ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2018 р. Справа № 917/2026/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В. І. , суддя Слободін М.М.

при секретарі судового засідання Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - адвокат Дуденок О.О., ордер серії ЧН №029696 від 22.05.2018 року; посвідчення №493 від 13.05.2010 року;

відповідача - адвокат Крекотень О.А., ордер серії ПТ №059450 від 21.05.2018 року; посвідчення №975 від 18.08.2015 року;

третьої особи - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_3, Полтавська область, Пирятинський район, с. Вікторія (вх. № 623П/1-18)

на рішення господарського суду Полтавської області від 20.02.2018р. у справі №917/2026/17, ухваленого в приміщенні господарського суду Полтавської області (суддя Гетя Н.Г.), повний текст складено 27.02.2018р.

за позовом ОСОБА_3, Полтавська область, Пирятинський район, с. Вікторія

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАНПРОМ", Полтавська область, Пирятинський район, с. Вікторія

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державний реєстратор Пирятинської районної державної адміністрації,

про надання інформації та визнання рішення загальних зборів товариства недійсним

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 20.02.2018р. у справі №917/2026/17 закрито провадження в частині зобов'язання надати звіти про фінансово-господарську діяльність товариства за 2012р., 2013р., 2014р., 2015р., 2016р.; в іншій частині позовних вимог - відмовлено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАНПРОМ" на користь ОСОБА_3 витрати на сплату судового збору в розмірі 800,00 грн.

ОСОБА_3 з рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 20.02.2018р. у справі №917/2026/17 в частині відмови в задоволенні позову та прийняти в цій частині нове рішення, яким визнати рішення загальних зборів від 14.11.2017 року недійсним в частині створення резервного фонду та відрахування дивідендів ОСОБА_3 в резервний фонд та виключення ОСОБА_3 з числа учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАНПРОМ".

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує про наступне.

При проведенні зборів відбулися значні порушення законів України, а саме розглядалися питання, не внесені до порядку денного та фактично одноосібно було прийнято рішення про створення резервного фонду та перерахунок ОСОБА_3 дивідендів на її рахунок.

В порушення ст.43 Закону України "Про господарські товариства" без жодного належного доказу (окрім наявності кримінального провадження № 0000331 в якому жодній особі не вручено підозру) було виключено ОСОБА_3 з числа учасників товариства, письмові заперечення що направлені поштою на зборах не були взяті до уваги господарського суду першої інстанції.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону України «Про господарські товариства»); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону України «Про господарські товариства»); прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону України «Про господарські товариства»).

Відповідачем було порушено право на ознайомлення з документами, пов'язаними з порядком денним зборів, а тому фактично апелянт взагалі не була обізнана про підстави її виключення з числа учасників товариства.

Позивач з моменту заснування товариства до дня виключення її зі складу учасників жодного разу не порушувала свої обов'язки як учасника і ніякими своїми діями не перешкоджала досягненню мети товариства, так як була зацікавлена в результатах господарської діяльності товариства.

Збори учасників товариства від 14.11.2017 року, на яких було прийнято рішення про виключення позивача зі складу учасників твариства були проведені з недотриманням процедури скликання загальних зборів, встановленої статтею 61 Закону України «Про господарські товариства».

При проведенні вказаних зборів були порушені права та законні інтереси позивача як учасника товариства, при цьому рішення про виключення були прийняті безпідставно, оскільки не існує жодних зафіксованих підтверджень систематичного невиконання позивачем своїх обов'язків як учасника товариства та перешкоджання нею досягненню товариством його цілей.

Такої підстави виключення з числа учасників товариства, як то невнесення до статутного капіталу своєї частки, не зазначено як у порядку денному так і протоколі, який оскаржується.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2018 року, суддею - доповідачем у даній справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.04.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення господарського суду Полтавської області від 20.02.2018р. у справі №917/2026/17 було залишено без руху, у зв'язку з ненаданням доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі; ОСОБА_3 було зобов'язано усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та роз'яснено, що при невиконанні вимог ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

23.04.2018 року на адресу суду від апелянта надійшов оригінал квитанції про сплату судового збору №177 від 17.04.2018 року на суму 2400,00 грн. (вх.№3052), який долучений до матеріалів справи.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23.04.2018 року клопотання ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження задоволено; поновлено строк на подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3; учасникам справи встановлено строк до 14.05.2018 року на протязі якого вони мають право подати відзиви на апеляційну скаргу; призначено справу до розгляду на 22.05.2018 року; до розгляду апеляційної скарги дію рішення господарського суду Полтавської області від 20.02.2018р. у справі №917/2026/17 зупинено.

