ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 922/5690/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткач І.В. - головуючий, Баранець О.М., Стратієнко Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-агро"

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.10.2017

(головуючий - Медуниця О.Є., судді - Пелипенко Н.М., Гребенюк Н.В.)

та ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.08.2017

(головуючий - Светлічний Ю.В., судді - Жельне С.Ч., Сальнікова Г.І.)

у справі №922/5690/14

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-агро"

на дії державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-агро", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокорн"

про стягнення 5 863 106,48 грн,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Рішенням господарського суду Харківської області від 20.04.2015 у справі №922/5690/14 позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" задоволено. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-агро" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокорн" на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за Генеральним кредитним договором №91007 від 06.06.2013 у розмірі 5 863 106,48 грн, з яких: сума заборгованості за кредитом - 352 000 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на 14 листопада 2014 року згідно з курсом НБУ становить 5 477 120,00 грн; сума заборгованості за відсотками -16 674,04 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на 14 листопада 2014 року згідно з курсом НБУ становить 259 479,18 грн; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 99 805,29 грн; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 8 147,84 грн; сума заборгованості по комісії - 17 608,35 грн; розмір пені за несвоєчасне повернення комісії - 945,82 грн; стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-агро" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокорн" на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" судовий збір у розмірі 73 080,00 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.10.2015 у справі №922/5690/14, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-агро" задоволено частково. Рішення господарського суду Харківської області від 20.04.2015 у справі №922/5690/14 скасовано частково. Прийнято нове рішення, резолютивну частину викладено в наступній редакції: резолютивну частину виклавши в наступній редакції: "Позов задовольнити частково. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-агро" (юридична адреса: 61001, Харківська область, місто Харків, вул. Плеханівська, буд.41/43, 1 поверх, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокорн" (юридична адреса: 63350, Харківська область, Красноградський район, село Мартинівка, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (юридична адреса: м. Київ, вул. Щорса, б. 36-6, МФО 380236, , рахунок №6931) заборгованість за генеральним кредитним договором №91007 від 06.06.2013 року у розмірі 5623641,90 грн., з яких: - сума заборгованості за кредитом - 352000,00 дол. США (триста п'ятдесят дві тисячі доларів США 00 центів), що в гривневому еквіваленті станом на 14 листопада 2014 року згідно курсу НБУ становить 5424320,00 грн. (п'ять мільйонів чотириста двадцять чотири тисячі триста двадцять гривень 00 копійки); - сума заборгованості за відсотками 6357,24 дол. США (шість тисяч триста п'ятдесят сім доларів США 24 центів), що в гривневому еквіваленті станом на 14 листопада 2014 року згідно курсу НБУ становить 97965,07 грн. (дев'яносто сім тисяч дев'ятсот шістдесят п'ять гривень 07 копійки; - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 76302,02 грн. (сімдесят шість тисяч триста дві гривні 02 копійки); - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 6513,60 грн. (шість тисяч п'ятсот тринадцять гривень 60 копійки); - сума заборгованості по комісії - 17608,35 грн. (сімнадцять тисяч шістсот вісім гривень 35 копійки); - розмір пені за несвоєчасне повернення комісії 932,86 грн. (дев'ятсот тридцять дві гривні 86 копійки); В решті позову відмовити. Припинити провадження в частині стягнення заборгованості за відсотками в сумі 10316,80 дол. США (десять тисяч триста шістнадцять доларів США 80 центів). Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет- агро" (юридична адреса: 61001, Харківська область, місто Харків, вул. Плеханівська, буд.41/43, 1 поверх, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокорн" (юридична адреса: 63350, Харківська область, Красноградський район, село Мартинівка, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (юридична адреса: м. Київ, вул. Щорса, б. 36-6, МФО 380236, , рахунок №6931) 70098,34 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову. Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний судовий наказ". Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-агро" 2394,53 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

17 грудня 2015 року Господарським судом Харківської області на виконання зазначеної постанови Харківського апеляційного господарського суду видані відповідні накази зі строком дії для пред'явлення до виконання до державної виконавчої служби, фінансових установ або органів, що здійснюють казначейські обслуговування бюджетних коштів, до 02 жовтня 2016 року.

