ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.05.2018 р. Справа№ 914/228/18

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І., за участю секретаря судового засідання Сала О.А., розглянув клопотання Публічного акціонерного товариства "Миколаївцемент" вх.№1267/18 від 11.05.2018 року про скасування заходів забезпечення позову

у справі № 914/228/18

за позовом: ОСОБА_1, м. Київ,

до відповідача 1: Публічного акціонерного товариства "Миколаївцемент", м. Миколаїв, Львівська область,

до відповідача 2: Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України", м. Київ,

предмет позову: зобов'язання вчинити дії,

підстава позову: невиконання умов договору купівлі-продажу цінних паперів, укладеного між ОСОБА_1 і Публічним акціонерним товариством "Миколаївцемент",

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1 особисто,

відповідача 1: Чебачова Ю.О. - представник на підставі довіреності №000823 від 03.01.2018 року,

відповідача 2: не з'явився.

ПРОЦЕС.

06.02.2018 року до Господарського суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову (до відкриття провадження у справі) у спосіб заборони Центральному депозитарію цінних паперів (Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України") включати акціонера ПАТ "Миколаївцемент" ОСОБА_1, власника 420 000 акцій ПАТ "Миколаївцемент", в перелік (реєстр) акціонерів товариства (ПАТ "Миколаївцемент"), який складається Центральним депозитарієм цінних паперів на підставі частини 10 статті 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства", та заборони Публічному акціонерному товариству "Миколаївцемент" включати акціонера ПАТ "Миколаївцемент" ОСОБА_1, власника 420 000 акцій ПАТ "Миколаївцемент" в список осіб, у яких придбаваються акції, який складається Публічним акціонерним товариством "Миколаївцемент" на підставі частини 10 статті 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства".

Ухвалою суду від 08.02.2018 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 б/н від 05.02.2018 року про забезпечення позову, вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони Центральному депозитарію цінних паперів включати акціонера ПАТ "Миколаївцемент" ОСОБА_1 власника 420 000 акцій ПАТ "Миколаївцемент" в перелік (реєстр) акціонерів товариства (ПАТ "Миколаївцемент"), який складається Центральним депозитарієм цінних паперів на підставі частини 10 статті 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства"; вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони Публічному акціонерному товариству "Миколаївцемент" включати акціонера ПАТ "Миколаївцемент" ОСОБА_1 власника 420 000 акцій ПАТ "Миколаївцемент" в список осіб, у яких придбаваються акції, який складається Публічним акціонерним товариством "Миколаївцемент" на підставі частини 10 статті 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства". Здійснено зустрічне забезпечення у спосіб заборони ОСОБА_1 подавати будь-які розпорядження депозитарній установі Товариству з обмеженою відповідальністю "УПР-ФІНАНС" щодо 420000 простих іменних акцій ПАТ "Миколаївцемент", окрім розпорядження на списання цих цінних паперів на рахунок емітента ПАТ "Миколаївцемент" № НОМЕР_1, та у спосіб заборони депозитарній установі Товариству з обмеженою відповідальністю "УПР-ФІНАНС" здійснювати будь-які операції з цінними паперами акціями простими іменними ПАТ "Миколаївцемент" в кількості 420000 штук, права на які належать ОСОБА_4, окрім списання цих цінних паперів на рахунок емітента ПАТ "Миколаївцемент" № НОМЕР_1.

Не погоджуючись із даною ухвалою відповідач ПАТ "Миколаївцемент" подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вжиті судом заходи забезпечення позову та відмовити в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову. Постановою від 05.04.2018 року Львівський апеляційний господарський суд відмовив в задоволення апеляційної скарги та залишив ухвалу Господарського суду Львівської області від 08.02.2018 року у справі № 914/228/18 без змін.

23.04.2018 року відповідач ПАТ "Миколаївцемент" подав касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду Львівської області від 08.02.2018 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.04.2018 року у справі № 914/228/18.

27.04.2018 року матеріали справи щодо забезпечення позову були направленні до Львівського апеляційного господарського суду для подальшого направлення до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду касаційної скарги.

25.04.2018 року позивачем подано заяву про зміну підстав позову, яку прийнято до розгляду згідно з ухвалою суду від 11.05.2018 року.

26.04.2018 року на адресу господарського суду Львівської області надійшло клопотання ПАТ "Миколаївцемент" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 08.02.2018 року (вх.№1124/18), у задоволення якого відмовлено згідно з ухвалою суду 02.05.2018 року.

11.05.2018 року представником Публічного акціонерного товариства "Миколаївцемент" подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 08.02.2018 року.

