ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2018 р. Справа № 917/289/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Терещенко О.І. , суддя Сіверін В. І.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1

2-го відповідача ОСОБА_2

1-го, 3-го, 4-го відповідачів - не зявились

розглянувши апеляційну скаргу ТОВ ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД (вх. №770П/1) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.03.2018 у справі № 917/289/18 (винесену в приміщенні зазначеного суду суддею Киричук О.А.)

за позовом ТОВ ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД м. Дніпро

до 1. Київського районного суду м. Полтави

2. Прокуратури Полтавської області

3. Головного управління ДФС у Полтавській області

4. Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області

про захист ділової репутації та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.03.2018 у справі № 917/289/18 повернуто позовну заяву і додані до неї документи.

ТОВ ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД подало апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та справу передати до господарського суду Полтавської області для розгляду.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 27.04.2018 клопотання заявника апеляційної скарги про відновлення строку на подання апеляційної скарги задоволено, строк на подання апеляційної скарги відновлено. Відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Запропоновано відповідачам до 14.05.2018 подати через канцелярію суду відзиви на апеляційну скаргу та/або інші заяви/клопотання (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України). Призначено справу № 917/289/18 до розгляду на 15.05.2018.

У судовому засіданні позивача вимоги апеляційної скарги підтримав, з викладених в ній підстав.

В судове засідання 15.05.2018 представники 1-го, 3-го, 4-го відповідачів не зявились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 2 ст. 273 ГПК України строк для перегляду ухвали місцевого господарського суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності зазначених представників, за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі доводи сторони, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалось позивачем, останній звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом, в якому просив визнати недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію ТОВ ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД (ідентифікаційний код 41161689) інформацію стосовно фіктивності товариства з обмеженою відповідальністю ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД, розміщену в ухвалах Київського районного суду м. Полтави: від 27.11.2017 р. по справі № 552/7790/17, від 27.11.2017 р. по справі № 552/7791/17, від 27.11.2017 р. по справі № 552/7800/17, від 27.11.2017 р. по справі № 552/7802/17, від 27.11.2017 р. по справі № 552/7804/17, від 27.11.2017 р. по справі № 552/7805/17, від 27.11.2017 р. по справі № 552/7807/17, від 27.11.2017 р. по справі № 552/7808/17, від 27.11.2017 р. по справі № 552/7815/17, від 27.11.2017 р. по справі № 552/7818/17, від 28.11.2017 р. по справі № 552/7793/17, від 28.11.2017 р. по справі № 552/7797/17, від 28.11.2017 р. по справі № 552/7799/17, від 28.11.2017 р. по справі № 552/7820/17, від 28.11.2017 р. по справі № 552/7840/17, від 28.11.2017 р. по справі № 552/7803/17, від 28.11.2017 р. по справі № 552/7813/17, від 06.12.2017 р. по справі № 552/7979/17, від 06.12.2017 р. по справі № 552/7981/17, від 08.12.2017 р. по справі № 552/7976/17, від 08.12.2017 р. по справі № 552/7977/17, від 08.12.2017 р. по справі № 552/7980/17, від 08.12.2017 р. по справі № 552/8025/17, від 29.12.2017 р. по справі № 552/7803/17, та зобовязати Київський районний суд м. Полтави винести ухвалу про виправлення помилки шляхом виключення з тексту слів та цифр ТОВ ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД (код 41161689) в зазначених ухвалах Київського районного суду м. Полтави. Крім того, просив стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області на користь позивача грошові кошти в розмірі 150000,00 грн. в рахунок солідарного відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної діловій репутації ТОВ ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД Київським районним судом м. Полтави, прокуратурою Полтавської області, Головним управлінням ДФС у Полтавській області шляхом оприлюднення недостовірної інформації стосовно ТОВ ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.03.2018 у справі № 917/289/18 повернуто позовну заяву і додані до неї документи.

Місцевий господарський суд, посилаючись на приписи п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України, зазначив, що позивачем порушено правила обєднання позовних вимог в одній позовній заяві, оскільки позивачем заявлено вимоги не повязані між собою підставами виникнення, оскільки позовна заява містить вимоги про визнання недостовірною інформацію стосовно фіктивності ТОВ ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД, яка була викладена у 24-х окремих процесуальних документах з різних справ, що потребує дослідженню різних фактичних обставин, які зазначені в кожній із цих справ, відтак норми статті 173 Господарського процесуального кодексу України в даному випадку не можуть бути застосовані.

