ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 5024/801/2012

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 (Величко Т.А., Бєляновський В.В., Поліщук Л.В.) та ухвалу Господарського суду Херсонської області від 30.11.2017 (Гридасов Ю.В.)

за скаргами Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" та Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії/бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі у №5024/801/2012 Господарського суду Херсонської області

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" про стягнення суми за участю Департаменту ДВС Міністерства юстиції України

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" (далі - Відповідач) звернулося в Господарський суд Херсонської області зі скаргою на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - орган ДВС), в якій, з урахуванням змін і доповнень, просило:

1) заборонити банківським установам, які здійснюють обслуговування розрахункових рахунків Відповідача, здійснювати будь-яке списання коштів з розрахункових рахунків Відповідача за платіжними вимогами державних виконавців органу ДВС, за виконавчими провадження про стягнення боргу на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - Позивач) та його Дочірньої компанії "Газ України", який утворився станом на 01.07.2016, до виключення Відповідача з Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" № 1730 від 03.11.2016;

2) заборонити посадовим особам органу ДВС здійснювати будь-яке примусове списання коштів з будь-яких розрахункових рахунків Відповідача за платіжними вимогами державних виконавців за виконавчими провадженнями про стягнення боргу на користь Позивача та його Дочірньої компанії "Газ України", який утворився станом на 01.07.2016, до виключення Відповідача з Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" № 1730 від 03.11.2016;

3) визнати бездіяльність органу ДВС незаконною;

4) зобов'язати орган ДВС зняти в повному обсязі арешт з коштів, які знаходяться на розрахункових рахунках Відповідача, накладений постановою №38773692 про арешт коштів та інших цінностей боржника від 13.05.2014 згідно переліку, наведеного в скарзі.

Позивач також звернувся зі скаргою на дії органу ДВС про визнання незаконними дії органу ДВС щодо винесення 29.08.2017 в межах виконавчого провадження ВП № 38773692 постанови про зупинення вчинення виконавчих дій та визнання недійсною постанову заступника начальника органу ДВС від 29.08.2017 про зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП №38773692.

Скарга Позивача обґрунтована порушенням органом ДВС частини 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 30.11.2017 в задоволенні скарги Позивача відмовлено. Відмовлено у задоволенні скарги Відповідача в частині заборони банківським установам, які здійснюють обслуговування розрахункових рахунків Відповідача, здійснювати будь-яке списання коштів з розрахункових рахунків Відповідача за платіжними вимогами державних виконавців органу ДВС, за виконавчими провадження про стягнення боргу на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - Позивач) та його Дочірньої компанії "Газ України", який утворився станом на 01.07.2016, до виключення Відповідача з Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" № 1730 від 03.11.2016. Задоволено скаргу Відповідача частково та визнано бездіяльність органу ДВС незаконною. Зобов'язано орган ДВС зняти в повному обсязі арешт з коштів, які знаходяться на розрахункових рахунках Відповідача, накладений постановою № 38773692 про арешт коштів та інших цінностей боржника від 13.05.2014 згідно переліку, наведеного в скарзі.

Відмовляючи в задоволенні скарги Позивача, суд виходив з положень статей 1, 5, пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", статей 1, 18 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також включенням Відповідача до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 157 від 26.06.2017.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 пункт 1 резолютивної частини ухвали Господарського суду Херсонської області від 30.11.2017 змінено, викладено його таким чином: "Скаргу Відповідача задовольнити частково. Визнати недійсною постанову заступника начальника органу ДВС ВП № 38773692 від 29.08.2017 в частині зупинення виконавчого провадження щодо стягнення суми судових витрат у розмірі 53139,25 грн за наказом Господарського суду Херсонської області №5024/801/2012 від 22.10.2012".

Постанова суду мотивована тим, що постановою органу ДВС ВП № 38773692 від 29.08.2017 зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу №5024/801/2012 про стягнення основного боргу, інфляційних втрат, 3% річних та витрат по сплаті судового збору. Проте, ця постанова є незаконною в частині зупинення виконавчого провадження щодо стягнення суми судових витрат в сумі 53139,25 грн, оскільки частиною 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" не передбачено зупинення виконавчого провадження стосовно стягнення судових витрат.