08.05.2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення (вх.№3402), який долучений до матеріалів справи.

В судовому засіданні 22.05.2018 року представник позивача підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 20.02.2018р. у справі №917/2026/17 в частині відмови в задоволенні позову та прийняти в цій частині нове рішення, яким визнати рішення загальних зборів від 14.11.2017 року недійсним в частині створення резервного фонду та відрахування дивідендів ОСОБА_3 в резервний фонд та виключення ОСОБА_3 з числа учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАНПРОМ".

Представник відповідача в судовому засіданні 22.05.2018 року заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача в судове засідання 22.05.2018 року не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №370, проте не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції неоспорених обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

Учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАНПРОМ" є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (п.1 Статуту).

03 жовтня 2017 року на адресу ОСОБА_3 було направлено повідомлення про проведення загальних зборів 14.11.2017р., де в порядку денному було зазначено два питання: про нарахування дивідендів та встановлення строків їх виплати учасникам Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАНПРОМ" за минулі роки та про виключення ОСОБА_3 з учасників товариства, у зв'язку з перешкоджанням виробничій діяльності та досягненні цілей товариства.

ОСОБА_3 13.10.2017 року звернулася до ТОВ "УКРКАНПРОМ" з вимогою про надання інформації про діяльність товариства в період з 01.11.2011 року по 13.10.2017р. та видачу копій документів: річних балансів товариства за період з 01.11.2011р. по 13.10.2017 p.; звітів про фінансово-господарську діяльність товариства за період з 01.11.2011 р. по 13.10.2017 р.; протоколів ревізійної комісії за період з 01.11.2011р. по 13.10.2017 р.; протоколів зборів органів управління Товариства за період з 01.11.2011 р. по 13.10.2017 р.; оборотно-сальдових відомостей за період з 01.11.2011р. по 13.10.2017р.

Листом - відповіддю ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_3 про те, що у зв'язку з проведенням досудового слідства по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000331 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 статті 206 Кримінального кодексу України, надати будь-які документи, що стосуються діяльності товариства не є можливим.

07.11.2017р. позивач повторно направила вищевказану вимогу.

14.11.2017р. направлена повторна вимога про надання можливості ознайомитися з документацією про діяльність товариства за період з 01.11.2011р. по 13.10.2017р. (на підставі якої будуть прийнятті рішення по порядку денному загальними зборами від 14.11.2017р.) та надати відомості про підстави виключення ОСОБА_3 з числа учасників товариства в зв'язку перешкоджанням виробничій діяльності та досягнення цілей товариства.

Товариством було надано відповідь від 03.01.2018 року за вих. №3 про відсутність можливості надати будь-які документи, що стосуються діяльності ТОВ "УКРКАНПРОМ".

Вказане вище й стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду Полтавської області.

20.02.2018 року господарським судом Полтавської області прийнято оскаржуване рішення, з підстав викладених вище.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Відповідно до статті 113 Цивільного кодексу України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Згідно ст.50 Закону України "Про господарські товариства", товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Статтею 97 Цивільного кодексу України визначено, що управління товариством здійснюють його органи.

Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Частиною 1 ст. 167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до вимог закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Статтею 60 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 145 Цивільного кодексу України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників.

До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить: 1) визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання; 2) внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу; 3) створення та відкликання виконавчого органу товариства; 4) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів; 5) затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків товариства; 6) вирішення питання про придбання товариством частки учасника; 7) виключення учасника із товариства; 8) прийняття рішення про ліквідацію товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу.

Статутом товариства і законом до виключної компетенції загальних зборів може бути також віднесене вирішення інших питань. Питання, віднесені до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу товариства. Черговість та порядок скликання загальних зборів встановлюються статутом товариства і законом.

З матеріалів справи вбачається наступне.

Так, за ініціативою учасника - директора ТОВ "УКРКАНПРОМ" ОСОБА_4 були скликані позачергові загальні збори учасників, які відбулись 14.11.2017 року.

Про проведення загальних зборів ОСОБА_3 було повідомлено шляхом вручення повідомлення від 03.10.2017 року, засобами поштового зв'язку.

