ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття апеляційного провадження

07.05.2018 року справа №905/2852/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді: за участю представників сторін: від апелянта від боржника розпорядник майна від ініціюючого кредитораОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 не зявився; адвокат ОСОБА_4 - за довіреністю №0360 від 05.04.2018 року; не з'явився; не з'явилися;
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк", м. Київ
на ухвалу Господарського суду Донецької області
від13.12.2017 року
у справі№ 905/2852/16 (суддя Тарапата С.С.)
за заявою кредитора до боржника розпорядник майнаТовариства з обмеженою відповідальністю "Русток", м. Донецьк Приватного акціонерного товариства "АВК", м. Маріуполь, Донецька область арбітражний керуючий ОСОБА_5
про банкрутство
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.12.2017 року у справі №905/2852/16 клопотання боржника від 16.11.2017 року про призначення у справі №905/2852/16 судової комплексної експертизи задоволено частково; призначено у справі судову економічну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз (Донецька область, м. Словянськ, вул. Поштова, б.62).

Не погодившись з ухвалою прийнятою господарським судом першої інстанції до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось ПАТ "Сбербанк", в якій просить поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали суду, скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 13.12.2017 року у справі №905/2852/16 та передати справу для продовження розгляду по суті.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 13.02.2018 року було повернуто без розгляду апеляційну скаргу ПАТ "Сбербанк" на ухвалу господарського суду Донецької області від 13.12.2017 року по справі №905/2852/16.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 12.03.2018 року поновлено ПАТ "Сбербанк" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Донецької області від 13.12.2017 року у справі №905/2852/16 та відкрито апеляційне провадження у справі №905/2852/16 за апеляційною скаргою ПАТ "Сбербанк".

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 26.03.2018 року призначено справу №905/2852/16 до розгляду на 16.04.2018 року.

У судовому засіданні 16.04.2018 року у справі №905/2852/16 оголошено перерву до 25.04.2018 року о 12 год. 30 хв.; зобов'язано ПрАТ "АВК" надіслати клопотання про закриття апеляційного провадження сторонам у справі та надати до Донецького апеляційного господарського суду докази його надсилання; зобов'язано ПАТ "Сбербанк" надати до Донецького апеляційного господарського суду свої пояснення, міркування та заперечення стосовно клопотання ПрАТ "АВК" про закриття апеляційного провадження.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 19.04.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ "Сбербанк" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у зв'язку з відсутністю технічної можливості.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2018 року для розгляду апеляційної скарги визначено наступний склад колегії суддів: Будко Н.В. - головуючий суддя, судді Геза Т.Д., Склярук О.І.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2018 року у звязку із звільненням судді Будко Н.В. з посади визначено наступний склад колегії суддів: Мартюхіна Н.О. - головуючий суддя, судді Дучал Н.М., Сгара Е.В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2018 року у звязку із перебуванням судді Дучал Н.М. у відпустці визначено наступний склад колегії суддів: Мартюхіна Н.О. - головуючий суддя, судді Геза Т.Д., Сгара Е.В.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 25.04.2018р. оголошено перерву до 07.05.2018 року о 12 год. 30 хв.

Представник боржника в судовому засіданні 07.05.2018 року заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

В процесі розгляду апеляційної скарги, боржник заявив клопотання про закриття апеляційного провадження з розгляду апеляційної скарги ПАТ "Сбербанк". В обґрунтування вказаного клопотання зазначив, що згідно положень ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017р.) не передбачено можливості оскарження в апеляційному порядку окремо від рішення суду ухвали про призначення експертизи. При цьому, розділом ХІ чинної редакції ГПК України не передбачено можливості подання апеляційних скарг на ухвали суду, які не підлягали оскарженню за редакцією ГПК України чинній до 15.12.2017 року.

Представник апелянта в судове засідання 07.05.2018 року не зявився, причини неявки не повідомив. В процесі розгляду апеляційної скарги надав заперечення на клопотання ПрАТ "АВК" про закриття апеляційного провадження, яким просив відмовити боржнику в його задоволенні зважаючи на наступне:

- п. 11 ч. 1 ст. 255 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017р.) передбачено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, в тому числі про призначення експертизи;

- вважає безпідставним посилання ПрАТ "АВК" на норму ГПК України, яка врегульовує питання щодо заяв, скарг, які подані до набрання чинності ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017р.), зважаючи на той факт, що апеляційна скарга була подана після набрання законної сили ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017р.) з відповідним клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження. За таких обставин, норми пп. 11 п. 1 розділу ХІ ГПК України в даному випадку застосуванню не підлягають;

- ПрАТ "АВК" не наведено підстав для закриття провадження у справі, які викладені в ч. 1 ст. 264 ГПК України.

Представники інших учасників справи про банкрутство у судове засідання не з'явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у відповідності до ч. 11 ст. 242 ГПК України.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 року №2147-VIII (який набув чинності 15.12.2017р.) були внесені зміни та викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, п. 9 Перехідних положень якого передбачає, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За таких обставин, зазначена справа розглядається апеляційним судом за правилами, викладеними у ГПК України в редакції, яка набула чинності 15.12.2017 року.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, оцінивши позицію учасників справи про банкрутство, судова колегія дійшла про необхідність закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Сбербанк" на ухвалу господарського суду Донецької області від 13.12.2017 року у справі №905/2852/16 з наступних підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 20 Господарського кодексу України, встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

За змістом 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як передбачено ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, за приписами чинного законодавства, основною метою здійснення правосуддя є захист та відновлення порушеного права відповідної особи, яка звернулась до суду із відповідною заявою.

