ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі

"22" травня 2018 р. м. Київ Справа № 911/443/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Аква», м. Київ

до відповідача фізичної особи - підприємця Кобильченка Олексія Вікторовича, с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району,

про стягнення 83866,00 грн.

Суддя О.В. Конюх

за участю представників учасників справи:

від позивача: Бобровська А.О., представник, довіреність від 01.01.2018;

від відповідача: Горлатий О.В., адвокат, ордер від 29.03.2018 КВ №433606;

ВСТАНОВИВ:

товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Аква» звернулось до господарського суду Київської області з позовом від 26.02.2018 до фізичної особи - підприємця Кобильченка О.В., в якому просить суд стягнути з відповідача 71866,00 грн. вартості неповернутого обладнання, отриманого за договором №2433 суборенди торгово-рекламного обладнання від 10.03.2014 та 12000,00 грн. штрафу, передбаченого пунктом 5.4 зазначеного договору.

Позов обґрунтований тим, що між позивачем (орендар) та відповідачем (суборендар) було укладено договір №2433 від 10.03.2014, за умовами якого відповідач отримав обладнання за актами прийому-передачі загалом на суму 71866,00 грн. та зобов'язався розміщувати у ньому продукцію ПрАТ «ІДС», а після закінчення строку суборенди зобов'язався повернути обладнання за актами повернення в тому ж стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу.

За розміщення в обладнанні інших товарів, що не відносяться до продукції ПрАТ «ІДС», та у випадку інших порушень пункту 4.2.10 договору, пунктом 5.4 договору був передбачений штраф в розмірі 2000,00 грн. за кожний випадок порушення.

Позивач твердить, що представниками орендаря 19.10.2016 було складено шість Актів про порушення умов використання торгового обладнання, у яких зафіксовано наявність сторонніх товарів у суборендованому обладнанні, у зв'язку з чим відповідачу було направлено вимогу від 31.10.2016, якою позивач у відповідності до пункту 9.3.1 Договору повідомив про його розірвання, вимагав сплатити штраф в сумі 12000,00 грн. (по 2000,00 грн. за кожен факт порушення) та повернути обладнання протягом 5 днів з моменту розірвання договору. Позивач твердить, що зазначену вимогу відповідач отримав 12.11.2016, однак обладнання не повернув, штраф не сплатив.

Позивач твердить, що за умовами пункту 5.1 договору суборендар зобов'язався протягом 5 днів з моменту отримання письмової вимоги орендаря відшкодувати орендарю вартість обладнання, зазначену в Акті прийому-передачі, у випадку втрати або знищення торгового обладнання, або якщо суборендар не може повернути торгове обладнання орендарю, або якщо таке обладнання стало непридатне для подальшої експлуатації. Враховуючи, що обладнання суборендарем повернуто не було, позивач просить суд стягнути з відповідача вартість обладнання згідно Актів прийому-передачі, а також стягнути з відповідача штраф 12000,00 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 13.03.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №911/443/18, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву п'ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

11.04.2018 від відповідача надійшов відзив, у якому відповідач проти позову заперечує. Заперечення мотивовані тим, що договір суборенди торгово-рекламного обладнання та шість актів прийому-передачі від імені відповідача підписані невідомою особою, а за адресами, зазначеними в Актах, у ФОП Кобильченко О.В. немає та ніколи не було торгових майданчиків. Відповідач твердить, що спірний договір №2433 не відповідає вимогам закону щодо чинності правочину, а позовні вимоги не підтверджені належними доказами. Також відповідач просив прийняти рішення про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, оскільки вбачається необхідність проведення у справі почеркознавчої експертизи.

Ухвалою від 12.04.2018 клопотання представника ФОП Кобильченка О.В. про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін, зобов'язано позивача подати суду оригінали договору №2433 від 10.03.2014 та Актів прийому-передачі обладнання.

В судовому засіданні 23.04.2018 позивач подав оригінали письмових доказів. В судовому засіданні оголошено перерву до 07.05.2018, про що присутні представники сторін були повідомлені особисто під розпис.

07.05.2018 до господарського суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

В судове засідання 07.05.2018 з'явилися представники позивача та відповідача.