З повідомлення про вручення поштового відправлення №826 вбачається, що повідомлення про проведення загальних зборів від 03.10.2017 року, позивач отримала 05.10.2017 року.

Крім того, було надруковано оголошення до газет Пирятинська правда № 39 (196) від 05.10.2017р., Пирятинські вісті № 40 (11081) від 06.10.2017р., Зоря Полтавщини №147-148 від 10.10.2017 р.

Отже, процедура скликання загальних зборів учасників товариства відповідає чинному законодавству України.

На порядку денному було заплановано розгляд двох питань: нарахування дивідендів та встановлення строків їх виплати учасникам Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАНПРОМ" за минулі роки та виключення ОСОБА_3 з числа учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАНПРОМ" у зв'язку з систематичним невиконанням своїх обов'язків та перешкоджанням виробничій діяльності та досягненню цілей товариства.

Таким чином, аргументи апелянта щодо того, що загальні збори учасників товариства від 14.11.2017 року, на яких було прийнято рішення про виключення позивача зі складу учасників товариства були проведені з недотриманням процедури скликання загальних зборів, встановленої статтею 61 Закону України «Про господарські товариства» є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Разом з цим, відповідно до положень Статуту ТОВ "УКРКАНПРОМ" зареєстрованого 01.11. 2011 року, учасниками товариства є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (п. 2 Статуту).

Пунктом 8 Статуту передбачено, що статутний капітал товариства становить 5257,00 грн.

Вклади учасників товариства розподіляються наступним чином: частка ОСОБА_4 складає 75% статутного капіталу та частка ОСОБА_3 складає 25% статутного капіталу товариства.

Згідно наказу №1 від 02.11.2011 року, директором ТОВ "УКРКАНПРОМ" призначено ОСОБА_4 .

За положеннями Статуту, частку ОСОБА_3 у відповідності до актів приймання-передачі від 02.11.2011 р. внесено іншим учасником товариства ОСОБА_4, що вбачається з акту приймання-передачі майна в статутний фонд товариства та витягу зі звіту, які складені перевіркою бухгалтерського та податкового обліку, та в якому, зокрема, зазначено, що ОСОБА_3 у формуванні статутного фонду участі не приймала.

Відповідач посилається на те, що ОСОБА_3, як учасник товариства взагалі не приймала ніякої участі у діяльності товариства, на протязі 2011-2017 років не цікавилась балансами та звітністю товариства, своїми діями перешкоджає досягненню цілей товариства - безперебійності виробничого процесу та отримання прибутку а саме: позивачем було незаконно вилучено та надалі утримуються статутні, організаційні, фінансові, звітні та розпорядчі документи, печатка товариства (вересень 2017 року); позивачем вилучено автомобіль з готовою продукцією та виробничою сировиною, що перебував в товаристві на правах оренди (жовтень 2017 року); позивач розповсюджує серед ділових партнерів товариства недостовірну та компрометуючу інформація в результаті якої зірвалися укладення угод з покупцями, що призвело до неотримання товариством очікуваного чистого доходу (вересень-листопад 2017 року) ); шляхом псування репутації підприємства та директора, зокрема засобами масової інформації позивачем, було зірвано контракти з постачальниками, що призвело до їх зміни, що підтверджується, зокрема, фото смс з телефону контрагента та компрометуючою статтею в газеті, які наявні в матеріалах справи.

На думку відповідача, вказані дії учасника товариства ОСОБА_3 є грубим порушенням та перешкоджають виробничій діяльності та досягненню цілей товариства - отриманню прибутку за 2017 рік.

Як вбачається з матеріалів справи, з вказаного приводу ОСОБА_4 звернувся до прокуратури Полтавської області з заявою про вчинення відносно нього злочину передбаченого ст.206 Кримінального кодексу України.

Листом від 29.09.2017 року прокуратура Полтавської області повідомила останнього про те, 28.09.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за фактом протидії невідомими особами законній господарській діяльності.

У відповідності до приписів статті 64 Закону України "Про господарські товариства" учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

Виключення учасника з товариства призводить до наслідків, передбачених статтями 54 і 55 Закону України «Про господарські товариства».

Пунктом 12.1 Статуту передбачено, що учасника товариства, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства може бути виключено з товариства на основі рішення, прийнятого в порядку, передбаченому чинним законодавством України та цим Статутом.

