ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2018 р. Справа № 5023/121/12

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Тарасова І. В.;

за участі секретаря судового засідання Кладька А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (вх.№599Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 01.03.2018 у справі №5023/121/12 (суддя Міньковський С.В., повний текст складено 19.03.2018),

за заявою фізичної особи - підприємця Аракеляна Тарона Рафіковича, м. Харків,

про банкрутство, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.03.2018 у справі №5023/121/12 у задоволенні заяви ліквідатора про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу майна банкрута у зв'язку зі спливом строку позовної давності, - відмовлено.

ПАТ "Укрсоцбанк" з ухвалою суду першої інстанції не погодилося, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм чинного законодавства, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 01.03.2018 у справі №5023/121/12 та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити повністю заяву ліквідатора боржника Безпалого С.О. про визнання недійсним результатів аукціону та договору купівлі-продажу майна, а саме: п`ятикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права та при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи. Апелянт вважає, що неправомірними діями колишнього ліквідатора - арбітражного керуючого Фоміна Г.В. при виконанні обов'язків ліквідатора було нанесено майнову шкоду банкруту та кредиторам, зокрема, забезпеченому кредитору ПАТ «Укрсоцбанк». З посиланням на частину 2 ст.41 Закону про банкрутство, ст.256, 261 Цивільного кодексу України апелянт зазначає, що після призначення 13.05.2015 ліквідатором боржника Безпалого С.О. за результатами ознайомлення з матеріалами справи, ліквідатор Безпалий С.О. 19.10.2016 звернувся до суду з заявою про визнання недійсними правочинів та повернення майна банкрута з метою недопущення порушення вимог Закону про банкрутство та забезпечення інтересів кредиторів у ліквідаційній процедурі. На думку банку, ліквідатор звернувся до суду із заявою про визнання правочину недійсним у межах строку позовної давності від дня, коли довідався про порушення права. Як стверджує заявник апеляційної скарги, постановою апеляційного суду Харківської області від 30.01.2018 у справі №2011/10072/12 встановлено факт порушення прав банкрута та кредиторів. Апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що початок перебігу позовної давності з моменту укладення правочину, а саме, з 20.04.2012.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 04.04.2018 поновлено ПАТ "Укрсоцбанк" строк на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Харківської області від 01.03.2018 у справі №5023/121/12. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Укрсоцбанк" на ухвалу господарського суду Харківської області від 01.03.2018 у справі №5023/121/12. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи.

17.04.2018 від представника зацікавленої особи ОСОБА_4 до суду надійшов відзив (вх.№2887) на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що до спірних правовідносин судом правильно застосовано позовну давність. ПАТ «Укрсиббанк» є кредитором у справі про банкрутство, тому був обізнаний про проведення спірного аукціону, однак, ані банком, ані ліквідатором Безпалим С.О. не надано доказів витребування банком інформації від попереднього ліквідатора стосовно подальшої долі спірного майна, починаючи з 2012 року. Банк не оскаржив у передбаченому чинним законодавством порядку правочин та неправомірні дії арбітражного керуючого Фоміна Г.В., також, банк не використав правовий механізм із задоволення кредиторських вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.04.2018 повідомлено учасників справи про банкрутство, що розгляд справи відбудеться 22.05.2018 о 10:00 год. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.

21.05.2018 від ліквідатора до суду надійшов відзив (вх.№3800) на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що ліквідатор звернувся до суду із заявою про визнання правочину недійсним у межах строку позовної давності, а також вважає, що постановою апеляційного суду Харківської області від 30.01.2018 у справі №2011/10072/12 встановлено факт порушення прав банкрута та кредиторів.

Учасники процесу повідомлені належним чином про час та місце судового засідання 22.05.2018, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які містяться у матеріалах справи.

У судове засідання апелянт та ліквідатор боржника не з'явились, належнім чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак не скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні.

Представники ОСОБА_5. та ОСОБА_4 проти задоволення апеляційної скарги заперечували, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою, у зв'язку з чим просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники провадження у справі про банкрутство у судове засідання не з'явилися, відзивів на апеляційну скаргу не надали.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила таке.

