ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Черкаси

справа № 925/307/18

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Копистири В.М., у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Термінал-МК, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Генерала Жадова, 10, оф. 1

до дочірнього підприємства Черкаський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м. Черкаси, бул. Шевченка, 389

про стягнення 446 635,72 грн. заборгованості,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю, адвокат;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю.

Товариство з обмеженою відповідальністю Термінал-МК звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до дочірнього підприємства Черкаський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України про стягнення заборгованості за поставлені нафтопродукти згідно договору поставки від 21.06.2017 №237-21/06/17 в розмірі 446 635,72 грн., в тому числі:

421 239,55 грн. основного боргу за товар (бітум),

35 527,62 грн. транспортних витрат,

та відшкодування судових витрат.

До початку засідання 24.04.2018 суду представник позивача подав до суду обґрунтований розрахунок сум судового збору та уточнення ціни позову від 18.04.2018 №18/04-юр, в якому уточнив остаточну суму позовних вимог до відповідача, яка становить 456 527,62 грн., з них:

421239,55 грн. основного боргу та 35288,07 грн. транспортних витрат.

До засідання суду 10.05.2018 позивач подав заву про зменшення вимог до 312584,12 грн., з них 278066,77 грн. основного боргу та 34517,35 грн. транспортних витрат. Одночасно просить повернути суму судового збору пропорційно сумі зменшення вимог. Заяву прийнято до розгляду з урахуванням процесуальних прав позивача. Примірник заяви про зменшення вимог направлено відповідачу, разом з описом вкладення.

До засідання суду, 24.05.2018 позивач подав заву про зменшення вимог до 276044,12 грн., з них: 246320,47 грн. основного боргу та 29723,65 грн. транспортних витрат. Одночасно просить повернути з бюджету суму судового збору пропорційно сумі зменшення вимог. Заяву прийнято до розгляду з урахуванням процесуальних прав позивача. Примірник заяви про зменшення вимог направлено відповідачу, разом з описом вкладення. Про ознайомлення з текстом заяви підтвердив представник відповідача.

На вимогу суду сторони провели звірку заборгованості. За даними сторін сума боргу складає 246320,47 грн. основного боргу та 29723,65 грн. транспортних витрат. Представник відповідача визнав заборгованість.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав (з врахуванням заяви про зменшення вимог) в сумі 246320,47 грн. основного боргу та 29723,65 грн. транспортних витрат. Просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позов в сумі 246320,47 грн. основного боргу та 29723,65 грн. транспортних витрат визнав повністю.

Позивач не змінив підставу чи предмет спору.

Сторони не пропонували вирішити спір в позасудовому порядку. Сторони повідомили, що надали суду всі докази по справі.

Судом зясовано та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

21.06.2017р. між товариством з обмеженою відповідальністю Термінал-МК (Постачальником Позивач у справі) в особі директора ОСОБА_3, що діє на підставі Статуту, та дочірнім підприємством Черкаський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (Покупцем Відповідач у справі), в особі директора ОСОБА_4, що діє на підставі Статуту, було укладено договір поставки №237-21/06/17 (далі Договір) (а.с. 17-20), за умовами якого Постачальник зобовязується поставляти та передавати у власність Покупця, а Покупець зобовязується прийняти і оплатити бітум (далі товар).

Згідно п. 4.3 Договору Покупець зобовязаний сплатити вартість товару шляхом перерахування грошових коштів на умовах відстрочки розрахунків у 30 календарних днів.

