господарського суду Херсонської області за № 5024/1351/2011 про вилучення з володіння ПВКФ «ЮГ-АТЛАНТ» на користь держави в особі Фонду державного майна України будівлі та споруди турготелю «ЛІЛЕЯ», що знаходяться за адресою: м. Херсон, Придніпровський спуск, 1, та складаються з будівлі адміністративно-побутового корпусу під літ. І, приміщення механічних майстерень під літ. Ж, гаражу під літ. З, будівлі матеріально-технічного складу під літ. П, приміщення матеріально-технічного складу під літ. Р, воріт металевих № 5, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв'язку з відсутню визначеного виконавчим документом майна, яке за виконавчим документом повинно бути вилучено в натурі.

За таких обставин, судовою колегією встановлено, що складові об'єкту нерухомості розташованого за адресою: м. Херсон, Придніпровський узвіз, буд. 1, належний боржнику, який зареєстрований в Державномуреєстрі речових прав на нерухоме майно 11.04.2013 року відрізняється від складових об'єкту, які необхідно вилучити, зазначених у рішенні суду від 21.09.2011 року за справою № 5024/1351/2011, але підставою виникнення права власності є той самий документ біржовий контракт серія та номер: 15/1299 Н, оформленого 14.12.1999 року Універсальною біржою «ЛИМАН».

Між тим, як вказує ПВКФ «ЮГ-АТЛАНТ», в біржовому контракті вказані об'єкти нерухомого майна, які перейшли у власність відповідно до договору купівлі продажу, а саме: будівлі адміністративно-побутового корпусу під літ. І, приміщення механічних майстерень під літ. Ж, гаражу під літ. З, будівлю матеріально-технічного складу під літ. Р, ворота металеві № 5, які розташовані за адресою: Придніпровський узвіз, 1 у м. Херсон.

Проте, як зазначає боржник, будівлю адміністративного побутового корпусу під літ. І було реконструйовано та збудовано новий об'єкт нерухомого майна, який повністю змінив цільове призначення первісного об'єкту - цех напівфабрикатів (Акт державної технічної комісії від 10.02.2004 року), в наявності залишились металеві ворота (№ 5), а приміщення механічних майстерень (під літ. Ж), гараж (під літ. З), приміщення матеріально-технічного складу (під літ. Р) - повністю зруйновані. Стан об'єктів перерахованих вище вказаний в акті прийому передачі та проведеної експертизи при продажу об'єктів. Документів про знищення майна немає, тому що об'єкти були в стані, який виключав можливість їх експлуатації за призначенням вже в момент купівлі, про що свідчить акт прийому передачі та проведена експертиза об'єктів перед продажом.

Частиною 1 статті 73 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

За приписами ст. 79 ГПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Актом приймання-передачі частини майна турготелю «ЛІЛЕЯ» від 16 грудня 1999 року на виконання біржового контракту № 15/1299 від 14.12.1999р., Херсонське обласне закрите акціонерне товариство по туризму та екскурсіях «Херсонтурист» передало, а Приватна виробничо-комерційна фірма «ЮГ-АТЛАНТ» прийняло наступне майно турготелю «ЛІЛЕЯ», що знаходиться за адресою: м. Херсон, Придніпровський спуск, 1, та складається з наступного:

- будівля адміністративно-побутового корпусу під літ. І;

- приміщення механічних майстерень під літ. Ж;

- гаражу під літ. З;

- приміщення матеріально-технічного складу під літ. Р;

- воріт металевих № 5.

Зазначений Акт підписано без будь-яких зауважень.

Крім того, в Акті зазначено, що відчужуване майно перебуває в технічно непридатному для експлуатації стані і потребує капітального ремонту, а саме:

- поли зруйновані, місцями відсутні;

- несучі стіни через підмив фундаментів деформовано, місцями зруйновані;

- перекриття вимагає капітального ремонту;

- міжкімнатні перегородки розібрані, штукатурка відсутня;

- стеля практично відсутня, потрібно нове перекриття даху;

- зруйновані і відсутні дверні блоки та двері, віконні блоки з віконними рамами;

- повністю відсутні інженерні комунікації (опалення, водопостачання, електромережі).

Судова колегія приймає Акт приймання-передачі частини майна турготелю «ЛІЛЕЯ» від 16 грудня 1999 року як належний доказ по справі, що підтверджує фактичне існування нерухомого майна на час його придбання ПВКФ «ЮГ-АТЛАНТ» у технічно непридатному до експлуатації стані, яке потребує капітального ремонту.