Як встановлено господарським судом, підтверджується матеріалами справи та не оскаржується учасниками справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 10.01.2012 порушено провадження у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця Аракеляна Тарона Рафіковича на підставі ст.47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду Харківської області від 08.02.2012 визнано фізичну особу - підприємця Аракеляна Тарона Рафіковича банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором у справі призначено арбітражного керуючого Фоміна Г.В., якого зобов'язано виконати ліквідаційну процедуру, докази надати суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.05.2012 у даній справі, зокрема, знято заборону на відчуження нерухомого майна, об'єкт обтяження: квартира, розташована у АДРЕСА_1, реєстраційний номер обтяження: 7768117, контрольна сума: 2144ГЕ5929; виключено відомості про обтяження іпотекою нерухомого майна: об'єкт обтяження: квартира, розташована у АДРЕСА_1, реєстраційний номер обтяження: 7768038, контрольна сума: 906Е877ДЕБ.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.05.2015 задоволено скарги ТОВ "ОТП Факторинг Україна" та ПАТ "Укрсоцбанк" на дії ліквідатора; усунено арбітражного керуючого Фоміна Г.В. від виконання обов'язків ліквідатора банкрута; призначено ліквідатором у справі арбітражного керуючого Безпалого Сергія Олександровича.

19.10.2016 ліквідатор боржника Безпалий С.О. звернувся до господарського суду Харківської області з заявою, в якій він просив суд на підставі ст.203, 215, 216 Цивільного кодексу України, ст.17 Закону України «Про заставу», ст.1, 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»: визнати недійсними результати аукціону, проведеного 20.04.2012 Товарною біржею "УУБ", з продажу п'ятикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, на підставі протоколу №1 від 20.04.2012; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 20.04.2012, укладений між ліквідатором ФОП Аракелян Т.Р. та гр.ОСОБА_6; скасувати державну реєстрацію права власності на п'ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1, за гр.ОСОБА_6; та застосувати наслідки недійсності правочинів (а.с.193-196, том 4).

В обґрунтування заяви посилався на таке: спірна квартира вибула із застави банку та належить третій особі безпідставно, оскільки незаконно була включена минулим ліквідатором до ліквідаційної маси, вчинення дій ліквідатором були направлені на відчуження заставного майна, яке не використовувалось у підприємницькій діяльності, що свідчить, на думку заявника, про перевищення ним повноважень, у той час, як діяла пряма заборона щодо включення до ліквідаційної маси заставного майна згідно з частиною 7 ст.47 Закону про банкрутство; окрім того, кошти від реалізації заставного майна банку як заставодержателю не надходили; а тому вважає, що оформлений за результатами аукціону договір купівлі-продажу від 20.04.2012 не відповідає вимогам частини 1 ст.203 Цивільного кодексу України, і є підставою для визнання його недійсним із застосуванням правових наслідків, передбачених ст.216 Цивільного кодексу України. При цьому зазначає, що така позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України від 23.09.2014 у справі №3-112ус14 та від 17.12.2014 у справі №5023/5527/12.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.10.2016 заяву ліквідатора призначено до розгляду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.11.2016 задоволено клопотання ліквідатора про витребування доказів. Зобов'язано Харківську міську раду надати до суду: відомості щодо зміни площі квартири АДРЕСА_1 (станом на 08.02.2016); інформацію щодо зареєстрованих осіб та щодо технічної характеристики квартир, що утворились внаслідок зміни площі квартири АДРЕСА_1 (станом на 08.02.2012). Відкладено розгляд заяви ліквідатора про визнання недійсним договору про проведення аукціону, результатів аукціону та договорів купівлі-продажу на 17.11.2016.