24 лютого 2016 року до Господарського суду Харківської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-агро" про виправлення помилки у наказі Господарського суду Харківської області від 17.12.2015р., про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору у розмірі 70 098,34 грн. за вх.№6195, в частині місцезнаходження ТОВ "Паритет-агро".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.03.2016 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-агро" про виправлення помилки в наказі суду - відмовлено.

1. Короткий зміст скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-агро"

1.1. 24 лютого 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Паритет-агро" звернулося до Господарського суду Харківської області зі скаргою на дії державного виконавця Комінтернівського ВДВС ХМУЮ щодо виконання наказу у справі №922/5690/14 за вх.№57, в якій відповідач-1 просив: визнати незаконними та протиправними дії державного виконавця Комінтернівського ВДВС ХМУЮ щодо відкриття виконавчого провадження за наказом у справі №922/5690/14 від 17.12.2015 та здійснення дій з примусового його виконання; визнати незаконною та протиправною бездіяльність начальника Комінтернівського ВДВС ХМУЮ щодо усунення порушень закону підпорядкованим державним виконавцем; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №50020973 від 01.02.2016; скасувати постанову про накладання арешту на грошові кошти ТОВ "Паритет-агро" на розрахункових рахунках від 16.02.2016.

1.2. В обґрунтування скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Паритет-агро" зазначає, що дії державного виконавця є незаконними та протиправними, оскільки боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Паритет-агро" не знаходиться на території Комінтернівському районі за адресою: вул. Плеханівська, 41/43, 1-й поверх та змінило адресу місцезнаходження на адресу: м.Харків, вул. Артема, 24 кв.28 (Київський район міста Харкова). Державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.02.2016 не перевірив дійсність всіх даних виконавчого документу, зокрема, щодо адреси боржника, у зв'язку з чим безпідставно відкрив виконавче провадження.

2. Короткий зміст оскаржуваних рішення та постанови судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.08.2017 у справі №922/5690/14 відмовлено у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-агро" на дії державного виконавця Комінтернівського ВДВС ХМУЮ.

2.2. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.08.2017 залишено без змін.

2.3. Судові рішення мотивовані таким.

2.3.1. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначається, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень, дата набрання рішенням законної сили, строк пред'явлення рішення до виконання.

Отже, виходячи із наведених норм, наказ за своїм змістом має відповідати вимогам, передбаченим у ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, щодо відповідності його змісту резолютивній частині рішення (постанови), на виконання якого його було видано.

В резолютивній частині постанови Харківського апеляційного господарського суду від 01.10.2015 у справі, що розглядається, зазначено: "Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-агро" (юридична адреса: 61001, Харківська область, місто Харків, вул. Плеханівська, буд.41/43, 1 поверх, )…". Наказ Господарського суду Харківської області від 17.12.2015 у справі №922/5690/14 повністю відповідає резолютивній частині постанови Харківського апеляційного господарського суду від 01.10.2015 та містить адресу ТОВ "Паритет-Агро": 61001, Харківська область, місто Харків, вул. Плеханівська, буд.41/43, 1 поверх.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Паритет-агро" зверталося до Господарського суду Харківської області із заявою про виправлення помилки у вказаному наказі в частині місцезнаходження першого відповідача ТОВ "Паритет-агро", проте ухвалою господарського суду Харківської області від 04.03.2017, яка набрала законної сили, відмовлено в задоволенні такої заяви.

Врахувавши положення статей 25, 26 Закону України "Про виконавче провадження", а також те, що наказ Господарського суду Харківської області від 17.12.2015 у справі №922/5690/14 відповідає вимогам, встановленим у ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", та строк пред'явлення його до виконання не закінчився, суди дійшли висновку, що дії державного виконавця з винесення постанови від 01.02.2016 про відкриття виконавчого провадження є правомірниими, а відтак, відсутні підстави для задоволення скарги відповідача-1.