В той же час, право на захист порушеного права або охоронюваного законом інтересу не є безумовним, має певні обмеження та здійснюється судом із дотримання основних засад судочинства, за наявності достатніх правових підстав та процесуальної можливості, які повинні бути передбачені відповідним нормативно-правовим актом.

Як вже зазначалось вище, оскаржувану ухвалу господарського суду Донецької області про призначення у справі №905/2852/16 судової комплексної експертизи було прийнято 13.12.2017 року, тобто до набрання чинності нової редакції ГПК України.

ПАТ "Сбербанк" звернулось до Донецького апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Донецької області від 13.12.2017 року у справі №905/2852/16 під час дії нової редакції ГПК України, яка набула чинності з 15.12.2017 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Згідно п. 11 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Системний аналіз Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017р.) свідчить, що вказаним нормативно-правовим актом не передбачено процесуальної можливості подання апеляційних скарг на ухвали суду, які не підлягали оскарженню згідно правил, передбачених редакцією ГПК України, що діяла до 15.12.2017 року.

За таких обставин, процесуальна можливість подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Донецької області від 13.12.2017 року у справі №905/2852/16 регламентована положеннями ГПК України, що діяла до 15.12.2017 року, зважаючи на дату її прийняття та вищевказані приписи законодавства.

Як вбачається із ч. 1 ст. 106 ГПК України ((в редакції, чинній до 15.12.2017р.) та під час дії якої була прийнята оскаржувана ухвала), вказаною нормою не передбачено можливості оскарження в апеляційному порядку окремо від рішення суду ухвали про призначення експертизи.

Згідно ч. 2 ст. 106 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017р.) заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, місцевий господарський суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" ГПК не передбачено можливості оскарження ухвал про призначення судової експертизи. Водночас за приписами п. 1 ч. 2 ст. 79 названого Кодексу господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення судової експертизи, а згідно з частиною п'ятою цієї ж статті ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено. Отже, у вирішенні питань, пов'язаних з оскарженням відповідних ухвал, господарським судам необхідно враховувати таке. Якщо апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується виключно ухвали про призначення судової експертизи у справі, така скарга з урахуванням вимог ч. 1 ст. 106 та ч. 1 ст. 111-13 ГПК не може бути розглянута господарським судом. У разі коли апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується ухвали про зупинення провадження у справі, вона може бути розглянута господарським судом у загальному порядку виключно з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення (згаданий п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК). Якщо ж в апеляційній чи касаційній скарзі йдеться про оскарження як призначення експертизи, так і зупинення у зв'язку з цим провадження у справі, то відповідна скарга може бути прийнята і розглянута в частині зупинення провадження.

Наведені вище положення Закону, що діяли під час прийняття оскаржуваної ухвали від 13.12.2017 року свідчать, що господарським процесуальним законодавством не було передбачено можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали про призначення експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо: 1) спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 175 цього Кодексу; 4) позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; 5) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана; 6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 7) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Згідно ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: 1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги; 2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати; 3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Наведені вище положення ГПК України свідчать, що провадження у справі підлягає закриттю, зокрема, в разі встановлення судом обставин, які є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 261 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Враховуючи наведене, з огляду на той факт, що ухвала про призначення експертизи не підлягає апеляційному оскарженню в світлі приписів, передбачених ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017р.), апеляційний господарський суд, вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі повинен був відмовити у його відкритті на підставі п. 1 ч. 1 ст. 261 ГПК України.

Оскільки апеляційна скарга подана без додержання вимог, які діяли до набрання чинності ГПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, то апеляційне провадження було відкрито помилково у звязку із чим підлягає закриттю.

З огляду на вищевикладене, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку щодо необхідності закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Сбербанк" на ухвалу господарського суду Донецької області від 13.12.2017 року у справі №905/2852/16 та, як наслідок, задоволення відповідного клопотання ПрАТ "АВК" про закриття апеляційного провадження.

Доводи ПАТ "Сбербанк", які були викладені в запереченнях на клопотання ПрАТ "АВК" про закриття апеляційного провадження спростовані апеляційним господарським судом вище.

Право на оскарження судових рішень в апеляційній та касаційній інстанціях є складовою частиною конституційного права особи на судовий захист. І таке право може бути реалізоване враховуючи принцип диспозитивності господарського судочинства, - за зверненням особи, але з урахуванням обмежень, встановлених процесуальним законодавством.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають поверненню апелянту в разі наявності відповідного клопотання останнього, зважаючи на положення, встановлені п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 234, п. 1 ч. 1 ст. 261, ст. 264, п. 11 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 13.12.2017 року у справі №905/2852/16 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Судді Т.Д. Геза

ОСОБА_3

(У судовому засіданні 07.05.2018 року проголошено вступну та резолютивну частину ухвали. Повний текст ухвали складено та підписано 14.05.2018 року).