16.02.2017 ліквідатор звернувся до господарського суду з уточненою заявою, в якій з аналогічним правовим обґрунтуванням, викладеним у заяві від 19.10.2016, але з урахуванням нових обставин: спірне нерухоме майно зареєстровано за іншою особою, оскільки спірна квартира АДРЕСА_1, а саме: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2; а тому просив суд: 1) визнати недійсними результати аукціону, з продажу п'ятикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, проведеного 20.04.2012 Українською універсальною біржею, на підставі протоколу №1 від 20.04.2012; 2) визнати недійсним договір купівлі-продажу від 20.04.2012, укладений між ліквідатором боржника Фоміним Г.В. та гр.ОСОБА_6, та скасувати державну реєстрацію права власності на п'ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1, за ОСОБА_6; 3) визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 86,4 кв.м, житловою площею 37,7 кв.м за Аракеляном Тароном Рафіковичем; 4) визнати право власності на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 113,5 кв.м, житловою площею 52,1 кв.м за Аракеляном Тароном Рафіковичем. (а.с.155-160, том 5).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.08.2017 відкладено розгляд заяви ліквідатора про визнання результатів аукціону від 20.04.2012 недійсним та договору купівлі-продажу на 14.09.2017 об 11:00 год. Зобов'язано Українську універсальну біржу надати суду документи, які підтверджують проведення аукціону 20.04.2012 з продажу квартири АДРЕСА_1 та документи у підтвердження здійснення дій для підготовки проведення аукціону, зокрема, але не виключно: договір на проведення аукціону, укладений між замовником та біржею, докази публікації оголошення про проведення аукціону, протокол визначення учасників аукціону, докази сплати гарантійних внесків, протокол проведення аукціону 20.04.2012 тощо. Зобов'язано ліквідатора з'ясувати підстави виникнення права власності за ОСОБА_6 на підставі рішення Дзержинського районного суду м.Харкова у справі №2011/10072/12; 2/2011/4690/12 від 26.07.2012, надати суду до матеріалів справи належним чином засвідчену копію судового рішення, а також надати суду докази оплати судового збору за кожну вимогу заяви. Залучено до розгляду даної заяви переможця аукціону гр. ОСОБА_6

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.09.2017 повторно зобов'язано ліквідатора з'ясувати підстави виникнення права власності за ОСОБА_6 на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова у справі №2011/10072/12; 2/2011/4690/12 від 26.07.2012. Залучено до розгляду даної заяви ліквідатора учасника аукціону з продажу спірного майна банкрута, проведеного 20.04.2012 гр. ОСОБА_7. Зобов'язано залучену особу з'явитись в судове засідання для дачі пояснень. Розгляд заяви ліквідатора відкладено.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.02.2018 відкладено розгляд заяви ліквідатора про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу майна банкрута на 01.03.2018. Залучено до розгляду даної заяви громадянок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як осіб, на чиї права та інтереси може вплинути рішення у даній справі (а.с.170-173, том 7).

