ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.05.2018 р.                                                              Справа № 5015/3350/12

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., розглянувши матеріали справи

За позовом:

Дрогобицького міжрайонного прокурора, м. Дрогобич, Львівська область

в інтересах держави в особі

позивача:

Національної академії наук України, м. Київ

до відповідача 1:

Українсько-німецького спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернешнл Каттер Манюфекчерер ГМБХ (ІСМ)», м. Дрогобич, Львівська область

відповідача 2:

Фізико-механічного інституту ім. Г.В.Карпенка НАН України, м. Львів

відповідача 3:

Фонду державного майна України, м. Київ

відповідача 4:

Фірми «Машінен-унд Боргерете-Фабрік ВІРТ ГмбХ», м. Еркеленце, Федеративна Республіка Німеччина

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСМ Менеджмент ГмбХ», Федеративна Республіка Німеччина

про

визнання недійсним підпункту 1 пункту 6.1 параграфу 6 засновницького договору Українсько-німецького спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернешнл Каттер Манюфекчерер ГМБХ (ІСМ)», підписаного 27.04.1992

За участю представників:

не викликалися

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Дрогобицького міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Національної академії наук України до Українсько-німецького спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернешнл Каттер Манюфекчерер ГМБХ (ІСМ)» , до Фізико-механічного інституту ім. Г.В.Карпенка НАН України, до Фонду державного майна України та до Фірми «Машінен-унд Боргерете-Фабрік ВІРТ ГмбХ», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області про визнання недійсним підпункту 1 пункту 6.1 параграфу 6 засновницького договору Українсько-німецького спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернешнл Каттер Манюфекчерер ГМБХ (ІСМ)», підписаного 27.04.1992.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.12.2011 у справі №7/150, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.04.2012, в позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.07.2012 рішення Господарського суду Львівської області від 12.12.2011 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.04.2012 у справі №7/150 скасовано, справу передано на новий розгляд.

Після повернення справи до Господарського суду Львівської області проведено автоматичний розподіл, справі присвоєно новий №5015/3350/12 і передано на розгляд судді Яворському Б.І.

Під час нового розгляду справи прокурор 18.04.2013 подав суду заяву про зміну предмету позову, у якій просив визнати недійсним підпункт 1 пункту 6.1 параграфу 6 засновницького договору Українсько-німецького спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернешнл Каттер Манюфекчерер ГМБХ «ІСМ».

Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.02.2015 у справі №5015/3350/12, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.07.2015, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.09.2016 року касаційну скаргу заступника прокурора Львівської області задоволено частково, рішення Господарського суду Львівської області від 17.02.2015 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.07.2015 у справі №5015/3350/12 скасовано з передачею справи на новий розгляд до Господарського суду Львівської області в іншому складі суду.

В результаті автоматичного визначення складу суду, справу передано на розгляд судді Кидисюку Р.А.

Ухвалою суду від 10.10.2016 року розгляд справи призначено на 08.11.2016 року. Ухвалою суду від 08.11.2016 року розгляд справи відкладено на 29.11.2016 року.

Ухвалою суду від 29.11.2016 залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСМ Менеджмент ГмбХ» (Німеччина, Нордштрассе 30, 47798, Крефельд/Deutschland, Nordstrabe 30, 47798 Krefeld) як третю особу-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1, у зв’язку із зверненням Господарського суду Львівської області із судовим дорученням про вручення документів третій особі - Товариству з обмеженою відповідальністю «ІСМ Менеджмент ГмбХ», засідання відкладено на 04.07.2017, а у випадку невручення документів третій особі - Товариству з обмеженою відповідальністю «ІСМ Менеджмент ГмбХ» до вказаної дати – наступне судове засідання призначено на 01.08.2017.

13.05.2017 року від компетентного органу за місцем знаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСМ Менеджмент ГмбХ» надійшло повідомлення про неможливість виконання судового доручення про вручення документів з підстав неналежного оформлення відповідних документів – зазначення у дорученні лише однієї дати, на яку відкладено засідання.

13.05.2017 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв’язку із закінченням повноважень як вперше призначеного на посаду судді Кидисюка Р.А., справу передано на розгляд судді Мазовіті А.Б.

У зв’язку з тим, що суддя Мазовіта А.Б. перебував у відпустці згідно затвердженого графіку відпусток, судові засідання, призначені на 04.07.2017 та 01.08.2017 не відбулися.