Проте колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви без розгляду, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об'єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача. Об'єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ. Не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам. Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз'єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об'єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз'єднання позовних вимог. Про об'єднання справ в одне провадження, роз'єднання позовних вимог, про відмову в об'єднанні справ в одне провадження, роз'єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу. Справи, що перебувають у провадженні господарського суду, в разі об'єднання їх в одне провадження передаються на розгляд судді, який раніше за інших суддів відкрив провадження у справі. Якщо провадження у справах було відкрито в один день, справи, в разі об'єднання їх в одне провадження, передаються на розгляд судді, який першим прийняв рішення про їх об'єднання. Справи, об'єднані в одне провадження, роз'єднанню не підлягають.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги. Дозволяється об'єднувати вимоги, які пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги або є однорідними.

Отже, позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Суддя має право повернути позовну заяву, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу ( п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України).

Як встановлено судовою колегією апеляційного господарського суду, позивач звернувся до суду з позовною заявою, яка містить вимоги про визнання недостовірною інформацію стосовно фіктивності ТОВ ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД, яка була викладена у 24-х окремих процесуальних документах, а саме у вищезазначених ухвалах Київського районного суду м. Полтава.

Підставою виникнення вимог ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД», які зазначені в позовній заяві, є однакові фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача щодо спростування недостовірної інформації шляхом ухвалення Київським районним судом м. Полтави ухвал про виправлення помилки в усіх прийнятих ухвалах.

При цьому колегія суддів зазначає, що кількість ухвал Київського районного суду м. Полтави, в яких позивач згадується як фіктивне підприємство, не впливає на суть розгляду справи, оскільки всі вимоги ґрунтуються на однаковій підставі, а кількість таких вимог закон не обмежує. Крім того, з огляду на обставини спору (кваліфікацію у спірних актах юридичної особи як «фіктивної»), наведена у позові підстава не потребує окремого дослідження різних (окремих) фактичних обставин стосовно позивача.

Крім того, в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом не зазначено, чим саме спільний розгляд заявлених у позові вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що позивачем не порушено вимог ст. 173 ГПК України при зверненні до суду із даним позовом.

Відтак, позивачем при зверненні з позовною заявою не порушено правила об'єднання позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок місцевого господарського щодо наявності підстав для повернення позовної заяви без розгляду є необґрунтованими.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Крім того, в аспекті досліджених правовідносин колегія суддів звертає увагу на можливу передчасність висновку суду першої інстанції щодо необхідності надання оцінки обєднанню позовних вимог.

На думку колегії суду, оцінка законності обєднання позовних вимог в одному позові не може передувати загальній оцінці цього позову на предмет прийнятності. Тобто зазвичай суд переходить до вирішення питань, повязаних із обєднанням вимог, тільки впевнившись, що ці вимоги підвідомчі даному суду.

І навпаки: перехід суду до оцінки питань обєднання позовних вимог вже є свідченням того, що суд не має сумнівів щодо підвідомчості вимог даному суду.

В цьому аспекті колегія суддів зазначає, що у відповідності до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 1 від 27.02.2009 «у порядку цивільного чи господарського судочинства не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах органів досудового слідства, висновках судових експертиз, рішеннях органів влади, місцевого самоврядування та інших відповідних органів, атестаційних комісій, рішеннях про накладення на особу дисциплінарного стягнення, для яких законом установлено інший порядок оскарження».

Такого ж висновку дійшов Вищий господарський суду України в постанові від 29.11.2017 у справі № 910/6333/17, зазначивши, що не підлягає розгляду господарським судом позов про визнання недостовірною інформації та її спростування, яка викладена в ухвалі, що постановлена судом загальної юрисдикції у межах кримінального провадження.

За таких умов колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при прийнятті ухвали було неповно з'ясовані обставини справи, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з переданням справи до господарського суду Полтавської області на розгляд.

Крім того, розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом цієї апеляційної скарги, слід здійснити суду першої інстанції при ухваленні рішення у даній справі.

Керуючись ст.ст. 11, 74, 173, 174, 240, 255, 267-270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Харківський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД на ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.03.2018 у справі № 917/289/18 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.03.2018 у справі № 917/289/18 скасувати.

Справу № 917/289/18 передати на розгляд до господарського суду Полтавської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний тест постанови апеляційного суду складено 21.05.2018.

Постанова суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Сіверін В. І.