01.03.2018 господарським судом Харківської області прийнято оскаржувану ухвалу.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції мотивував її тим, що включення до ліквідаційної маси нерухомого майна підприємця на спірному аукціоні є правомірним та не суперечить вимогам законодавства, оскільки відсутні правові підстави для не включення до складу ліквідаційної маси боржника нерухомого майна (квартири), що належить підприємцю. Господарський суд зазначив, що колишнім ліквідатором ОСОБА_3 при проведенні аукціону 20.04.2012 було порушено вимоги ст.3-1, ст.25, 30 Закону про банкрутство. Зокрема, колишнім ліквідатором ОСОБА_3 не повідомлено заставного кредитора ПАТ "Укрсоцбанк", вимоги якого забезпечені іпотекою, про час, умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення, відповідно до приписів частини 5 ст.3-1 Закону про банкрутство (у редакції із змінами та доповненнями від 22.09.2011 за № 3795-VI), що є порушенням прав та інтересів кредитора ПАТ "Укрсоцбанк", вимоги якого забезпечені іпотекою. Учасники аукціону - гр.ОСОБА_6, гр.ОСОБА_7 та залучена особа Українська Універсальна біржа такі актуальні дані, як квитанцію про сплату реєстраційного внеску; документ про внесення грошових коштів у розмірі 10 відсотків початкової ціни об'єкта; довідку органу доходів і зборів про подану декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію), у разі придбання об'єкта приватизації за рахунок грошових коштів - для покупців - фізичних осіб, суду не надали. Заяви №2-19/04-12 та №2-19/04-14 фізичні особи ОСОБА_6, ОСОБА_7 на участь в аукціоні подані 19.04.2012 за 1 день до початку аукціону, що є порушенням приписів частини 7 ст.16 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)". Інформацію про об'єкт нерухомості та початкову ціну продажу п'ятикімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 197,9 кв.м, надруковано у Всеукраїнському рекламно-інформаційному щотижневику "Біржовий вісник" за №12-2(558) від 20.03.2012 у м.Харкові, що не є друкованим виданням, визначеним органом приватизації, і є порушенням вимог частини 8 ст.16 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", оскільки таким оголошенням не охоплено усіх можливих та потенційних покупців для цієї нерухомості в інших областях України. Продаж спірної квартири здійснено за початковою ціною 238000 грн, що є не найвищою ціною, як визначено частиною 4 ст.17 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)". Організатором аукціону не забезпечено продаж нерухомості (квартири) на підставі конкурентного продажу між покупцями, що подали заявки на участь в аукціоні. Господарський суд Харківської області виходив з того, що правова природа процедури реалізації майна шляхом проведення прилюдних торгів (аукціону), оформленої у вигляді протоколу про проведення прилюдних торгів із зазначенням сторін та умов проведення аукціону, є правочином, а тому визнання аукціону, проведеного 20.04.2012, недійсним є належним способом захисту, оскільки останній проведений з порушенням вимог Закону про банкрутство (у редакції, чинній до 19.01.2013) та норм Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)". Щодо вимог ліквідатора про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 20.04.2012 спірної нерухомості господарський суд з посиланням на частину 4 ст.203 Цивільного кодексу України, ст.22 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" зазначив, що покупцем (переможцем) гр.ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 238000 грн не перераховані ані банку, ані ліквідатору протягом 30 днів після проведення аукціону 20.04.2012, договір купівлі-продажу спірної квартири (нерухомості) не укладений нотаріально, тому заява ліквідатора у частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 20.04.2012 нерухомого майна (спірної квартири) не підлягає задоволенню. За результатами розгляду клопотання про застосування строку позовної давності у три роки, господарським судом у справі про банкрутство №5023/121/12 встановлено порушення законності при проведенні аукціону 20.04.2012 з продажу майна банкрута ФОП Аракеляна Т.Р., право і охоронюваний законом інтерес ліквідатора банкрута та банку дійсно були порушені, проте позовна давність щодо визнання недійсним аукціону та договору купівлі-продажу від 20.04.2012 сплила 20.04.2015, про що зроблено заяву іншими сторонами у справі про банкрутство боржника, однак ліквідатор Безпалий С.О. звернувся до суду з заявою лише 19.10.2016. На підставі вищенаведеного господарський суд Харківської області дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ліквідатору про визнання недійсним аукціону та договору купівлі-продажу у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Як свідчать матеріали справи, 02.03.2012 ПАТ "Укрсоцбанк" звернулося до господарського суду Харківської області із заявою до боржника з грошовими вимогами на загальну суму 6588098,94 грн. Заборгованість банкрута перед кредитором виникла на підставі кредитного договору від 19.02.2008 за №825/2-40/1/8-126, який укладений між ПАТ "Укрсоцбанк" та гр. Аракелян Т.Р. (а.с.119-140, том 1).

У забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту між сторонами укладено іпотечний договір за №825/2-40/1/8-126 від 19.08.2008, відповідно до умов пункту 1.1 якого предметом іпотеки визначено нерухоме майно, а саме: п'ятикімнатна квартира, загальною площею 197,9 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

19.03.2012 між ФОП Аракелян Т.Р. в особі ліквідатора Фомина Г.В. та Українською універсальною біржею укладено угоду на організацію та проведення 20.04.2012 відкритих торгів (аукціону) майна, що належить Аракелян Т.Р., а саме: п'ятикімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 197,9 кв.м.

Оголошення про продаж майнових активів опубліковано в газеті "Біржовий вісник" №12-2 (558) від 20.03.2012 (а.с. 20-37, том 7).