2.3.2. Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідно до ч.5 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження. Частиною 6 вказаної статті передбачено обов'язок боржника утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч.7 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження").

Таким чином, суд вказав, що саме на боржника покладено обов'язок повідомити державного виконавця про зміну його місцезнаходження для забезпечення повного та своєчасного вчинення виконавчих дій.

2.3.3. Відхиляючи доводи відповідача-1, суд апеляційної інстанції також вказав, що останній у випадку несвоєчасного отримання постанови державного виконавця не позбавлений можливості звернутись із заявою до останнього про відкладення виконавчих дій та скористатись правом на добровільне виконання судового рішення. Проте скаржник досі не виконав рішення суду у справі.

2.3.4. Суд апеляційної інстанції також відхилив доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, встановивши факт належного повідомлення Господарським судом Харківської області відповідача-1 про час та місце розгляду скарги.

3. Короткий зміст вимог касаційних скарг та аргументи учасників справи

3.1. Не погоджуючись з вищезазначеними постановою та рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Паритет-агро" звернулося до суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.08.2017 скасувати та направити справу №922/5690/14 на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

3.2. В обґрунтування зазначених вимог скаржник зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що знайшло свій прояв в тому, що відповідач-1 не був належним чином повідомлений про дату і час слухання справи у місцевому господарського суді, де розглядалася його скарга на дії ДВС.

3.3. Скаржник також вказує, що суди попередніх інстанцій порушили норми матеріального права, обґрунтовуючи це такими доводами.

3.3.1. Наказ Господарського суду Харківської області у цій справі містить помилку в місцезнаходженні боржника - юридичної особи. До обов'язків державного виконавця входить перевірка відповідності дійсності даних, вказаних в наказі.

Відтак, не перевіривши правильності зазначення місцезнаходження відповідача-1, державний виконавець фактично позбавив ТОВ "Паритет-арго" можливості виконати рішення суду в добровільному порядку. В результаті таких дій винесено постанову про стягнення з виконавчого збору у сумі 7 009,83 грн та витрат виконавчого провадження 100,25 грн, що є реальними збитками для ТОВ "Паритет-агро".

3.3.2. Неврахування судами попередніх інстанцій доводів скаржника вказують на формальний підхід суду до розгляду скарги відповідача-1. Першочергове значення для суду повинно мати місце саме вірне встановлення дійсних обставин справи, а не будь-які посилання на формальне дотримання положень та вимог процесуального законодавства.

3.3.3. Порушення принципу територіальності під час відкриття виконавчого провадження вочевидь порушує майнові інтереси ТВО "Паритет-агро", оскільки суперечить приписам ч.1 ст.20 Закону України "Про виконавче провадження". В результаті незаконних дій Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції - позивач ПАТ "Дельта Банк" отримав додаткові можливості для тиску на ТОВ "Паритет-агро" через орган державної виконавчої служби. Відмова у задоволенні скарги свідчить про порушення судам ст.19 Конституції України, ч.1 ст.20, 26 Закону України "Про виконавче провадження" (чинного на момент вчинення виконавчих дій).

3.4. Скаржник також посилається на недостатність наведених в судових рішеннях аргументів та доводів на користь правильності дій державного виконавця, що свідчить про необґрунтованість судових рішень та суперечить практиці Європейського суду з прав людини в цій частині.

3.5. У відзиві на касаційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" зазначає про безпідставність та необґрунтованість касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-агро" та просить відмовити у її задоволенні, залишивши без змін оскаржувані судові акти.

Зазначає, що дії державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції були законними та відповідали приписам ст.ст. 11, 25, 27, 35 Закону України "Про виконавче провадження", а відтак, як вірно зазначили суди, підстави для задоволення вимог скарги відповідача-1 відсутні.