До договору підписано вісім додаткових угод, які суд розцінює як специфікацію до основної угоди - на окремі партії постачання бітуму:

- додаткова угода №1 від 29 червня 2017 року на постачання 24,3 тонни бітуму дорожнього вязкого БНД 60/90 код 2713 20 00 00 - на суму 238140 грн. (з ПДВ) та транспортні послуги 7047 грн. (з ПДВ) (а.с. 21);

- додаткова угода №2 від 29 червня 2017 року на постачання 22,9 тонни бітуму дорожнього вязкого БНД 60/90 код 2713 20 00 00 - на суму 224420 грн. (з ПДВ) та транспортні послуги 12285,85 грн. (з ПДВ) (а.с. 22);

- додаткова угода №3 від 01 липня 2017 року на постачання 23,86 тонни бітуму дорожнього вязкого БНД 60/90 код 2713 20 00 00 - на суму 233828 грн. (з ПДВ) та транспортні послуги 5189,55 грн. (з ПДВ) (а.с. 23);

- додаткова угода №4 від 03 липня 2017 року на постачання 23,7 тонни бітуму дорожнього вязкого БНД 60/90 код 2713 20 00 00 - на суму 232260 грн. (з ПДВ) та транспортні послуги 10309,50 грн. (з ПДВ) (а.с. 24);

- додаткова угода №5 від 12 липня 2017 року на постачання 21,01 тонни бітуму дорожнього вязкого БНД 60/90 код 2713 20 00 00 - на суму 216403 грн. (з ПДВ) та транспортні послуги 7920,77 грн. (з ПДВ) (а.с. 25);

- додаткова угода №6 від 27 липня 2017 року на постачання 21,06 тонни бітуму дорожнього вязкого БНД 60/90 код 2713 20 00 00 - на суму 227448 грн. (з ПДВ) та транспортні послуги 4580,55 грн. (з ПДВ) (а.с. 26);

- додаткова угода №7 від 09 серпня 2017 року на постачання 22,04 тонни бітуму дорожнього вязкого БНД 60/90 код 2713 20 00 00 - на суму 253460 грн. (з ПДВ) та транспортні послуги 4793,70 грн. (з ПДВ) (а.с. 27);

- додаткова угода №8 від 14 серпня 2017 року на постачання 23,44 тонни бітуму дорожнього вязкого БНД 60/90 код 2713 20 00 00 - на суму 269560 грн. (з ПДВ) та транспортні послуги 5098,20 грн. (з ПДВ) (а.с. 28).

На підтвердження виконання господарської операції позивачем (постачальником) видано відповідачу документи на оплату:

- рахунок №789 від 29.06.2017 на 24,3 тонни бітуму та наданих транспортних послуг (а.с. 29),

видаткова накладна №758 від 29.06.2017 на суму 238140 грн. (з ПДВ) (а.с. 37);

- рахунок №795 від 30.06.2017 на 22,9 тонни бітуму та наданих транспортних послуг (а.с. 30),

видаткова накладна №765 від 30.06.2017 на суму 224420 грн. (з ПДВ) (а.с. 38);

- рахунок №805 від 01.07.2017 на 23,86 тонни бітуму та наданих транспортних послуг (а.с. 31),

видаткова накладна №775 від 01.07.2017 на суму 233828 грн. (з ПДВ) (а.с. 39);

- рахунок №815 від 03.07.2017 на 23,7 тонни бітуму та наданих транспортних послуг (а.с. 32),

видаткова накладна №781 від 03.07.2017 на суму 232260 грн. (з ПДВ) (а.с. 40);

- рахунок №907 від 12.07.2017 на 21,01 тонни бітуму та наданих транспортних послуг (а.с. 33),

видаткова накладна №878 від 12.07.2017 на суму 216403 грн. (з ПДВ) (а.с. 41);

- рахунок №1048 від 27.07.2017 на 21,06 тонни бітуму та наданих транспортних послуг (а.с. 34),

видаткова накладна №1024 від 27.07.2017 на суму 227448 грн. (з ПДВ) (а.с. 42);

- рахунок №1181 від 09.08.2017 на 22,04 тонни бітуму та наданих транспортних послуг (а.с. 35),

видаткова накладна №1154 від 09.08.2017 на суму 253460 грн. (з ПДВ) (а.с. 43);

- рахунок №1235 від 14.08.2017 на 23,44 тонни бітуму та наданих

транспортних послуг (а.с. 36),

видаткова накладна №1211 від 14.08.2017 на суму 269560 грн. (з ПДВ) (а.с. 44).