Але вказаний Акт від 16 грудня 1999 року не свідчить про фактичне зруйнування нерухомого майна чи неможливість його відновлення шляхом проведення ремонтних робіт.

В свою чергу, ПВКФ «ЮГ-АТЛАНТ» не доведено факту того, що до складу нерухомого майна, яке фактично знаходиться у власності за адресою: м. Херсон, Придніпровський узвіз, 1, не входить майно, отримане згідно біржового контракту серія та номер: 15/1299 Н, оформленого 14.12.1999 року Універсальною біржою «ЛИМАН», та яке повинно бути вилучено згідно рішення суду по даній справі на користь держави.

Судова колегія зазначає, що однією з підстав виникнення права власності у боржника на спірне нерухоме майно є біржовий контракт серія та номер: 15/1299 Н, оформленого 14.12.1999 року Універсальною біржою «ЛИМАН».

Судова колегія приймає Акт приймання-передачі частини майна турготелю «ЛІЛЕЯ» від 16 грудня 1999 року як належний доказ по справі, що підтверджує фактичне існування нерухомого майна на час його придбання ПВКФ «ЮГ-АТЛАНТ».

При цьому, Акт державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкта в експлуатацію від 10.02.2004 року не свідчить про повне зруйнування будівлі адміністративно-побутового корпусу під літ. І та побудуванні но його місці нового об'єкту нерухомого майна, а свідчить лише про його реконструкцію.

Реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкту будівництва, яка передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

З огляду на зазначене, можливо дійти висновку, що реконструйований цех напівфабрикатів з нежитловими приміщеннями (під літ. И) має документально-технічний зв'язок із будівлею адміністративно-побутового корпусу(під літ. І).

Для підтвердження того, чи входить до складу нерухомого майна, яке фактично знаходиться у власності боржника за адресою: м. Херсон, Придніпровський узвіз, 1 майно, отримане боржником згідно біржового контракту серія та номер: 15/1299 Н, оформленого 14.12.1999 року Універсальною біржою «ЛИМАН», та яке повинно бути вилучено згідно рішення суду по даній справі на користь держави, так й майно, яке було збудоване боржником у період після фактичного виконання сторонами вказаного біржового контракту, необхідна відповідна технічна документація або обґрунтований висновок експертної установи з цього приводу. Зазначені документи в матеріалах справи не містяться.

Відповідних дій, направлених на підтвердження своїх доводів та аргументів, ПВКФ «ЮГ-АТЛАНТ» не здійснило (стосується надання технічної документації та висновку експерта щодо спірних об'єктів нерухомого майна).

Таким чином, матеріали господарської справи № 5024/1351/2011 не містять належних та допустимих доказів відсутності нерухомого майна у зв'язку з його знищенням, щодо якого місцевим господарським судом прийнято рішення про вилучення його з володіння ПВКФ «ЮГ-АТЛАНТ».

До того ж, проведення будівництва або реконструкції об'єктів нерухомого майна відбувалося ПВКФ «ЮГ-АТЛАНТ» вже після винесення рішення Господарським судом Херсонської області від 21 вересня 2011 року про визнання за державою права власності на спірне нерухоме майно та його вилучення з володіння ПВКФ «ЮГ-АТЛАНТ», що підтверджується реєстрацією права власності за останнім на новозбудоване майно від 11 квітня 2013 року. Фактично ПВКФ «ЮГ-АТЛАНТ» вчиняло дії щодо реконструкції не належного останньому державного майна з метою невиконання рішення суду щодо його вилучення та повернення державі в особі Фонду державного майна України.

Також, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, судовою колегією було призначено по справі № 5024/1351/2011 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

13 лютого 2018 року до Одеського апеляційного господарського суду надійшло Повідомлення № 17-4885/694/695/696/697/698 про неможливість надання висновку судової будівельно-технічної експертизи за матеріалами справи № 5024/1351/2011 від 10 січня 2018 року.