3.6. Ухвалою Верховного Суду від 25.01.2018 відкрито касаційне провадження у справі №922/5690/14 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-агро" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.08.2017 та вирішено здійснити розгляд касаційної скарги в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

3.7. Склад судової колегії змінювався відповідно до протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи від 22.02.2018 та 22.03.2018.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

4.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

4.1.1. Відповідно до частини 1 ст.300 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.1.2. За приписами частини 2 ст.300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

4.1.3. З урахуванням визначених меж розгляду справи судом касаційної інстанції, не можуть бути взяті до уваги аргументи скаржника про необхідність надання оцінки наявним у матеріалах справи документам та повторного встановлення фактичних обставин справи.

4.2. Щодо суті касаційної скарги

4.2.1. Спір у справі стосується оскарження Товариством з обмеженою відповідальністю "Паритет-агро" дій державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції з відкриття виконавчого провадження на виконання судового наказу, виданого Господарським судом Харківської області у справі №922/5690/14.

4.2.2. Згідно з приписами статті 115 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017, тобто на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій) судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчих дій) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено обов'язок виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Аналогічним за змістом є і п.1 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якою виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

4.2.3. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначається, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень, дата набрання рішенням законної сили, строк пред'явлення рішення до виконання.

Отже, як вірно зазначили суди, виходячи із наведених норм, наказ за своїм змістом має відповідати вимогам, передбаченим у ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, щодо відповідності його змісту резолютивній частині рішення (постанови), на виконання якого його було видано.

Суди встановили, що наказ Господарського суду Харківської області від 17.12.2015 повністю відповідає резолютивній частині постанови Харківського апеляційного господарського суду від 01.10.2015.

Суди вірно вказали, що статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" визначено права та обов'язки державного виконавця. Проте положення чинного законодавства не передбачають обов'язок державного виконавця при прийнятті виконавчого документу до виконання перевіряти вказані у наказі суду дані щодо місцезнаходження боржника. Таким чином, суд касаційної інстанції вважає безпідставними доводи скаржника про обов'язок державного виконавця перевіряти дійсність даних виконавчого документу.

Тобто не знаходять свого підтвердження доводи відповідача-1 про порушення державним виконавцем під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження приписів Закону України "Про виконавче провадження".

4.2.4. Згідно з ч.1 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження" боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Таким чином, не знаходять свого підтвердження і доводи скаржника про те, що надіслання виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження за адресою, вказаною у наказі суду, фактично позбавило відповідача-1 можливості виконати рішення суду у добровільному порядку.

Суд критично сприймає такий аргумент скаржника, оскільки скаржник не позбавлений права самостійно виконати рішення суду у справі в добровільному порядку, проте, як встановив суд апеляційної інстанції, на час розгляду справи про оскарження дій державного виконавця, так цього і не здійснив.

4.2.5. Водночас, суд касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

4.2.6. Суд касаційної інстанції не приймає до уваги аргументи скаржника про завдання йому збитків у зв'язку з відкриттям виконавчого провадження, оскільки зазначене питання не є предметом розгляду цієї судової справи.

4.2.7. Безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах права є і доводи відповідача-1 зазначені у п.3.3.3 постанови.

4.2.8. Непереконливими є доводи скаржника про недостатню аргументованість постанови та ухвали судів попередніх інстанцій (п.3.4 постанови). Водночас суд касаційної інстанції зазначає, що обсяг обов'язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гарсія Руїс проти Іспанії" [ВП], заява № 30544/96).

4.2.9. Отже, суд касаційної інстанції вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-агро" на дії державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. Звертаючись з касаційною скаргою, відповідач-1 не спростував висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності правових підстав для задоволення скарги та не довів неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих ними судових рішень.

4.2.10. За таких обставин постанова суду апеляційної інстанції та ухвала суду першої інстанції прийняті з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування немає.

5. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги.

5.1. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.2. З огляду на зазначене вище, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-агро" без задоволення, а постанови Харківського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 та ухвали Господарського суду Харківської області від 03.08.2017 - без змін.

6. Судові витрати.

6.1. Зважаючи на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов'язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись пунктом 13 статті 8, статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-агро" залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.08.2017 у справі №922/5690/14 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Ткач

Судді О. Баранець

Л. Стратієнко