Відповідно до протоколу проведення аукціону від 20.04.2012 №1 у торгах брали участь: фізична особа ОСОБА_7 та фізична особа ОСОБА_6. Переможцем аукціону з продажу спірної нерухомості став ОСОБА_6, який купив з прилюдних торгів вищевказану нерухомість, сплативши 238000 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харківа від 26.07.2012 у справі №2011/10072/12 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності, позов задоволено. Визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 20.04.2012 та визнано право власності на п'ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 (а.с.57-60, том 7).

Постановою апеляційного суду Харківської області від 30.01.2018 у справі №2011/10072/12 рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 26.07.2012 скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_10 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності відмовлено (а.с.201-202, том 7).

З урахуванням наведених в оскаржуваній ухвалі обставин, господарським судом установлено, що спірний аукціон проведений з порушенням встановленого Законом порядку, проте на час пред'явлення вимог про визнання недійсними результатів аукціону з реалізації майна банкрута, проведеного 20.04.2012, та визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири, позовна давність сплинула.

Апелянт оскаржує ухвалу суду від 01.03.2018 виключно у частині застосування строку позовної давності у даній справі. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, заявник посилається на те, що ліквідатор звернувся до суду із заявою про визнання правочину недійсним у межах строку позовної давності від дня, коли довідався про порушення права - за результатами ознайомлення з матеріалами справи після його призначення ліквідатором боржника ухвалою господарського суду Харківської області від 13.05.2015.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами заявника апеляційної скарги, виходячи з такого.

17.11.2016 разом з відзивом на позовну заяву Українською універсальною біржею до суду подано заяву про застосування строків позовної давності (а.с.21-22, том 5).

07.03.2017 ПАТ «Укрсоцбанк» у запереченнях проти клопотання щодо застосування строків позовної давності зазначило, що 18.11.2016 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно арбітражному керуючому Безпалому С.О. стало відомо, що власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, є Аракелян Гарнік Таронович на підставі договору купівлі-продажу №1260 від 21.08.2013 та просило суд відмовити у задоволенні заяви Української універсальної біржі про застосування строків позовної давності щодо розгляду заяви ліквідатора Безпалого С.О. про визнання аукціону та договорів купівлі-продажу недійсними (а.с.189, том 5).

У відзиві на заяву про застосування строків позовної давності (вх.№8143 від 07.03.2017) ліквідатор боржника Безпалий С.О. зазначає, що призначений ліквідатором боржника ухвалою суду від 13.05.2015, внаслідок ознайомлення з матеріалами справи йому стало відомо, що у процедурі ліквідації банкрута попереднім ліквідатором незаконно та безпідставно реалізовано заставне майно ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі чого ліквідатор звернувся до суду з заявою про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу з метою недопущення порушення вимог Закону про банкрутство. Ліквідатор вважає, що ним подано до суду заву в межах трирічного строку позовної давності та просив суд відмовити у задоволенні заяви Української універсальної біржі про застосування троків позовної давності.

28.02.2018 представник ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою (вх.№5647) про застосування строку позовної давності, в якій просив застосувати позовну давність до заяви про визнання недійсним договору про проведення аукціону, результатів аукціону та договорів купівлі-продажу, поданої Безпалим С.О. У задоволенні заяви про визнання недійсним договору про проведення аукціону, результатів аукціону та договорів купівлі-продажу, поданої Безпалим С.О.,- відмовити (а.с.204-208, том 7).

Господарський суд, встановивши, що позовна давність, у межах якої могло бути заявлено вимоги щодо визнання недійсними аукціону від 20.04.2012 та договору купівлі - продажу квартири від 20.04.2012, сплинула, і учасниками провадження у справі про банкрутство - Українською універсальною біржею та представником заінтересованої особи ОСОБА_5 були заявлені відповідні заяви про застосування позовної давності, дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви ліквідатора про визнання результатів аукціону та договору купівлі-продажу недійсними на підставі ст.267 Цивільного кодексу України.