Згідно з п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 р. "Про практику розгляду судами корпоративних спрів" при вирішенні спорів, пов'язаних з виключенням учасника з товариства, господарські суди повинні дослідити всі обставини, пов'язані з виключенням учасника з товариства, дати оцінку його поведінці, встановити наявність негативних для товариства наслідків у зв'язку з діями (бездіяльністю) учасника. Якщо негативні наслідки ще не настали, потрібно правильно визначити вірогідність їх настання. Необхідно встановити причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) учасника товариства та негативними наслідками для товариства, а також дослідити мотиви поведінки учасника, форму вини тощо. Вирішуючи питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства, необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою.

Отже, суттєвим для доведення підстав виключення учасника є: систематичне невиконання обов'язків, що за загальним правилом слід розуміти як невиконання два чи більше разів; неналежне виконання, тобто виконання не в повному об'ємі або неякісне, чи несвоєчасне; перешкоджання своїми діями досягненню цілей товариства, тобто вчинення таких дій, які перешкоджають досягненню цілей товариства.

Відповідно до ст. 117 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства зобов'язані: додержуватися установчого документа товариства та виконувати рішення загальних зборів; виконувати свої зобов'язання перед товариством, у тому числі ті, що пов'язані з майновою участю, а також робити вклади (оплачувати акції) у розмірі, в порядку та засобами, що передбачені установчим документом; не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства. Учасники господарського товариства можуть також мати інші обов'язки, встановлені установчим документом товариства та законом.

Аналогічні обов'язки учасників товариства визначені, також, у статті 11 Закону України "Про господарські товариства".

Між тим, Конституційний Суд України в рішенні від 05.02.2013 року у справі №1-рп/2013 зазначив, що закон імперативно врегулював питання щодо дій товариства в разі невнесення (неповного внесення) учасниками своїх вкладів до закінчення встановленого річного строку.

Як вже було зазначено вище, частку ОСОБА_3 у відповідності до актів приймання-передачі від 02.11.2011 р. було внесено іншим учасником товариства - ОСОБА_4, що вбачається з акту приймання-передачі майна в статутний фонд товариства та витягу зі звіту, які складені перевіркою бухгалтерського та податкового обліку.

Таким чином, враховуючи той факт, що позивач тривалий час не приймала участі в управлінні товариством, чим перешкоджала досягненню загальної мети створення товариства та те, що факт підтвердження систематичного невиконання позивачем, як учасником товариства, своїх обов'язків, та вчинення нею дій, які перешкоджають досягненню цілей є доведеним, а також те, що частку позивача було внесено іншим учасником товариства та сам позивач у формуванні статутного капіталу участі не брала, місцевий господарський суд вірно вказав на те, що спірне рішення загальних зборів учасників товариства від 14.11.2017 року прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства України.

За таких обставин, є недоречними аргументи апелянта щодо того, що рішення про виключення було прийнято безпідставно, оскільки не існує жодних зафіксованих підтверджень систематичного невиконання нею своїх обов'язків як учасника товариства та перешкоджання нею досягненню товариством його цілей.

Разом з тим, не приймаються посилання апелянта на те, що такої підстави про виключення з учасників товариства, як-то невнесення до статутного капіталу своєї частки не зазначено в порядку денному, оскільки вони є необґрунтованими.

Щодо позовної вимоги про отримання річних балансів, звітів про фінансово - господарську діяльність, протоколів, оборотно - сальдові відомості за період 01.11.2011р. -13.10.2017 p.: 17.10.2017 року - вимога від 13.10.2017 року; 09.11.2017 року вимога від 07.11.2017 р., відповідач зазначає про те, що надати вказані документи не є можливим, оскільки протоколи, книга реєстрації протоколів, і вся фінансова звітність була викрадені з ТОВ "УКРКАНПРОМ 12.09.2017 року.

Вказаний факт був зафіксований відповідно до чинного законодавства України (талон - повідомлення про звернення до органів поліції від 21.09.2017р.)

Також, інформацію щодо зникнення вказаних вище документів було опубліковано в газеті Пирятинські вісті № 39 (11080) від 29.09.2017 року.

Крім того, відповідач зазначає, що на час пред'явлення позивачем зазначених вимог ОСОБА_3, витребувані документи за 2017 рік були відсутні у зв'язку з тим, що період їх складання не настав.

Так, 03.01.2018р. ТОВ "УКРКАНПРОМ" повідомило ОСОБА_3 про те, що вона може ознайомитись з фінансовою звітністю ТОВ "УКРКАНПРОМ" за період 2011 -2016 pp. після того як ТОВ "УКРКАНПРОМ" отримає копії звітів у контролюючих органах, на підставі запитів до Пирятинського відділення статистики та Лубенської Державної фіскальної служби.