Позивач подав касаційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного господарського суду, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати незаконними дії органу ДВС щодо винесення 29.08.2017 в межах виконавчого провадження ВП №38773692 постанови про зупинення вчинення виконавчих дій. Визнати недійсною постанову заступника начальника органу ДВС від 29.08.2017 про зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП №38773692.

В касаційній скарзі Позивач не погоджується з мотивами, наведеними в оскаржуваних судових рішеннях та посилається на порушення судами положень пункту 10 частини 1 статті 34, частини 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", статті 2, абзацу 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", наголошуючи на тому, що суди не з'ясували природи заборгованості, яка стягується за рішенням суду у даній справі, оскільки умовами договору №14/2276/11 купівлі-продажу природного газу від 30.09.2011 передбачено поставку газу виключно для власних потреб Відповідача, що виключає вчинення дій із зупинення виконавчого провадження з підстав включення боржника до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

Крім цього, Позивач звертає увагу на правові висновки, викладені у постановах Вищого господарського суду України від 15.05.2017 у справі № 910/15873/13 та від 04.12.2017 у справі № 910/15874/13.

Водночас, колегія суддів зазначає, що, як вбачається із тексту касаційної скарги, ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду Позивачем оскаржуються лише в частині відмови у задоволенні його скарги на дії органу ДВС. В іншій частині зазначені судові рішення не оскаржуються, а тому згідно з частиною 1 статті 300 ГПК України в касаційному порядку не переглядаються.

Орган ДВС подав відзив на касаційну скаргу Позивача, в якому просить її залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 без змін з тих підстав, що зазначене судове рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому є таким, що скасуванню не підлягає.

Відзив на касаційну скаргу Відповідач не надав, що у відповідності до частини 3 статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваної постанови Одеського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 у даній справі у касаційному порядку.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм права при прийнятті оскаржуваних судових рішень, виходить з такого.

Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено, що рішенням Господарського суду Херсонської області від 02.07.2012, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.10.2012, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 12243328,01 грн основного боргу, 171982,73 грн інфляційних втрат та 169081,02 грн 3% річних, 53139,25 грн витрат по сплаті судового збору. Задоволено частково заяву Відповідача про розстрочку судового рішення та вирішено стягнення здійснювати з розстрочкою протягом 60 місяців по 210625,52 грн щомісячно починаючи з липня 2012 року по червень 2017 року.

22.10.2012 Господарським судом Херсонської області видано наказ №5024/801/2012.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.12.2012 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.10.2012 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, що судом здійснено перегляд рішення суду першої інстанції лише в частині розстрочення виконання судового рішення та не здійснено перегляд рішення по суті позовних вимог. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 05.03.2013 рішення Господарського суду Херсонської області від 02.07.2012 скасовано в частині надання розстрочки виконання рішення суду, відмовлено у задоволенні заяви Позивача про розстрочення виконання рішення у даній справі. В решті рішення Господарського суду Херсонської області від 02.07.2012 залишено без змін.

12.07.2013 органом ДВС за наказом Господарського суду Херсонської області №5024/801/2012 від 22.10.2013 відкрито виконавче провадження № 38773692.

Згідно з наказом № 157 Мінрегіонбуду України 26.06.2017 прийнято рішення про включення Позивача до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

Постановою заступника начальника органу ДВС від 29.08.2017 на підставі пункту 10 частини 1 статті 34 та статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу №5024/801/2012 від 22.10.2013, виданого Господарським судом Херсонської області, до моменту виключення боржника із реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії суб'єктів господарювання.

Не погоджуючись з постановою від 29.08.2017, Позивач звернувся зі скаргою на дії органу ДВС, в якій просив визнати незаконними дії органу ДВС щодо винесення 29.08.2017 в межах виконавчого провадження ВП № 38773692 постанови про зупинення вчинення виконавчих дій та визнати недійсною постанову заступника начальника органу ДВС від 29.08.2017 про зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП №38773692.

За результатами розгляду скарги Позивача суд першої інстанції відмовив у її задоволенні. Апеляційний господарський суд за результатами перегляду з урахуванням положень пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" та включення Відповідача до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" визнав постанову заступника начальника органу ДВС від 29.08.2017 про зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП №38773692 незаконною в частині зупинення виконавчого провадження щодо стягнення судових витрат в сумі 53139,25 грн. В решті у задоволенні скарги відмовлено.