Під час з'ясування обставин справи та дослідження доказів, в тому числі оригіналів документів, поданих позивачем, суд встановив, що комплект документів, поданих відповідачем позивачу з метою укладення договору суборенди обладнання (копія свідоцтва платника єдиного податку, копія виписки з ЄДР, копія паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера тощо), як і сам договір №2433 суборенди торгово-рекламного обладнання від 10.03.2014 не містить підпису відповідача, а містить факсимільне відтворення підпису. Між тим, у договорі сторони не передбачили можливість та порядок використання сторонами факсимільного відтворення підпису.

Акти прийому-передачі обладнання підписані від імені ФОП Кобильченко О.В. та скріплені його печаткою, однак, представник відповідача заперечує факт підписання відповідачем актів та факт отримання в суборенду спірного обладнання, а підпис у зазначених актах візуально відрідзняється від підпису ФОП Кобильченка О.В. у наданих для порівняння документах.

Відтак, суд дійшов висновку, що з метою об'єктивного вирішення спору у справі №911/443/18 слід достовірно встановити факт отримання відповідачем торгово-рекламного обладнання від позивача, для чого необхідним є встановлення належності підпису та печатки в актах прийому-передачі обладнання саме відповідачу.

Відповідно до частин 3, 4, 5 ст. 99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Враховуючи доводи сторін, предмет та підстави позовних вимог, беручи до уваги предмет доказування у справі (обсяг та характер доказів у справі) та встановлені судом обставини під час розгляду справи у спрощеному позовному провадженні щодо складності справи та необхідності більшого часу для здійснення судового провадження з метою правильного вирішення спору, суд ухвалою від 07.05.2018 постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, зобов'язав відповідача подати суду зразки оригіналів документів, датовані березнем-груднем 2014 року, які містять особистий підпис та печатку ФОП Кобильченка О.В. а також подати печатку відповідача, яка використовувалась ним в період березень-грудень 2014 року. Також суд визнав обов'язковою особисту явку в судове засідання відповідача фізичної особи - підприємця Кобильченка О.В. для відібрання зразків підпису та зразків відбитку печатки та запропонував сторонам подати свої пропозиції щодо кола питань, які можуть бути поставлені перед експертом в разі призначення у справі судової експертизи, та щодо експертної установи, або експерта, якому може бути доручено проведення експертизи у справі.

В судове засідання 22.05.2018 з'явились представники позивача та відповідача та особисто відповідач ФОП Кобильченко О.В., який надав зразки підпису та відтиску печатки. Представник відповідача повідомив, що зразки оригіналів документів за березень-грудень 2014 відповідачем не можуть бути надані, оскільки такі у відповідача відсутні.

Від позивача надійшла заява від 21.05.2018, до якої позивачем було подано оригінали документів, які містять підписи та печатки відповідача, зокрема договори поставки №6853 від 01.06.2016, №2989 від 28.02.2013, генеральна довіреність до договору суборенди №2433 від 10.03.2014, засвідчена відповідачем копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Також позивачем подано додаткові пояснення, у яких позивач зокрема стверджує, що договір є укладеним та дійсним, підписи у Актах прийому-передачі обладнання засвідчені печаткою відповідача, відтак факт отримання відповідачем обладнання не потребує підтвердження експертним висновком.

Письмових пропозицій щодо кола питань, які мають бути поставлені перед експертом, сторонами подано не було. В усних поясненнях сторони погодились, що проведення експертизи може бути доручене Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерітва юстиції України.

Суд прийняв до уваги твердження позивача щодо недоцільності призначення експертизи в даній справі, однак не погоджується з такими.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. (ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1, ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1, 3 та 4 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначається судом.

З огляду на те, що :

позовні вимоги полягають у стягненні штрафу за порушення правил використання обладнання, визначених договором №2433 суборенди торгово-рекламного обладнання від 10.03.2014, який не містить підпису ФОП Кобильченка О.В., а тільки факсимільне відтворення підпису;

відповідно до частини 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, а доказів існування між сторонами такої письмової згоди суду не подано;

позовні вимоги полягають також у стягненні вартості втраченого обладнання, зазначеної в Актах прийому-передачі, за якими це обладнання передавалось відповідачу, однак відповідач факт підписання цих актів заперечує, звертаючи увагу на візуальну невідповідність підпису в актах власному підпису Кобильченка О.В.;

у суду відсутні спеціальні знання для встановлення належності підпису в Актах прийому-передачі обладнання особисто Кобильченку Олексію Вікторовичу;

жодна із сторін не надала висновку експерта з цього питання;

для прийняття законного обґрунтованого рішення суду слід встановити факт отримання відповідачем торгово-рекламного обладнання від позивача, для чого необхідним є встановлення належності підпису та печатки в актах прийому-передачі обладнання саме відповідачу.