Приписами статті 10 Закону України "Про господарські товариства", ст. 116 ЦК України, ст. 88 Господарського кодексу України, п. 3.1. Статуту ТОВ "УКРКАНПРОМ" передбачено, що учасники товариства мають право одержувати інформацію про діяльність товариства.

На вимогу учасника, товариство зобов'язане надати йому для ознайомлення річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність товариства, протоколи ревізійної комісії, протоколи зборів органів управління товариства.

З аналізу вказаних вище норм випливає, що учасник на свою вимогу має право отримати для ознайомлення річні баланси, звіти про фінансово - господарську діяльність товариства, протоколи ревізійної комісії, протоколи зборів управління товариства.

Однак, чинним законодавством України не передбачено надсилання звітності, та інших документів на вимогу учасника товариства.

Відповідно до наданих представником відповідача пояснень від 16.01.2018 року в господарському суді першої інстанції, ТОВ "УКРКАНПРОМ" 15.01.2018 року, після зняття відповідних копій фінансової звітності у Пирятинському відділенні Лубенської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області, на адресу позивача, цінним листом з описом були направлені із супровідним листом копії звітів поданих відповідачем в період 2012 -2016 роки до контролюючих органів.

Письмова відповідь з Пирятинського відділення Лубенської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області надійшла до ТОВ "УКРКАНПРОМ" 18.01.2018 року, додатком до якої також, були фінансові звіти суб'єкта малого підприємства за 2012-2016 роки.

У зв'язку із реєстрацією юридичної особи ТОВ "УКРКАНПРОМ" наприкінці 2011 року, господарська діяльність товариства розпочата з 2012 року, звітність за 2011 рік відсутня; за 2017 рік річна звітність на час запитування позивачем ще не подавалась, відповідно баланс та звіт про фінансові результати за 2017 рік знаходились на стадії формування.

Отже, місцевий господарський суд вірно вказав на те, що позивачу надана вся наявна у ТОВ "УКРКАНПРОМ" запитувана інформація та правомірно закрив провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з відсутністю предмету спору стосовно вимоги позивача щодо надання річних балансів товариства за період з 01.01.2011 р. по 13.10.2017 p., звітів про фінансово-господарську діяльність товариства за період з 01.01.2011 р. по 13.10.2017 p., протоколів ревізійної комісії за період з 01.01.2011 р. по 13.10.2017 p., протоколів зборів органів управління товариства за період з 01.01.2011 по 13.10.2017р.

Щодо позовної вимоги про визнання рішення загальних зборів від 14.11.2017 року недійсним в частині створення резервного фонду та відрахування дивідендів ОСОБА_3 в резервний фонд; виключення ОСОБА_3 з числа учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАНПРОМ", колегія суддів зазначає наступне.

Компетенція загальних зборів учасників регламентована ст. 145 Цивільного кодексу України, п.п."а", "б", "г - ж", "и - й" ст. 41, ст.59 Закону України "Про господарські товариства".

До компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю у тому числі належить виключення учасника з товариства.

При вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. З решти питань рішення приймається простою більшістю голосів. У відповідності до ст.60 вказаного Закону України загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів.

Будь-хто з учасників товариства з обмеженою відповідальністю вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів.

Голова зборів товариства організує ведення протоколу. Книга протоколів має бути у будь-який час надана учасникам товариства. На їх вимогу повинні видаватися засвідчені витяги з книги протоколів.

Як вже зазначалось, відповідно до Протоколу загальних зборів ТОВ "УКРКАНПРОМ" від 14.11.2017р. присутність учасників була 100% - ОСОБА_6 (представник учасника ОСОБА_4, 75% Статутного капіталу) та ОСОБА_3 25% Статутного капіталу.

Порядком денним визначено: нарахування дивідендів та встановлення строків їх виплати учасникам товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАНПРОМ" за минулі роки та виключення ОСОБА_3 з числа учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАНПРОМ" у зв'язку з систематичним невиконанням своїх обов'язків та перешкоджанням виробничій діяльності та досягненню цілей товариства.

