РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2018Справа №910/4905/18

Господарський суд міста Києва у складі Головуючого судді Блажівської О.Є, при секретарі судового засідання Хмельовському В.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи №910/4905/18

за позовом Приватного акціонерного товариства «Cтрахова компанія «БРІТІШ АВТО КЛАБ»

(04080, м.Київ, вул.Кирилівська, 39, )

до Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз»

(04128, м.Київ, вул.Академіка Туполєва, 18 В, оф.4 )

про відшкодування 1 855,00 грн,-

за участю учасників справи: не зявились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Cтрахова компанія «БРІТІШ АВТО КЛАБ», 20 квітня 2018 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз», про відшкодування збитків в розмірі 1 855,00 грн в порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовані твердженнями позивача про те, що 11 лютого 2016 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений Договір добровільного страхування транспортних ризиків №756.1.001.2016, предметом якого є страхування транспортного засобу «Сеат» державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Як зазначає позивач, 14 серпня 2016 року у Херсонській області, с.Щасливцеве відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Сеат» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «Газ» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, у зв'язку з чим, позивач - Приватне акціонерне товариство «Cтрахова компанія «БРІТІШ АВТО КЛАБ» просить стягнути з відповідача - Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз», відшкодування збитків в розмірі 1 855,00 грн в порядку регресу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №910/4905/18 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, судове засідання призначено на 23.05.2018, витребувано у Моторно (транспортного) страхового бюро України надати інформацію по полісу №АЕ/9934950.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 25.04.2018 надсилалися судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відтак, у розумінні ст.242 Господарського процесуального кодексу України, відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

03.05.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Моторно (транспортного) страхового бюро України надійшла відповідь на виконання ухвали суду про відкриття провадження у справі, а саме надана інформація щодо полісу №АЕ/9934950.

23.05.2018 у судове засідання представник позивача не з'явився, представник відповідача не з'явився та станом на 23.05.2018 вимог ухвали суду від 25.04.2018, зокрема, щодо подання відзиву на позов, не виконав.

Згідно з частинами 1, 3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Судом, також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України2).

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, а також приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч.1,5 ст.240 Господарського процесуального кодексу України, рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством «Cтрахова компанія «БРІТІШ АВТО КЛАБ» та ОСОБА_2 був укладений Договір добровільного страхування транспортних ризиків №756.1.001.2016 від 11.02.2016, предметом якого є страхування транспортного засобу «Сеат» державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

14 серпня 2016 року у Херсонській області, с.Щасливцеве відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Сеат» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «Газ» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 30.08.2016 у справі №653/2711/16-п встановлено, що дорожньо-транспортна пригода трапилася внаслідок порушень Правил подорожнього руху України водієм ОСОБА_3, у зв'язку з чим, вказану фізичну особу притягнуто до адміністративної відповідальності.

Внаслідок зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди застрахований у Приватного акціонерного товариства «Cтрахова компанія «БРІТІШ АВТО НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження.

Вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу - «Сеат» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження у вказаній вище дорожньо-транспортній пригоді визначена на підставі рахунку-фактури від 20.08.2016 №8655 та становить 4 355,00 грн.

Окрім цього, відповідно до Звіту №1920 від 23.09.2017 вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_4 становить 4 555,24 грн.

Позивач на підставі Договору добровільного страхування, з урахуванням рахунку-фактури від 20.08.2016 №8655, Звіту №1920 від 23.09.2017, а також Страхового акту №01 від 02.09.2016, здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 3 855,00, що підтверджується платіжним дорученням №1842 від 05.09.2016, відповідно до чого детальний розрахунок боргу має наступний вигляд: 2 755,00 грн (вартість виконаних робіт) + 1 600,00 грн (вартість виконаних матеріалів) - 500,00 грн (безумовна франшиза) = 3 855,00 грн.

Виходячи з приписів ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно інформації, наданої Моторним (транспортним) страховим бюро України, станом на момент виникнення дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність винної особи - водія ОСОБА_3 транспортного засобу «Газ» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, застрахована Приватним акціонерним товариством «Європейський Страховий Союз», що підтверджується Полісом серії АЕ №9934950.

Виходячи з Договору обов'язкового страхування, забезпеченим транспортним засобом є - «Газ» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, тобто той самий автомобіль, яким керувала винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди особа, ліміт за шкоду заподіяну майну становить 100.000,00 грн, а франшиза - 2.000,00 грн.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з статтею 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Як встановлено судом, в матеріалах справи наявна претензія від 01.12.2016 про відшкодування збитків в порядку регресу, в якій позивач просив відповідача перерахувати на його рахунок відшкодування в сумі 3 855,00 грн.

10.01.2017 позивачу надійшла відповідь від Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз», в якій останній зазначає, що для розгляду справи та прийняття вмотивованого рішення просить позивача надати завірене належним чином платіжне доручення про сплату страхового відшкодування згідно страхового акту №01.

Проте, відповідно до матеріалів справи вбачається, що позивачем - Приватним акціонерним товариством «Cтрахова компанія «БРІТІШ АВТО КЛАБ», до претензії від 01.12.2016 було додано вищезазначене платіжне доручення, а отже, відповідь відповідача - Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз», є такою, що не відповідає дійсності.

У відповідності до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно ст.12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про страхування» франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Оскільки полісом №АЕ/9934950 встановлено розмір франшизи - 2 000,00 грн, страхове відшкодування при зверненні з позовом до суду підлягає зменшенню пропорційно на вищезазначену суму, а отже позовні вимоги позивача є обґрунтованими (3 855,00 грн - 2 000,00 грн (франшиза), а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи те, що відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу «Сеат» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди зазначеного автомобіля, та беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується виходячи із вартості виплаченого відшкодування за вирахуванням суми франшизи, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування підлягають задоволенню в розмірі 1 855,00 грн.

Згідно з ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оскільки, відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, з огляду на вищевикладене, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «БРІТІШ АВТО КЛАБ» обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Cтрахова компанія «БРІТІШ АВТО КЛАБ» (04080, м.Київ, вул.Кирилівська, 39, ) до Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» (04128, м.Київ, вул.Академіка Туполєва, 18 В, оф.4 ) про відшкодування 1 855,00 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» (04128, м.Київ, вул.Академіка Туполєва, 18 В, оф.4 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Cтрахова компанія «БРІТІШ АВТО КЛАБ» (04080, м.Київ, вул.Кирилівська, 39, ) страхове відшкодування в сумі 1 855 (одна тисяча вісімсот п'ятдесят п'ять) грн 00 грн.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» (04128, м.Київ, вул.Академіка Туполєва, 18 В, оф.4 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Cтрахова компанія «БРІТІШ АВТО КЛАБ» (04080, м.Київ, вул.Кирилівська, 39, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано: 29.05.2018

Суддя О.Є. Блажівська

Учасники процесу мають можливість отримувати процесуальні документи в електронному вигляді паралельно з документами у паперовому вигляді.

Для отримання процесуальних документів в електронному вигляді потрібно:

1. Зареєструватися в системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу (завести поштову скриньку електронного суду), розміщеній на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: mail.gov.ua.

2. Подати до суду заявку про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, яку необхідно роздрукувати на офіційному веб-порталі судової влади України у вищевказаному розділі. Процесуальні документи у відповідній справі, що видані після дати подання вказаної Заявки до суду, будуть надходити в електронному вигляді на зареєстровану електронну адресу учасника судового процесу в домені mail.gov.ua, зазначену в Заявці.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://ki.arbitr.gov.ua/sud5011/gromadyanam/csz/