З огляду на невиконання судового доручення про вручення Товариству з обмеженою відповідальністю «ІСМ Менеджмент ГмбХ» документів, зважаючи на той факт, що третьою особою є іноземний суб’єкт господарської діяльності, суд вважає за необхідне у відповідності до вимог Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року та ст. 367 Господарського процесуального кодексу України належним чином повторно повідомити третю особу про розгляд даної справи та вчинити дії, необхідні для здійснення такого повідомлення.

Відповідно до ст. 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов’язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов’язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

У відповідності до п. 1.4 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 липня 2008 р. за №573/15264 обсяг правової допомоги, порядок зносин, вимоги щодо форми і змісту доручення, а також особливості виконання доручення визначаються положеннями міжнародного договору України, який діє у відносинах між Україною та відповідною іноземною державою. Посилання на такий міжнародний договір у дорученні є обов’язковим.

У справах за участю нерезидентів для передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном господарськими судами застосовується Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965, яка була імплементована в національне законодавство Законом України від 19.10.2000 №2052-III і набрала чинності для України з 26.11.2000.

На сьогоднішній день одним з учасників вказаної конвенції є і Федеративна Республіка Німеччина.

Як роз’яснено Міністерством юстиції України, потреба у застосуванні положень Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових і позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965, виникає у разі необхідності вручити судові документи юридичній чи фізичній особі за кордоном.

Враховуючи те, що третій особі необхідно вручити судові документи, суд дійшов висновку застосувати положення саме Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965.

Відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах» №2052-III від 19 жовтня 2000 року Верховна Рада України постановила приєднатися від імені України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, укладеної 15 листопада 1965 року в м. Гаага.

Відповідно до ст.2 Конвенції кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов’язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6.

Кожна Держава організовує Центральний Орган згідно із своїм правом.

Згідно із ст.3 Конвенції орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей.

До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Cтаттею 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 1965), встановлено, що якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з’явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що

a) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території,

b) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією,

і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Кожна Договірна Держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією,

b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців,

c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Відповідне доручення про вручення документів за кордоном складається судом у формі прохання згідно з додатком до Інструкції. Заповненню з урахуванням приписів пунктів 6.2.1 і 6.2.2 Інструкції підлягають дві частини формуляра: «Прохання» і «Короткий виклад документа».

Якщо формуляр складається українською мовою, то його обов’язково необхідно супроводжувати перекладом французькою чи англійською мовами або мовою запитуваної держави.

Доручення щодо вручення документів за кордоном надсилаються безпосередньо до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою згідно зі статтею 2 Конвенції, або через Міністерство юстиції України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність повідомити третю особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСМ Менеджмент ГмбХ» (Німеччина, Нордштрассе 30, 47798, Крефельд/Deutschland, Nordstrabe 30, 47798 Krefeld) про розгляд Господарським судом Львівської області даної справи у належній формі, відповідно до вимог Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 1965).

Відповідно до статті 367 ГПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи Господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, Господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов’язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов’язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Зважаючи на те, що у суду виникла необхідність вручення документів нерезиденту шляхом направлення судового доручення в порядку ст. 367 ГПК України, засідання слід відкласти на строк, зазначений у ч.2 ст.15 Конвенції 1965.

Керуючись ст.ст. 234, 365, 367 Господарського процесуального кодексу України, Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 1965), з метою повідомлення у належній формі іноземного учасника судового процесу про час і місце розгляду справи суд, -

УХВАЛИВ:

1. Звернутися до компетентного органу за місцем знаходження Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСМ Менеджмент ГмбХ» із судовим дорученням про вручення документів у порядку, встановленому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах.

2. Засідання відкласти на 21.01.19 р. о 10:10 год. У разі, якщо документи не буде вручено своєчасно, суд врахує це та розгляне справу в день наступного судового засідання, що відбудеться 04.02.2019 року о 10-10 год.

Судове засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Львівської області за адресою: 79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128, зал судових засідань №7 (2-й поверх).

Явка представників сторін в судове засідання обов’язкова.

3. Зобов’язати позивача надати суду належним чином нотаріально засвідчений переклад німецькою мовою у двох примірниках наступних документів:

- ухвали від 22.05.2018 р. у справі №5015/3350/12;

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст. 235 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Суддя                                                   Мазовіта А.Б.