Ухвалою суду від 11.05.2018 року клопотання Публічного акціонерного товариства "Миколаївцемент" про скасування заходів забезпечення позову у справі № 914/228/18 призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.05.18 року.

У судове засідання 16.05.2018 року з'явилися позивач і представник відповідача 1 (ПАТ "Миколаївцемент"). Відповідач 2 (ПАТ "Національний депозитарій України") явки представника не забезпечив. Представник відповідача 1 підтримав подану заяву та просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 08.02.2018 року. Позивач заперечив проти скасування заходів забезпечення позову, подав письмові заперечення на клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА (ЗАЯВНИКА КЛОПОТАННЯ).

Відповідач Публічне акціонерне товариство "Миколаївцемент" у поданому клопотанні зазначає, що в заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 аргументував необхідність вжиття заходів забезпечення позову необхідністю забезпечення примусового виконання п.3.2 договору купівлі-продажу цінних паперів між ОСОБА_1 та ПАТ «Миколаївцемент», який було визнано укладеним рішенням Господарського суду Львівської області від 01.08.2017 року, залишеним в силі постановою суду апеляційної інстанції 13.12.2017 року. Однак, постановою Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі № 914/940/17 скасовано рішення Господарського суду Львівської області від 01.08.2017 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.12.2017 року в частині визнання укладеним договору купівлі-продажу цінних паперів між ОСОБА_1 та ПАТ "Миколаївцемент", про необхідність примусового виконання якого стверджував в заяві про забезпечення позову позивач, та на умови якого як на джерело прав позивача, що підлягають судовому захисту, посилався суд в ухвалі від 08.02.2018 року про вжиття заходів забезпечення позову.

Крім цього, ПАТ "Миколаївцемент" у клопотанні вказує, що у судовому засіданні 25.04.2018 року позивачем подано заяву про зміну підстав позову, оскільки тепер відсутній договір купівлі-продажу цінних паперів між ОСОБА_1 та ПАТ "Миколаївцемент" через скасування Верховним Судом судових рішень, якими він був визнаний укладеним.

Відповідач 1 вказує, що подібне клопотання вже розглядалося судом 02.05.2018 року, у задоволенні якого було відмовлено з тих підстав, що на момент розгляду клопотання заява про зміну підстав позову не була прийнята судом. Станом на 11.05.2018 року заява прийнята судом.

Відтак, на переконання відповідача ПАТ "Миколаївцемент", відсутні обставини, з огляду на які ОСОБА_1 просив вжити заходи забезпечення позову, та наявністю яких суд обґрунтовував вжиття відповідних заходів, і тому відсутні будь-які підстави для продовження дії вжитих судом заходів забезпечення позову.

Через наведене відповідач ПАТ "Миколаївцемент" просить суд скасувати вжиті ним заходи забезпечення позову в порядку статті 145 ГПК України.

ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позивач, заперечуючи клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, просить відмовити в його задоволенні через наступне.

1. Його заява про забезпечення позову була мотивована тим, що впродовж 3,5 років відповідач ПАТ "Миколаївцемент" постійно намагається уникнути викупу акцій у позивача, незважаючи на те, що він зобов'язаний був викупити акції у позивача ще до 13 червня 2014 року. Однак відповідач "Миколаївцемент" ігнорує норми діючого законодавства (статті 68-70 Закону України «Про акціонерні товариства»).

2. Відповідач ПАТ «Національний депозитарій України» має право проводити операції з цінними паперами на рахунку емітента лише за розпорядженнями самих емітентів, а операції про переказ на рахунок емітента викуплених у власника цінних паперів відповідно до поданих ними розпоряджень згідно до Додатка № 10 до Регламенту провадження депозитарної діяльності ЦД. Відповідач ПАТ "Миколаївцемент" такі розпорядження Центральному депозитарію самостійно не надає.