Згідно приписів статті 87 Господарського кодексу України, у господарському товаристві створюються резервний (страховий) фонд у розмірі, встановленому установчими документами, але не менш як п'ятнадцять відсотків статутного капіталу, а також інші фонди, передбачені законодавством України або установчими документами товариства. Розмір щорічних відрахувань до резервного (страхового) фонду передбачається установчими документами, але не може бути меншим п'яти відсотків суми прибутку товариства.

Відповідач зазначає, що відповідно до п. 13.3,13.4. Статуту товариства чистий прибуток розподіляється між його учасниками пропорційно розмірам часток у Статутному капіталі одержаний вже після створення резервного фонду, до якого, відповідно до п. 13.4. щорічно потрібно було відраховувати не менше 5 % чистого прибутку.

Оскільки з моменту створення ТОВ "УКРКАНПРОМ" ніяких нарахувань в резервний фонд не здійснювалось, і дивіденди нараховувались, також вперше, перед нарахуванням дивідендів учасникам, було сформовано резервний фонд у розмірі 25 %.

Відповідно до п. 14.3. Статуту саме за рахунок коштів резервного фонду, а не чистого прибутку покриваються збитки, що можуть виникнути в процесі діяльності товариства.

Отже, створення резервного фонду товариства обумовлено необхідністю нарахування дивідендів учасникам.

На загальних зборах учасників товариства була визначена сума нерозподіленого прибутку, отримана за період 2011 -2016 pp. в розмірі 2 710 700,00 грн., здійснено формування резервного фонду у розмірі 677 675,00 гривень, що становить 25 % чистого нерозподіленого прибутку.

Надалі, відповідно до часток у Статутному капіталі, нараховано дивіденди учасникам, зокрема ОСОБА_3 508 256,25 грн. , що становить 25 % від чистого нерозподіленого прибутку.

Разом з тим, ОСОБА_3 була присутньою на загальних зборах від 14.11.2017 року та приймала участь у голосуванні з розгляду вказаного питання.

Представник відповідача вказує на те, що дивіденди ОСОБА_3 не можуть знаходиться в резервному фонді, вони були нараховані відповідно до вимог чинного законодавства та загальними зборами учасників ТОВ "Укрканпром", встановлено строки їх виплати.

Як було зазначено вище відповідач вказує на те, що ОСОБА_3 не внесено до статутного капіталу своєї частки, яка визначена Статутом ТОВ "Укрканпром" в установлені терміни відповідно до ст.52 Закону України "Про господарські товариства", що є підставою для виключення її зі складу учасників товариства.

Згідно ч. 3 ст. 144 Цивільного кодексу України та ч.2 ст. 52 Закону України "Про господарські товариства", загальні збори учасників товариства приймають одне з наступних рішень: про виключення з його складу тих учасників, які не внесли (неповністю внесли) свої вклади і про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про зменшення статутного капіталі й про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про ліквідацію товариства.

Приписами ч. 3 статті 100 Цивільного кодексу України передбачено, що учасник товариства у випадках та в порядку, встановлених установчими документами або законом, може бути виключений з товариства.

Таким чином, господарський суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про те, що спірне рішення загальних зборів від 14.11.2017 року в частині створення резервного фонду та відрахування дивідендів ОСОБА_3 в резервний фонд; виключення ОСОБА_3 з числа учасників товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАНПРОМ", прийнято у відповідності до вимог законодавства та правомірно відмовив в позові в цій частині.

За таких обставин є необґрунтованими посилання апелянта на те, що до порядку денного не було включено питання щодо створення резервного фонду та відрахування дивідендів ОСОБА_3 в резервний фонд, оскільки до порядку денного відповідачем було включено питання щодо нарахування дивідендів та встановлення строків їх виплати учасникам товариства, тобто, вирішення питання фінансового характеру, що може включати, зокрема, й питання щодо створення резервного фонду та відрахування дивідендів у такий фонд.

Отже, висновок місцевого господарського суду про закриття провадження в частині зобов'язання надати звіти про фінансово - господарську діяльність товариства за 2012р., 2013р., 2014р., 2015р., 2016р. та відмову в позові в частині створення резервного фонду та відрахування дивідендів ОСОБА_3 в резервний фонд; виключення ОСОБА_3 з числа учасників товариства відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010р.)

Апелянту була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.

Питання справедливості розгляду не обов'язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008р.)

Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 269, 270, ч.1 ст. 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 20.02.2018р. у справі №917/2026/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24.05.2018 року.

Головуючий суддя Терещенко О.І.

Суддя Сіверін В. І.

Суддя Слободін М.М.