ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 908/1911/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О.О. Мамалуй - головуючий, Л.В. Стратієнко, І.В. Ткач

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу фермерського господарства "Время"

на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 07.02.2018р.

у складі колегії суддів: Д.О. Попков - головуючий, Л.Ф. Чернота, О.О. Радіонова

та на рішення господарського суду Запорізької області від 22.11.2017р.

суддя: Т.А. Азізбекян

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл"

до фермерського господарства "Время"

про стягнення 72 628,49 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

ТОВ "АТ Каргілл" звернулося до господарського суду з позовом до ФГ "Время" про стягнення 72 628, 49 грн., з яких 44 187, 62грн. основного боргу, 10 392, 95 грн. пені, 16 999, 20 грн. штрафу та 1 048, 72 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань з оплати отриманого товару за договором поставки №CVS61841 від 28.02.2014р.

2. Короткий зміст рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття

Рішенням господарського суду Запорізької області від 22.11.2017р. у справі №908/1911/17, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 07.02.2018р., позов задоволено частково, стягнуто з відповідача 44 187, 62 грн. основного боргу за договором поставки №CVS61841 від 28.02.2014р. та 1 048, 72 грн. 3% річних. В решті позову відмовлено.

Судові рішення обґрунтовані доведеністю факту неналежного виконання відповідачем свого грошового зобов'язання щодо повної оплати поставленої йому продукції (гібридного насіння соняшнику) згідно з договором поставки №CVS61841 від 28.02.2014р. на загальну суму 44 187, 62 грн. (враховуючи скореговану вартість продукції), що зумовило також правомірність нарахування на зазначену суму пені, штрафу та 3% річних.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені та штрафу, господарські суди врахували подану відповідачем заяву про застосування строку позовної давності.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

Фермерське господарство "Время", не погоджуючись з рішенням та постановою, звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення в частині задоволення позовних вимог та постанову скасувати, справу направити на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Скаржник зазначає, що укладеним сторонами договором передбачена можливість коригування ціни товару постачальником одноразово на момент виставлення рахунку-фактури або дати зарахування коштів на рахунок постачальника, а не багаторазово на розсуд постачальника. Визначеним правом коригування ціни постачальник скористався 09.10.2014р. при направленні покупцю рахунку-фактури.

Скаржник вважає, що судами попередніх інстанцій безпідставно не призначено судову лінгвістичну експертизу щодо тлумачення пп. 3.4.2.2 договору поставки №CVS61841 від 28.02.2014р., оскільки для правильного вирішення спору необхідно було дослідити саме лінгвістичне значення другого речення пп. 3.4.2.2 договору з метою встановлення наявності чи відсутності права позивача на повторне коригування ціни товару.

4. Позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "АТ Каргілл" вказує на її безпідставність та просить залишити законні та обгрунтовані рішення без змін, а скаргу - без задоволення. Позивач зазначає, що відповідачем на надано обгрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій. Корегування ціни відповідає положенням п. 3.4.3 та п. 3.5 договору, а також приписам ст. ст. 204, 525, 526, 627, 629, 632, 692 ЦК та ст. 193, 265 ГК України.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

28 лютого 2014р. між ТОВ "АТ Каргілл" як постачальником та ФГ "Время" як покупцем було укладено договір поставки №СVS61841, за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов'язується поставити і передати у власність, а покупець прийняти та оплатити насіння зернових, олійних, технічних культур, засоби захисту рослин (ЗЗР), добрива згідно специфікацій до цього договору.

Відповідно до п. п. 2.1, 3.1 договору загальна кількість товару та ціна визначається в специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього договору, ціна підлягає коригуванню у відповідності до п. 3.4 договору.

Відповідно до пп. 3.4.3.2 договору в будь-якому випадку покупець зобов'язаний сплатити постачальнику повну вартість товару, скориговану згідно умов цього договору, платіжним дорученням шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника не пізніше терміну, визначеного у відповідній специфікації.

Згідно з пп. 3.4.3.3 договору базова ціна товару по кожному виду товару і його загальна вартість вказується в специфікаціях, що є невід'ємними частинами цього договору. Вказані в специфікації в гривнях ціни і вартість товару (тобто остаточна ціна і вартість товару) підлягають коригуванню на момент виставлення рахунку-фактури або дати фактичного зарахування коштів на банківський рахунок постачальника (у випадку сплати за простроченим рахунком), якщо курс банку змінився більше, ніж на 1% в порівнянні з курсом банку на дату підписання відповідної специфікації.

В п. 3.5 договору сторони домовились вважати процедуру коригування ціни товару в порядку, визначеному п. 3.4 цього договору, чинною протягом усього строку дії договору і не вважати таке коригування ціни односторонньою зміною умов.

28 лютого 2014р. сторони на виконання умов договору підписали специфікацію №1/62009 до договору, в якій постачальник зобов'язався в термін до 19.03.2014р. поставити відповідачу на умовах ЕХW в редакції Інкотермс 2010 селітру аміачну N=34,4% в мішках по 50кг загальною масою 15т. Загальна вартість товару за специфікацією №1/62009 на момент її укладення становила 58 950 грн. з ПДВ. В зазначеній специфікації сторони погодили, що оплата товару буде здійснена на умовах п.3.4.3 договору, а саме оплата після поставки у термін до 10.10.2014р. - 100% від загальної вартості товару, вказаної в цій специфікації. Також сторони домовилися, що корегування ціни здійснюється відповідно до положень договору.