Відповідно до статей 115, 116 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017, рішення господарського суду, що набрали законної сили, виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконання рішення господарського суду проводиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

За змістом статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами 1, 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Зупинення вчинення виконавчих дій передбачено статтею 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Водночас, Верховною Радою України прийнято Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", який набрав чинності 30.11.2016.

Статтею 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" визначено, що його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Зокрема, заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону - це кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (стаття 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії").

Із прийняттям вказаного Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" було внесено зміни до Закону України "Про виконавче провадження", згідно з пунктом 10 частини 1 статті 34 якого виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її Дочірня компанія "Газ України", ПАТ "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Відповідно до частини 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини 1 цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 01.07.2016 для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

У відповідності до частини 6 статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" у випадку, передбаченому пунктом 10 частини 1 статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

З огляду на відповідні законодавчі приписи та з урахуванням встановлених обставин справи, що наказом Мінрегіонбуду України № 157 Відповідача внесено до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії; а із додатку до цього наказу вбачається, що до нього включено як кредиторську заборгованість, так і нараховану неустойку (штраф, пеня), інші штрафні, фінансові санкції, а також інфляційні нарахування і проценти річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, нараховані на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася у період до 01.01.2017, апеляційний господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що державний виконавець відповідно до вимог чинного законодавства правильно зупинив вчинення виконавчих дій у межах виконавчого провадження ВП №38773692 та обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги в цій частині.

При цьому апеляційний господарський суд правомірно визнав постанову заступника начальника органу ДВС від 29.08.2017 про зупинення вчинення виконавчих дій у межах виконавчого провадження ВП №38773692 незаконною в частині зупинення виконавчого провадження щодо стягнення судових витрат у сумі 53139,25 грн, оскільки частиною 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" не передбачено зупинення виконавчого провадження стосовно стягнення судових витрат.

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Посилання в касаційній скарзі на те, що суди не з'ясували природи заборгованості, яка стягується за рішенням суду у даній справі, оскільки умовами договору №14/2276/11 купівлі-продажу природного газу від 30.09.2011 передбачено поставку газу виключно для власних потреб Відповідача, що виключає вчинення дій із зупинення виконавчого провадження з підстав включення боржника до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, колегією суддів відхиляються, оскільки апеляційним господарським судом вже було надано оцінку вказаним доводам скаржника та встановлено, що за офіційними даними річної звітності емітента Позивача (роздруківка за 2012 рік), складеної на підставі фінансової, статистичної та податкової звітності; описом основних видів продукції в річній звітності емітента; звітом про наявність і рух основних засобів, амортизацію за 2012 рік за формою № 11-03, затвердженою наказом Держстату України № 514 від 11.12.2012, придбаний природний газ у період 2011-2012 роки використовувався Відповідачем лише для виробництва енергії.

Згідно з довідкою Херсонського обласного управління статистики основними видами діяльності Відповідача за КВЕД-2010 є: 35.30 - постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря; 35.11 - виробництво електроенергії, а також виробництво теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії); транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільними) тепловими мережами.

Доказів, які б свідчили про продаж Позивачем отриманого за договором купівлі-продажу природного газу № 14/2276/11 від 30.09.2011 або здійснення боржником інших видів діяльності, для яких використовується природний газ, як встановив суд апеляційної інстанції, не надано, а тому апеляційним господарським судом правомірно встановлено наявність правових підстав для зупинення виконавчого провадження у відповідній частині.

Отже, зупинення виконавчого провадження здійснено з урахуванням прямої вказівки закону (частина 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження), що також спростовує доводи скаржника про відсутність у законодавстві норми щодо можливості часткового зупинення вчинення виконавчих дій у межах виконавчого провадження.

Посилання в касаційній скарзі на правову позицію, викладену в постановах Вищого господарського суду України від 15.05.2017 у справі № 910/15873/13 та від 04.12.2017 у справі № 910/15874/13, колегією суддів відхиляються, оскільки зазначені постанови Вищим господарським судом України прийнято за іншої фактично-доказової бази, ніж у даній справі.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції є такою, що ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального закону, а тому відсутні підстави для її скасування.

Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Позивача.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 304, 308, 309, 315, 317 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 у справі №5024/801/2012 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.