3. Існує реальна загроза проведення ПАТ «Миклаївцемент» процедури «сквіз ауту» до закінчення розгляду справи та винесення судового рішення, наслідком чого стане абсолютна неможливість виконання рішення суду у цій справі, оскільки процедура має наслідком продаж міноритарними акціонерами усіх належних їм акцій товариства у безумовному порядку та незалежно від їх волі. Законом не передбачено можливості участі чи впливу міноритарного акціонера на перебіг процедури, окрім розпорядження отриманими за свої акції коштами;

4. Реальний строк реалізації процедури «сквіз ауту» за умови її попередньої підготовки становить лише 3 робочих дня, після якого всі акціонери неминуче втратять всі права на свої акції. У той же час для забезпечення позову після розпочатої процедури «сквіз ауту» в кращому випадку потрібно 6 робочих днів, а цього є не достатньо, щоб акціонеру не потрапити до переліку (реєстру) акціонерів товариства, який надсилається товариству Центральним депозитарієм цінних паперів та до списку осіб, у яких придбаваються акції;

5. У заяві про забезпечення позову позивачем наведено обставини, які підтверджують реальність загрози невиконання рішення суду у цій справі, а саме: підготовку відповідача ПАТ "Миколаївцемент" разом зі своїм власником домінуючого контрольного пакету акцій компанією CRH MYKOLAIV HOLDING до проведення процедури «сквіз аут». Відповідач ПАТ "Миколаївцемент" подав скаргу до НКЦПФР, в якій зазначив, що вважає економічно не обгрунтованим розрахований біржовий курс за результатами торгів на ПАТ «Українська біржа». Наслідком такої скарги було Рішення НКЦПФР № 812 від 14.11.2017 року про зупинення торгівлі цінними паперами ПАТ «Миколаївцемент» на будь-якій фондовій біржі до 15.05.2018 року;

6. Господарський суд Львівської області та Львівський апеляційний господарський суд визнали зазначені обставини такими, що свідчать про реальність загрози можливості ускладнення або невиконання рішення суду у цій справі у разі невжиття заходів забезпечення позову.

7. Суд апеляційної інстанції визнав, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи те, що процедура обов'язкового продажу простих акцій акціонерами на вимогу власника домінуючого контрольного пакета акцій ПАТ «Миколаївцемент» може бути розпочата у будь-який момент, а також зазначив, що: обраний заявником спосіб захисту порушеного права на викуп у нього акцій відповідає вимогам закону, оскільки ПАТ «НДУ» має право проводити операції з цінними паперами емітента лише за розпорядженнями самих емітентів.

8. Жодна із обставин, які були встановлені судами першої та апеляційної інстанції як підстави для забезпечення позову, не змінилися. Крім того, після подання позивачем заяви про зміну підстав позову не змінилися й позовні вимоги до відповідачів про зобов'язання ПАТ «Миколаївцемент» подати до виконання розпорядження про переказ на рахунок емітента викуплених у власника цінних паперів (420000 акцій ОСОБА_1) та про зобов'язання ПАТ «НДУ» виконати зазначене розпорядження.

9. Невиконанням обов'язку ПАТ «Миколаївцемент», який ґрунтується на нормі закону - статті 68 Закону України «Про акціонерні товариства», - щодо обов'язкового викупу акцій позивача порушено право власності останнього у вигляді легітимних очікувань на отримання доходу в результаті здійснення в нього обов'язкового викупу акцій. При цьому українське законодавство не містить підстав звільнення акціонерних товариств від виконання такого обов'язку. Відповідно позовні вимоги позивача у справі № 914/228/18 грунтуються на підставі закону, вимоги якого порушено відповідачем ПАТ «Миколаївцемент».

10. Зміна підстав позову не є тотожною зміні підстав для забезпечення позову та не належить до підстав скасування заходів забезпечення позову, встановлених ст. 145 ГПК України.

11. Відповідачем 1 у клопотанні не наведено випадків, за яких потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову.

ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Суд звертає увагу, що підстави клопотання Публічного акціонерного товариства "Миколаївцемент" від 11.05.2018 року про скасування заходів забезпечення позову є майже аналогічними з тими, що зазначалися як підстава скасування заходів забезпечення позову згідно з клопотанням від 26.04.2018 року, у задоволенні якого судом відмовлено 02.05.2018 року. При цьому, підставою для відмови у задоволенні клопотання від 26.04.2018 року була не лише обставина неприйняття заяви про зміну підстав позову. Так, суд, відмовляючи у задоволенні попереднього клопотання, зазначив, що часткова зміна обставин (припинення існування договору) не може бути безумовною підставою для скасування заходів забезпечення позову, і доводи відповідача ПАТ «Миколаївцемент» в цій частині не є достатньо обґрунтованими. Звертаючись із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову 11.05.2018 року, заявник не вказав інших нових чи додаткових обґрунтувань для необхідності скасування заходів забезпечення позову у даній справі.

Позивач також у запереченні навів доводи, що майже аналогічно співпадають із доводами заперечення на заяву про скасування забезпечення позову від 26.04.2018 року.