Доставка продукції та надання транспортних послуг відповідачу за відповідними партіями постачання бітуму позивач підтверджує товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів з відмітками відповідача (одержувача) та ТОВ «Стандарт Ойл 1» (перевізника), та відповідними письмовими актами про надання та споживання послуг між позивачем та відповідачем:

- ТТН №758 від 29.06.2017 на доставку 24,3 тонни бітуму (а.с. 45),

Акт №758 від 29.06.2017 на суму 7047 грн. (а.с. 53);

- ТТН №765 від 30.06.2017 на доставку 22,9 тонни бітуму (а.с. 46),

Акт №765 від 30.06.2017 на суму 12285,85 грн. (а.с. 54);

- ТТН №775 від 01.07.2017 на доставку 23,86 тонни бітуму (а.с. 47),

Акт №775 від 01.07.2017 на суму 5189,55 грн. (а.с. 55);

- ТТН №781 від 03.07.2017 на доставку 23,7 тонни бітуму (а.с. 48),

Акт №781 від 03.07.2017 на суму 10309,50 грн. (а.с. 56);

- ТТН №878 від 12.07.2017 на доставку 21,01 тонни бітуму (а.с. 49),

Акт №878 від 12.07.2017 на суму 7920,77 (а.с. 57);

- ТТН №1024 від 27.07.2017 на доставку 21,06 тонни бітуму (а.с. 50),

Акт №1024 від 27.07.2017 на суму 4580,55 грн. (а.с. 58);

- №1154 від 09.08.2017 на доставку 22,04 тонни бітуму (а.с. 51),

Акт №1154 від 09.08.2017 на суму 4793,70 грн. (а.с. 59);

- №1211 від 14.08.2017 на доставку 23,44 тонни бітуму (а.с. 52)

Акт №1211 від 14.08.2017 на суму 5098,20 грн. (а.с. 60).

Отримання бітуму нафтового оформлено довіреністю відповідача №107 від 29.06.2017 (а.с. 61).

Часткова оплата бітуму підтверджена платіжними дорученнями:

№5418 від 17.07.2017 на суму 240000 грн. (а.с. 62);

№5457 від 25.07.2017 на суму 200000 грн. (а.с. 63);

№5584 від 31.07.2017 на суму 191700,00 грн. (а.с. 64);

№5639 від 07.08.2017 на суму 200000 грн. (а.с. 65);

№5654 від 09.08.2017 на суму 130000 грн. (а.с. 66);

№5686 від 11.08.2017 на суму 225000 грн. (а.с. 67);

№98 від 30.08.2017 на суму 200000 грн. (а.с. 68);

№160 від 01.09.2017 на суму 290000 грн. (а.с. 69).

Саме неповна та несвоєчасна оплата придбаних, отриманих та використаних будівельних матеріалів відповідачем та за надані транспортні послуги стали причиною звернення позивача до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення заборгованості з відповідача.

Інших доказів не надано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, заслухавши доводи та пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Згідно статутних документів позивач та відповідач є самостійними юридичними особами та субєктами господарювання на ринку послуг.

Відповідно до приписі ст. 93 ЦК України місце здійснення ними господарської діяльності відповідає місцю їх реєстрації.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобовязання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини придбавання у позивача за плату та споживання нафтового бітуму відповідачем на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Між сторонами виникли відносини постачання продукції промислового призначення як різновид відносин купівлі-продажу (з елементами послуги з доставки), що відповідає приписам гл. 54 ЦК України на підставі письмового двостороннього оплатного строкового консенсуального договору поставки №237-21/06/17 від 21.06.2017 (а.с. 17-20).

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору.