Встановлення належності підпису та печатки в актах потребує спеціальних знань, відтак, суд доходить висновку, що для повного, об'єктивного розгляду всіх обставин справи, необхідним є призначення судової експертизи з ініціативи суду.

Відповідно до ч.1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Визначаючись з експертною установою, яка проводитиме експертизу, господарський суд враховує положення пункту 1.5. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 за приписами якої, експертизи проводяться, як правило, за зонами регіонального обслуговування.

Відтак за відсутності згоди представників сторін щодо іншої експертної установи, проведення експертизи слід доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська,6).

Відповідно до частини 2 ст. 125 ГПК України витрати на проведення експертизи у випадках, коли відповідна процесуальна дія здійснюється з ініціативи суду, несуть сторони в рівних частках.

Відповідно до пункту 1.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 за № 705/3145, строк проведення експертизи встановлюється, у залежності від складності дослідження, з урахуванням експертного навантаження фахівців, керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу), у межах: 10 днів - щодо матеріалів з невеликою кількістю об'єктів і не складних за характером досліджень; 1 місяця - щодо матеріалів із середньою кількістю об'єктів або середньої складності за характером досліджень; 2 місяців - щодо матеріалів з великою кількістю об'єктів або складних за характером досліджень; більше 2 місяців - щодо матеріалів з особливо великою кількістю об'єктів або найскладніших за характером досліджень (використання криміналістичного обладнання /лазерного, оптичного, електронного, проведення експериментальних досліджень, застосування декількох методів), при цьому термін виконання не повинен перевищувати 3 місяців.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 228 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи принцип процесуальної економії, керуючись ст. 99, ст.100, пунктом 2 ч. 1 ст. 228, ст. 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі № 911/443/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Аква» до фізичної особи - підприємця Кобильченка Олексія Вікторовича про стягнення 83 866,00 грн. судову експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська,6)

2. Визначити об'єкти, що підлягають дослідженню:

1) №1309 Акт прийому-передачі за договором суборенди торгово-рекламного обладнання №2433 від 10.03.2014 датований 02 серпня 2014 року;

2) №1307 Акт прийому-передачі за договором суборенди торгово-рекламного обладнання №2433 від 10.03.2014 датований 02 серпня 2014 року;

3) №1308 Акт прийому-передачі за договором суборенди торгово-рекламного обладнання №2433 від 10.03.2014 датований 02 серпня 2014 року;

4) №1430 Акт прийому-передачі за договором суборенди торгово-рекламного обладнання №2433 від 10.03.2014 датований 18 вересня 2014 року;

5) №1431 Акт прийому-передачі за договором суборенди торгово-рекламного обладнання №2433 від 10.03.2014 датований 20 вересня 2014 року;

6) №1588 Акт прийому-передачі за договором суборенди торгово-рекламного обладнання №2433 від 10.03.2014 датований 01 листопада 2014 року.

3. На судову експертизу винести наступні питання:

1) Чи виконано підпис у вищезазначених Актах прийому-передачі від імені Кобильченка О.В. фізичною особою -підприємцем Кобильченком Олексієм Вікторовичем, чи іншою особою?

2) Чи нанесено відтиск печатки у вищезазначених Актах прийому-передачі від імені Кобильченка О.В. печаткою фізичної особи -підприємця Кобильченка Олексія Вікторовича?

4. Надати Київському науково-дослідному інституту судових експертиз для здійснення експертизи матеріали господарської справи № 911/443/18.

5. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за дачу неправдивого висновку та за відмову від поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків відповідно до ст. 384, 385 КК Україна.

6. По закінченню експертизи висновок експерта подати господарському суду разом з матеріалами справи та даними щодо витрат, пов'язаних із проведенням експертизи .

7. Витрати на проведення даної експертизи покласти на позивача товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Аква» та на відповідача фізичну особу - підприємця Кобильченка Олексія Вікторовича порівну в рівних частках.

8. Попередити позивача та відповідача про кримінальну відповідальність згідно ст. 382 КК України за невиконання рішень, ухвал суду, що набрали законної сили.

9. Матеріали справи № 911/443/18 передати Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська,6).

10. Провадження у справі № 911/443/18 зупинити у зв'язку із призначенням судової експертизи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до пункту 12 частини 1 ст. 255 ГПК України.

Суддя О.В. Конюх