Разом з тим, розглянувши клопотання від 11.05.2018 року, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників учасників судового процесу, суд зробив висновок про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову з підстав, наведених заявником, у зв'язку з наступним.

Так, згідно з ухвалою від 08.02.2018 року суд встановив, що саме через невиконання умов договору купівлі-продажу цінних паперів заявник звернувся до суду з вимогою про зобов'язання ПАТ «Миколаївцемент» подати до виконання Публічним акціонерним товариством «Національний депозитарій України» розпорядження Центральному депозитарію на виконання облікової операції переказу цінних паперів про переказ на рахунок емітента викуплених у заявника акцій та забезпечити зарахування цінних паперів на свій (емітента) рахунок у цінних паперах НОМЕР_1.

Проте, задовольняючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд також:

встановив факт наявності корпоративного спору між позивачем та відповідачем ПАТ "Миколаївцемент" та факт, що позивач домігся в судовому порядку реалізації права на викуп у нього емітентом (відповідачем) належних йому акцій в порядку ст. 68, 69 ЗаконуУкраїни "Про акціонерні товариства";

встановив факт невиконання договору купівлі-продажу акцій між позивачем та відповідачем ПАТ "Миколаївцемент" та наявність у власнсоті позивача акцій відповідно до виписки про стан рахунку в цінних паперах;

визнав доведеним твердження про те, що правова природа процедури обов'язкового продажу простих акцій акціонерами на вимогу власника домінуючого контрольного пакета, сроки її проведення, вищий пріоритет публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій над усіма обмеженнями (обтяженнями) значно звужують права акціонера;

визнав обгрунтованими твердження позивача про можливість вчинення ПАТ «Миколаївцемент» дій, що ймовірно можуть бути спрямовані на підготовку до проведення процедури «сквіз аут» та викупу акцій;

дійшов висновку, що процедура обов'язкового продажу простих акцій акціонерами на вимогу особи, яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій, не є довготривалою і у випадку її початку вжиття заходів забезпечення позову вже не будуть тим ефективним способом захисту корпоративних прав власника 420 000 акцій, на який позивач розраховує на стадії до подання відповідного позову;

визнав доведеними твердження про те, у випадку прийняття рішення про задоволення позовних вимог про "зобов'язання ПАТ "Миколаївцемент" подати до виконання Публічним акціонерним товариством "Національний депозитарій України" розпорядження Центральному депозитарію на виконання облікової операції переказу цінних паперів про переказ на рахунок емітента викуплених у заявника та забезпечити зарахування цінних паперів на свій рахунок у цінних паперах НОМЕР_1" відсутність 420 000 акцій на рахунку ПАТ "Миколаївцемент" може істотно ускладнити чи унеможливити виконання у подальшому такого рішення, адже права на такі акції перейдуть до компанії CRH MYKOLAIV HOLDING.

Згідно зі ст. 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено можливість забезпечення позову як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд зазначає, що заходи забезпечення позову у даній справі вжиті з метою забезпечення ефективного захисту прав та інтересів позивача, який звернувся з відповідним позовом до суду. Необхідність вжиття таких заходів не обґрунтовувалась судом лише наявністю договору купівлі-продажу цінних паперів, про що зазначено вище з посиланням на зміст ухвали від 08.02.2018 року.

Розглядаючи заяву про зміну підстав позову 11.05.2018 року, судом не встановлено підстав для її неприйняття (заява подана в межах строків, передбачених ГПК України, до заяви долучено докази надіслання її іншим учасникам справи); судом зазначено, що згідно з прохальною частиною заяви про зміну підстав позову предмет позову позивачем не змінюється, а позивач реалізує процесуальне право на зміну підстави позову, що передбачено ст.46 ГПК України. Тобто, предмет позовних вимог ОСОБА_1 - зобов'язання ПАТ "Миколаївцемент" вчинити певні дії, зобов'язання ПАТ "Національний депозитарій України" вчинити певні дії, заборона ПАТ "Миколаївцемент" вчинити певні дії - з часу подання позовної заяви, як і станом на 02.05.2018 року, залишається незмінним. Суд повторно звертає увагу, що вжиті заходи забезпечення спрямовані саме на забезпечення позовних вимог, які позивач визначив та обрав на свій розсуд як спосіб захисту своїх прав, і які, незважаючи на часткову зміну підстав позову, не змінилися. На переконання суду, сама лише часткова зміна підстав позову (обставини припинення існування договору) не може бути безумовною підставою для скасування заходів забезпечення позову, і доводи відповідача ПАТ «Миколаївцемент» в цій частині не є обгрунтованими.