На виконання умов специфікації №1/62009 від 28.02.2014р. постачальник здійснив поставку товару, а 10.10.2014р. виставив відповідачу рахунок-фактуру №61841/2561 на оплату скоригованої вартості товару, яка станом на 10.10.2014р. становила 76 111,92 грн. Вказаний рахунок відповідач сплатив в повному обсязі 03.11.2014р.

07 березня 2014р. сторони також підписали специфікацію №2/62207,66208, в якій погодили поставку на умовах DАР в редакції Інкотермс 2010, 74 посівних одиниць гібридного насіння соняшнику ПР63А90, вартість якої на момент підписання специфікації складала 55 411, 20грн. без ПДВ та 3 посівних одиниць гібридного насіння соняшнику LG5550, вартість якої на момент підписання специфікації складала 5 531, 94 грн. без ПДВ.

У Специфікації №2/62207,66208 від 07.03.2014р. сторони встановили, що оплата товару буде здійснена на умовах п.3.4.3 договору, а саме, оплата після поставки у термін до 10.10.2014р. - 100% від загальної вартості товару, вказаної в цій специфікації. При цьому сторони встановили, що коригування ціни здійснюється відповідно до положень договору.

Позивач здійснив поставку, а 09.10.2014р. виставив ФГ "Время" рахунок-фактуру №62208/11328 на сплату скорегованої вартості 3 посівних одиниць гібридного насіння соняшнику LG5550 в розмірі 7 653, 70грн. та 10.10.2014р. рахунок-фактуру №61841/2562 на оплату скорегованої вартості 74 посівних одиниць гібридного насіння соняшнику ПР63А90 в сумі 76 664, 00 грн.

Судами встановлено, що відповідач 20.10.2014р. в повному обсязі розрахувався за 3 посівні одиниці гібридного насіння соняшнику LG5550 платіжним дорученням №1, сплативши його скореговану вартість згідно виставленого рахунку-фактури №62208/11328 від 09.10.2014р.

Скореговану вартість 74 посівних одиниць гібридного насіння соняшнику згідно виставленого рахунку-фактуру №61841/2562 від 10.10.2014р. відповідач сплатив 05.11.2014р. в сумі 20 000, 00грн. за платіжними дорученнями №3 та 14.05.2015р. в сумі 56 664, 00грн. за платіжним дорученням №14/05-1.

Здійснивши остаточне коригування вартості 74 посівних одиниць гібридного насіння соняшнику ПР63А90 на підставі пп. 3.4.3.4.4 договору, позивач направив відповідачу рахунок-фактуру №61841/422 від 18.09.2017р. на суму 44 187, 62 грн., який відповідачем не оплачений.

6. Норми права, з яких виходить суд касаційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст. ст. 526, 525 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За положеннями ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 189 ГК України ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях.

За приписами ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

7. Мотиви, з яких виходить суд касаційної інстанції при прийнятті постанови

Верховний Суд вважає висновки господарських судів попередніх інстанцій про часткове задоволення позову законними та обґрунтованими, з огляду на наступне.

Як вбачається з встановлених обставин, обов'язок з оплати отриманого товару виник у відповідача на підставі специфікацій у строк до 10.10.2014р. з урахуванням скоригованої вартості товару.

Не сплативши вартість товару у строк, вказаний у специфікаціях, а саме до 10.10.2014р., відповідач допустив прострочення оплати, а отже судами правильно застосовано для корегування ціни товару умови пп. 3.4.3.4.4 договору, яким погоджено відповідну формулу коригування.

За своєю правовою природою визначення ціни товару в еквіваленті до іноземної валюти, що коригується станом на момент здійснення оплати товару, є способом забезпечення майнового права та інтересу кредитора отримати погоджену вартість майна незважаючи на інфляційні процеси національної валюти.

Судами вірно враховано, що узгоджені сторонами умови договору поставки відносно коригування вартості товару у зв'язку зі зміною курсу долара є чинними, не визнаними недійсними, а тому, їх дотримання є обов'язковим в силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Аргументи скаржника щодо встановлення умовами договору можливості коригування ціни товару лише одноразово, відхиляються Верховним Судом з огляду на умови п. 3.4.3.3 договору, за яким у випадку сплати за простроченим рахунком остаточна ціна і вартість товару підлягають коригуванню на момент дати фактичного зарахування коштів на банківський рахунок постачальника. З встановлених судами обставин вбачається, що оплату відповідачем здійснено за простроченими рахунками, зокрема, після 10.10.2014р.

Відхиляються твердження скаржника про те, що судами попередніх інстанцій безпідставно не призначено судову лінгвістичну експертизу щодо тлумачення пп. 3.4.2.2 договору поставки №CVS61841 від 28.02.2014р., оскільки тлумачення даного пункту за відсутності підстав для його застосування є безпідставним. Суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування п. 3.4.3.3, а не п.3.4.2.2 договору.

Крім того Суд наголошує, що згідно процесуальних норм законодавства суд може призначити судову експертизу за наявності для цього належних підстав, встановлених, зокрема в ст. 41 ГПК України в редакції, що діяла на час розгляду справи судом першої інстанції, та ст. 99 ГПК України в редакції, яка діяла на час розгляду справи судом апеляційної інстанції. В даному випадку тлумачення застосованого пункту договору є очевидним.

8. Висновки суду касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги

На підставі вищевикладеного, Верховний Суд, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених господарськими судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи, перевірив правильність застосування норм матеріального та процесуального права та прийшов до висновку, що оскаржувані рішення та постанова є законними та обґрунтованими, а тому касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу фермерського господарства "Время" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 22.11.2017р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 07.02.2018р. у справі №908/1911/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Суддя Л.В. Стратієнко

Суддя І.В. Ткач