ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.05.2018 р.                                                             Справа № 914/661/18

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом:Державного підприємства “Дубенське лісове господарство”, м. Дубно, Рівненьська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “СОЛО ЛЕГНО”, с. Пониковиця, Бродівський район

про: стягнення заборгованості в розмірі 538224,67 грн.

Суддя: Пазичев В.М.

При секретарі: Вашкевич Н.І.

Представники:

від позивача: не з’явився.

від відповідача: не з’явився.

Суть спору: 11.04.2018 року за вх. № 702 в канцелярії Господарського суду Львівської області зареєстровано позовну заяву Державного підприємства «Дубенське лісове господарство», до Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛО ЛЕГНО», про стягнення заборгованості в розмірі 538224,67 грн..

12.04.2018 р. ухвалою Господарського суду Львівської області позовну заяву залишена без руху. 23.04.2018 р. ухвалою Господарського суду Львівської області позовну заяву призначено до розгляду на 22.05.2018 р.

Позивач вимог ухвал суду від 12.04.2018 року, від 23.04.2018 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

23.04.2018 р. за вх. № 1064/18 представник позивача подав заяву про відмову від позову.

22.05.2018 р. за вх. № 1390/18 представник позивача подав заяву про відмову від позову.

У заяві позивач зазначає, що відповідачем у повній мірі сплачено суму боргу в розмірі 538224,67 грн., як доказ сплати такої, позивач долучає копію платіжного доручення № 276 від 20.04.2018 р. на суму 200000,00 грн. та платіжне доручення № 262 від 04.04.2018 р. на суму 338244,67 грн. У заяві позивач зазначає, що відмовляється від позову в повному обсязі.

Відповідач вимог ухвали суду від 23.04.2018 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Оскільки спір між сторонами врегульовано відповідачем в добровільному порядку, шляхом сплати коштів, позивач, вважає, доцільним відмовитися від позову. Просить провадження по справі припинити.

15.12.2017 р. набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України у редакції Закону України “Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів” від 03.10.2017 р. № 2147-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо:

1) спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства;

2) відсутній предмет спору;

3) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу;

4) позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;

5) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана;

6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

7) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Враховуючи, що в позасудовому порядку позивачем та відповідачем було досягнуто згоди, спір між сторонами врегульовано в добровільному порядку, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі № 914/661/18 за позовом Державного підприємства «Дубенське лісове господарство», до Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛО ЛЕГНО», про стягнення заборгованості в розмірі 538224,67 грн..

Відповідно до ч. 2 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов’язків, визначених у статті 42 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Таким чином, оскілки сума позову становить 538224,67 грн., сума судового збору, що повинна бути сплачена за подання такої позовної заяви становить:

538224,67 грн. х 1,5% = 8073,37 грн.

Позивачем на вимогу суду, належних та допустимих доказів сплати судового збору надано не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України “Про судовий збір”, разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, 50 відсотків судового збору становлять: 8073,37 грн. х 50% = 4036,69 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 4, 12, 20, 73, 231, 234 ГПК України, суд –

УХВАЛИВ:

1.          Заяву позивача від 23.04.2018 р. за вх. № 1064/18 про відмову від позову – задоволити.

2.          Провадження у справі № 914/661/18 за позовом Державного підприємства “Дубенське лісове господарство”, до Товариства з обмеженою відповідальністю “СОЛО ЛЕГНО”, про стягнення заборгованості в розмірі 538224,67 грн. – закрити.

3.          Стягнути з Державного підприємства “Дубенське лісове господарство” (35600, Рівненська обл., м. Дубно, вул. Берестецька 35, ) на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 4036 (чотири тисячі тридцять шість) грн. 69 коп.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України, а саме 22.05.2018 р., строк пред’явлення до виконання до 22.05.2021 р.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя                                                                                  Пазичев В.М.