Суд враховує презумпцію правомірності правочину (ст. 204 ЦК України).

Позивачем виконано 8 поставок товарної продукції бітуму нафтового дорожнього вязкого БНД 60/90 на загальну суму 1 895 519,00 грн., загальна сума транспортних послуг 57 225,12 грн.

Відповідачем обумовлені партії бітуму прийняті без зауважень, товар використано для ремонту дорожнього покриття на території Черкаської області. Три партії поставки бітуму на суму 246320,47 грн. та заборгованість 29723,65 грн. з послуг доставки - не оплачені, що є предметом спору в суді.

Наявність заборгованості визнана відповідачем з підписанням акту звірки заборгованості та підтверджена позивачем первинними бухгалтерськими документами.

Суд вважає, що строк оплати відповідачем прийнятих та спожитих партій бітуму є таким, що настав.

Позивач не нараховує санкції відповідачу за прострочення оплати.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 4.3 Договору Покупець зобовязаний сплатити вартість товару шляхом перерахування грошових коштів на умовах відстрочки розрахунків у 30 календарних днів.

Проте, в п. 1.6 додаткових угод сторонами було визначено, що перерахування грошових коштів здійснюється протягом 30/14 календарних днів з моменту отримання товару покупцем.

Частиною першою ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, тому суд вважає обґрунтованим та доведеним право Позивача на стягнення з Відповідача суми заборгованості за поставлений товар у розмірі 246 320,47 грн. Позов в цій частині підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, Відповідач не може бути звільнений від виконання зобов'язання щодо оплати отриманого товару, строк виконання якого настав.

Наявність заборгованості підтверджується договором, актами приймання наданих послуг, розрахунком вартості наданих послуг, відсутністю претензій відповідача.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відсутність коштів у відповідача чи відсутність кошторису видатків на оплату спожитих послуг не є підставою звільнення відповідача від обовязку проведення розрахунків за отриманий товар та надані послуги.

Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано належний, в розумінні вимог ст. 16 ЦК України, спосіб захисту його порушеного права.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 29 723,65 грн. заборгованості за надані транспортні послуги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Відповідач не спростував доводи позивача. Представник відповідача визнав позовні вимоги повністю.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання доказів про проведення розрахунку.

Відповідно до приписів ст. 130 ГПК України при визнанні позовних вимог відповідачем з останнього стягується 50% судового збору на користь позивача. Решта 50% сплаченого судового збору підлягають поверненню з державного бюджету позивачу за його мотивованою письмовою заявою. Тобто, з відповідача на користь позивача належить стягнути 2070,33 грн. судового збору. Поверненню позивачу підлягає 2070,33 грн. судового збору з державного бюджету.

Інші судові витрати у виді витрат на послуги адвоката підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеній сумі стягнення в розмірі 4140,66 грн.

Судовий збір 2707,33 грн. (6847,93 грн. - 4140,66 грн.) належить повернути позивача з Державного бюджету за його заявою у звязку зі зменшенням ним позовних вимог до судового розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з дочірнього підприємства Черкаський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м. Черкаси, бул. Шевченка, 389, ідентифікаційний код 31141625, номер рахунку в банку невідомий

на користь товариства з обмеженою відповідальністю Термінал-МК, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Генерала Жадова, 10, оф. 1, ідентифікаційний код 37748433, номер рахунку в банку невідомий

276044,12 грн. боргу, 2 070,33 грн. судового збору та 4140,66 грн. витрат на послуги адвоката.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю Термінал-МК, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Генерала Жадова, 10, оф. 1, ідентифікаційний код 37748433, номер рахунку в банку невідомий

з Державного бюджету України судовий збір, сплачений по платіжному дорученню від 27 березня 2018 року №6146

4777,66 грн. судового збору.

Оригінал платіжного доручення залишити в справі.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення.

Повне рішення складене 31.05.2018

Суддя Скиба Г.М.