Суд наголошує на тому, що позивач у судовому порядку доводить наявність та порушення свого права на викуп у нього акцій емітентом (відповідачем), та доводить наявність кореспондуючого такому праву обв'язку відповідача викупити у нього акції. У запереченні на клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову позивач стверджує, що таке його право та обов'язок відповідача ґрунтуються на нормі закону - статті 68 Закону України «Про акціонерні товариства», і при цьому українське законодавство не містить підстав звільнення акціонерних товариств від виконання такого обов'язку. Відповідно, як стверджує позивач, його позовні вимоги у справі № 914/228/18 грунтуються на підставі закону, вимоги якого порушено відповідачем ПАТ «Миколаївцемент». Однак, розглядаючи клопотання про скасування заходів забезпечення позову суд не розглядає по суті та не встановлює обгрунтованість позовних вимог та обставин, що лежать в основі підстав позову, а досліджує лише наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову. Позивач подав позов, навів достатні доводи для забезпечення позову, які на момент подання клопотання про скасування забезпечення позову повністю не відпали, і часткова зміна обставин та підстав позову має значення для вирішення спору по суті, а не для вирішення клопотання про скасування забезпечення позову.

Крім цього, суд погоджується із доводами позивача про те, що ГПК України не передбачено вимоги щодо повної відповідності підстав позову з підставами для вжиття заходів забезпечення позову, як і безумовної взаємозалежності їх зміни.

Крім цього, інститут забезпечення позову є важливою складовою господарського судочинства, основною метою завдань якого є ефективність захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів осіб. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 2 ГПК України, завдання господарського судочинства превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. В даній справі ефективність судового захисту інтересів позивача частково гарантується вжитими судом заходами забезпечення позову, необхідність наявності яких станом на момент розгляду даної заяви не відпала. Через наведене скасування заходів забезпечення позову може призвести до часткового зменшення гарантій ефективності судового захисту, що гарантуються законом.

Враховуючи наведене суд не вбачає підстав для скасування вжитих заходів забезпечення позову через лише часткову зміну підстав позову (обставини припинення існування договору) внаслідок скасування Верховним Судом судових рішень у справі № 914/940/17.

Суд, як і при розгляді попередньої заяви про скасування забезпечення позову від 26.04.2018 року, не надає правової оцінки всім без виключення доводам позивача, зокрема доводам, викладеним позивачем у запереченні, що відображені судом у пунктах 1-7 ПРАВОВОЇ ПОЗИЦИЇ ПОЗИВАЧА, оскільки такі частково лежать в основі обґрунтування судом вжиття заходів забезпечення позову в ухвалі від 08.02.2018 року, а частково спрямовані на доведення позовних вимог.

Щодо твердження позивача про те, що жодна з обставин, які були встановлені судами першої та апеляційної інстанції як підстави для забезпеченя позову, не змінились, то суд з ним не погоджується. Позивач у заяві про вжиття заходів забезпечення позову від 06.02.2018 року як одну з підстав для забезпечення позову наводив рішення Господарського суду Львівської області та постанову Львівського апеляційного господарського суду у справі № 914/940/17, що набули законної сили та не були на той момент скасованими, якими визнано укладеним договір між позивачем та відповідачем. Господарський суд Львівської області в ухвалі від 08.02.2018 року у справі № 914/228/18 (у даній справі) однією з підстав для задоволення заяви про забезпечення позову також навів визнаний укладеним судовим рішенням у справі 914/940/17 договір між позивачем та відповідачем. Однак, на момент розгляду судом клопотання про скасування заходів забезпечення позову змінилась обставина наявності договору купівлі-продажу акцій, що був визнаний укладеним скасованими рішеннями у справі № 914/940/17, оскільки внаслідок прийняття Верховним Судом постанови від 11.04.2018 року такий договір припинив існування як обставина.

Враховуючи наведене, обставини, вказані ПАТ «Миколаївцемент» як підстави для скасування вжитих заходів забезпечення позову, не підтверджують заявлених у клопотанні вимог і не доводять відсутність необхідності існування заходів забезпечення позову про зобов'язання ПАТ "Миколаївцемент" вчинити певні дії, зобов'язання ПАТ "Національний депозитарій України" вчинити певні дії, про заборону ПАТ "Миколаївцемент" вчинити певні дії.

Відповідно до ч.4, ч.6 ст.145 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 145, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Львівської області

ухвалив:

відмовити у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Львівської області 08.02.2018 року у справі № 914/228/18.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 21.05.2018 року.

Суддя Матвіїв Р.І.