Статтею 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Нормами ст.257 цього ж кодексу передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з приписами частини 3 ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Частиною сьомою статті 261 Цивільного кодексу України передбачено, що винятки з правила частини першої цієї статті можуть бути встановлені законом.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України позовна давність установлюється тривалістю в три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (частина перша статті 258 Цивільний кодекс України). Водночас законодавець не допускає зміни порядку обчислення позовної давності, встановленого імперативними нормами статей 253-255 Цивільний кодекс України.

Перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 Цивільний кодекс України).

Статтею 92 Цивільного кодексу України визначено, що дії органу або особи, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, у відносинах із третіми особами розглядаються як дії самої юридичної особи.

Таким чином, початком перебігу строку позовної давності для юридичної або фізичної особи є днем, коли уповноважена особа на представництво її інтересів дізналась/могла довідатись про оспорюваний правочин, а не в залежності від подальшої зміни відповідної особи, що свідчить про необґрунтованість посилань ліквідатора та представника ПАТ "Укрсоцбанк" на початок перебігу строку позовної давності щодо оскарження аукціону, проведеного 20.04.2012, тобто з моменту призначення 13.05.2015 ухвалою господарського суду Харківської області у справі про банкрутство ліквідатором арбітражного керуючого Безпалого С.О.

Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) спеціальних норм про позовну давність (у тому числі для звернення до суду арбітражного керуючого із заявою про визнання недійсними угод боржника) не встановлено.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13.01.2016 у справі № 3-1157гс15.

У відповідності до пункту 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" за змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність сплила і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Колегія суддів зазначає, що ані ліквідатором, ані банком не ставилося питання про визнання поважними причин пропуску позовної давності у даній справі про банкрутство.

Щодо посилання заявника апеляційної скарги на те, що постановою апеляційного суду Харківської області від 30.01.2018 у справі №2011/10072/12 встановлено факт порушення прав банкрута та кредиторів колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини (у редакції, чинній з 15.12.2017) встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харківа від 26.07.2012 у справі №2011/10072/12 та постановою апеляційного суду Харківської області від 30.01.2018 у справі №2011/10072/12 вирішувалося питання дійсності договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_3

Залучені до участі особи ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у справі про банкрутство №5023/121/12 не є сторонами договору купівлі-продажу, що був предметом розгляду у цивільній справі №2011/10072/12, і не були залучені до справи в якості третіх осіб.

Отже, посилання апелянта на те, що судом у постанові апеляційного суду Харківської області від 30.01.2018 у справі №2011/10072/12 встановлено факт порушення прав кредиторів та боржника не береться до уваги колегією суддів, оскільки зі змісту постанови апеляційного суду Харківської області не убачається, що такий факт був встановлений, а також може бути преюдиційним у розумінні приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України при розгляді судом справи про банкрутство.

Господарським судом Харківської області при вирішенні питання застосування строку позовної давності в оскаржуваній ухвалі встановлено, що права і інтереси ліквідатора боржника та банку дійсно порушені у зв'язку з не дотриманням учасниками аукціону порядку його проведення.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Таким чином, господарський суд Харківської області встановив порушення законності при проведенні аукціону 20.04.2012 з продажу майна банкрута ФОП Аракеляна Т.Р., а також те, що право і охоронюваний законом інтерес ліквідатора банкрута та банку дійсно були порушені, позовна давність сплинула 20.04.2015, а обставини, які б свідчили про переривання чи поважність причин пропуску позовної давності відсутні, тому застосування господарським судом за заявами Української універсальної біржі та представника заінтересованої особи ОСОБА_5 наслідків спливу позовної давності та відмова у задоволенні заяви ліквідатора про визнання результатів аукціону та договору купівлі-продажу недійними є правомірними.

На підставі вищенаведеного колегія суддів вважає, що господарський суд Харківської області обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ліквідатора про визнання недійсним аукціону та договору купівлі-продажу у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не порушено норми процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, що у відповідності до вимог ст.277 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали господарського суду Харківської області від 01.03.2018 у справі №5023/121/12 - без змін.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275-276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Харківський апеляційний господарський суд; -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 01.03.2018 у справі №5023/121/12 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 29.05.2018.

Головуючий суддя О.А.Пуль

Суддя Я.О.Білоусова

Суддя І.В.Тарасова