Відповідно до повідомлення № 17-4885/694/695/696/697/698, 09 листопада 2017 року на адресу Одеського апеляційного господарського суду судді Богатир К.В. було скеровано лист за вих. № 09-19/17-4885-вих із рахунком за проведення експертизи № 17-4885 від 09.11.2017 року та клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для вирішення поставлених питань. Як зазначено в Повідомленні про неможливість надання висновку, оскільки протягом 45 календарних днів рахунок вартості експертизи не сплачено та клопотання експерта в повному обсязі не забезпечене, то у відповідності зі ст. 31 ГК України, ст. 13 Закону України «Про судову експертизу» і п.п. 1.13, 4.11 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (зі змінами та доповненнями), ухвала судді Одеського апеляційного господарського суду Богатир К.В. від 20.09.2017 року за матеріалами справи № 5024/1351/2011 залишена без виконання та складено повідомлення про неможливість надання висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Листом від 26 лютого 2018 року Одеський апеляційний господарський суд звернувся до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, в якому повідомив, що 13 лютого 2018 року заступником начальника відділу діловодства Одеського апеляційного господарського суду складено доповідну записку на ім'я судді Одеського апеляційного господарського суду Богатиря К.В., в якій зазначено, що згідно даних КП «Діловодство спеціалізованого суду» працівниками відділу діловодства суду Одеського апеляційного господарського суду з 09.11.2017 року у справі № 5024/1351/2011 не реєструвався лист за вих. № 09-17/17-4885-вих та клопотання про надання додаткових матеріалів від Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, відповідно до Одеського апеляційного господарського суду не надходили вищевказані документи. У зв'язку з викладеним Одеський апеляційний господарський суд просив повторно направити на адресу суду лист за вих. № 09-19/17-4885-вих з відповідними документами (рекомендованою поштою).

Проте, станом на теперішній час від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України відповіді на лист Одеського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 року не отримано, та витребувані судом документи до апеляційного господарського суду не надходили.

З вищевказаного колегія суддів робить висновок про те, що без надання сторонами по справі (зокрема - ПВКФ «ЮГ-АТЛАНТ») додаткових документів щодо реконструкції (будівництва) та зруйнування об'єктів нерухомості, проведення призначеної судової експертизи є неможливим.

Крім того, при розгляді даної справи, колегією суддів Одеського апеляційного господарського суду враховано практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (з протоколами).

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43). Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Виконання судового рішення має бути захищене як складова частина доступу до суду в світлі вимог ст. 6 Конвенції (Справа «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece) від 19.03.1997 року.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, дотримання принципів законності, остаточності та незмінності судового рішення, а також принципів правової визначеності та "res judicata" (остаточне рішення повноважного суду, яке вступило в силу, є обов'язковим для сторін спору і не може бути переглянуте) є обов'язковими елементами права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також і аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, рішення від 21 січня 1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії»), від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 05 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 09 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07 червня 2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітися як обов'язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Європейським судом з прав людини також зазначено, що під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Суду розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права. Розглядувана категорія разом із такими елементами як остаточність судового рішення та своєчасність виконання остаточних рішень є невід'ємними складовими права на суд, яке, у свою чергу, посідає одне з основних місць у системі фундаментальних цінностей будь-якого демократичного суспільства.

Положеннями ч. 1 ст. 2 ГПК України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 5 ГПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Враховуючи вищевказане, Одеський апеляційний господарський суд, звертаючи увагу на значний строк невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, а також виходячи із засад справедливості, добросовісності, розумності як складових конституційного принципу верховенства права та беручи до уваги те, що не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань, дійшов висновку про обґрунтованість висновку місцевого господарського суду щодо наявності обставин для зміни способу виконання рішення суду.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, спростовуються вище встановленим та на переконання колегії суддів не доводять помилковість прийнятого місцевим господарським судом рішення, а тому не можуть прийматись до уваги та бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали місцевого суду.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження та суперечать матеріалам справи.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що господарський суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, повно і всебічно дослідив матеріали справи, надав вірну юридичну оцінку обставинам справи та наданим доказам, порушень норм матеріального і процесуального права не допустив, у зв'язку з чим підстави для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги відсутні. За таких обставин, апеляційна скарга Приватної виробничо-комерційної фірми «ЮГ-АТЛАНТ» залишається без задоволення, а ухвала Господарського суду Херсонської області від 20 липня 2017 року про зміну способу виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 21 вересня 2011 року по справі № 5024/1351/2011 - без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269-271, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватної виробничо-комерційної фірми «ЮГ-АТЛАНТ» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 20 липня 2017 року про зміну способу виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 21 вересня 2011 року по справі № 5024/1351/2011 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано судом 21.05.2018р.

Головуючий суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран

Суддя І.Г. Філінюк