ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2018 р.Справа № 922/870/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11)
до Фізичної особи-підприємця Ємельянова Віктора Сергійовича (АДРЕСА_1)
про стягнення 36.126,86грн.
без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

05.04.2018 КП "Харківські теплові мережі" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ФОП Ємельянова В.С. в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 31.666,34грн., 1.416,61грн. інфляційних втрат, 440,10грн. 3% річних, 2.603,81грн. пені.

В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.11.2013 №17031 в частині повної та своєчасної сплати теплової енергії в гарячій воді за період з лютого 2017 року по січень 2018 року. В якості правових підстав позову вказує на норми статей 525, 526, 530, 625, 629 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.04.2018 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини п'ятої статті 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв'язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 ГПК України, відзиву на позов не подав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами. За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною четвертою статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Між КП "Харківські теплові мережі" (Теплопостачальна організація) та ФОП Ємельяновим В.С. (Споживач) було укладено договір купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.11.2013 №17031 (надалі - Договір, т. I, а.с. 21-24) відповідно до предмету якого Теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (пункт 1 Договору).

Об'єкт теплоспоживання - нежитлові приміщення за адресою: вул. Клапцова, 3, м. Харків (додаток №4, т. I, а.с. 28).

Теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком №1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; кондиціювання повітря - по мірі необхідності та наявності технічної можливості (пункт 2.1. Договору).

Відповідно до пункту 6.4. Договору Споживач сплачує попередню оплату. Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду самостійно, ініціативнім дорученням сплачує Теплопостачальної організації вартість, зазначеної в додатку 1 до договору кількості теплової енергії, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію Споживач здійснює: до 28-го числа поточного місяця, при розрахунках за показниками приладів обліку; до 18-го числа місяця, наступного за розрахунковим, при відсутності приладів комерційного обліку.

Цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31 грудня 2018 року (пункт 10.1. Договору).

Факт підключення споживача до джерела теплової енергії та відключення останнього протягом опалювального сезону 2016-2017р.р., 2017-2018р.р. підтверджується актами від 15.10.2016 №176/3474, від 03.04.2017 №176/4364, від 20.10.2017 №176/5307 (т. I, а.с. 10-12).

Як слідує з матеріалів справи, за період з лютого 2017 року по квітень січень 2018 року, включно, у відповідача виникла заборгованість за використану теплову енергію, яка станом на 03.004.2018 становила 31.666,34грн.

За прострочення виконання грошового зобов'язання, в порядку статті 625 ЦК України, позивачем на суму заборгованості нараховані інфляційні втрати у розмірі 1.416,61 грн. та 3% річних 440,10грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 275 ГК України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору не допускається.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини першої статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено строк (термін) виконання зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що відповідачем не сплачено вартість теплової енергії, отриманої з лютого 2017 року по січень 2018 року включно за договором купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.11.2013 №17031, у зв'язку з чим станом на дату винесення рішення заборгованість становить 31.666,34грн.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач доказів на спростування викладених обставин не надав.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для визнання позовних вимог у частині стягнення заборгованості в розмірі 31.666,3грн. законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

В силу частини другої статті 20 ГК України захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Згідно приписів статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до пункту 7.2.3. Договору за несвоєчасне виконання розрахунків за спожиту теплову енергію - нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ належної до сплати суми за кожен день прострочення за період з дня наступу строку оплати до дня фактичної оплати.

За приписами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищезазначених положень ЦК України та Договору позивачем за час прострочення виконання грошового зобов'язання нараховано відповідачу пеню в розмірі 2.603,81грн., 3% річних у сумі 440,10грн. та інфляційні втрати у розмірі 1.416,61грн., розрахованих до 03.04.2018 включно.

Суд перевіривши розрахунок пені, 3% річних та інфляційних страт, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання такого зобов'язання, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 2.603,81грн., 3% річних у сумі 440,10грн. та інфляційних втрат у розмірі 1.416,61грн. підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв'язку з чим, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в розмірі 1.762,00грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ємельянова Віктора Сергійовича (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, ) заборгованість за невиконання договірних зобов'язань за договором від 01.11.2013 №17031 за період з лютого 2017 року по січень 2018 року в сумі 31.666,34грн., 1.416,61грн. інфляційних втрат, 440,10грн. 3% річних, 2.603,81грн. пені та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1.762,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.05.2018 р.

Суддя О.В. Бринцев

/справа №922/870/18/