КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2018 р. Справа№ 910/21751/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Андрієнка В.В.

Калатай Н.Ф.

При секретарі Кулачок О.А.

За участю представників:

Від позивача: Штеннікова К.Б. ( довір. від 26.04.18);

Бакуліна Н.В. (довір. від 26.04.18);

Від відповідача: Павленко О.В. (довір. №300-02/20 від 20.02.18);

розглянувши апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.03.2018

у справі № 910/21751/16 (суддя О.В. Мандриченко)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ"

до Антимонопольного комітету України

про визнання частково недійсним рішення Антимонопольного комітету України

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2018р. у справі №910/21751/16 призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експертизи поставлено наступне запитання: Чи є обґрунтованим визначення меж ринку Антимонопольним комітетом України у рішенні від 08.09.201 №415-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», зокрема у.п.62, 148, 173 та інших параграфах даного рішення? Зупинено провадження у справі №910/21751/17 до закінчення проведення судової економічної експертизи.

Ухвала місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що для всебічного, повного, об'єктивного розгляду судового спору та встановлення обґрунтованості визначення Антимонопольним комітетом України меж товарного ринку в оскаржуваному рішенні, потрібні спеціальні знання, а тому слід призначити експертизу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.03.2018р. про зупинення провадження у справі та призначення судової експертизи та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що суди повинні перевіряти правильність застосування норм Методики Комітетом при визначенні меж ринку, а отже, у даному випадку, відсутня необхідність наявності спеціальних знань у сфері, іншій ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу.

02.05.2018р. від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить відмовити відповідачу у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про те, що питання, поставлене судом на вирішення експерта, не стосується та не має на меті заново встановити межі товарного ринку, аніж наведені в оскаржуваному рішенні.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали, та заслухавши пояснення представників сторін судова колегія встановила.

Товариство з обмеженою відповідальністю "БаДМ" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання частково недійсним рішення від 08.09.2016 № 415-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 143-26.13/44-15/66-14 (далі - Рішення № 415-р/оскаржуване рішення).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.02.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2017, у позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.10.2017 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" задоволено частково, рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2017 і постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2017 у справі № 910/21751/16 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

В процесі розгляду справи місцевим господарським судом від представника позивача надійшло клопотання про призначення судової експертизи у даній справі, в якому позивач вказує на невірний підхід Комітету у визначенні меж товарного ринку, що призвело, на думку позивача, до хибних висновків в оскаржуваному рішенні АМК України від 08.09.2016 № 415-р щодо оцінки вертикальних узгоджених дій та їх впливу на конкуренцію, а тому, для правильного визначення меж товарного ринку - групи взаємозамінних товарів, заявник просив призначити у справі судову експертизу.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Предметом даного спору є вимога позивача до відповідача про визнання частково недійсним рішення від 08.09.2016 № 415-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 143-26.13/44-15/66-14.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач, зокрема, посилається на те, що відповідачем порушені норми матеріального права при визначенні товарних меж ринку, що має істотне значення для оцінювання дій учасників справи, зокрема, позивача. Відповідачем належним чином не досліджено взаємозамінність препаратів лікарських засобів виробництва групи "АЛКОН". Так відповідач, не враховує фактори формування групи взаємозамінних товарів, що формують пропозицію та попит, оскільки у сфері обороту лікарського засобу на загальнодержавному рівні необхідно враховувати можливість заміщення лікарського засобу з однією діючою речовиною іншим лікарським засобом або з тією ж діючою речовиною іншого виробника, або з іншою діючою речовиною, але котрі використовуються для лікування одного й того ж захворювання та мають аналогічний терапевтичний ефект від застосування.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що для суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Згідно ст.104 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до п. 1.2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 8 жовтня 1998 року (із змінами і доповненнями) основними видами (підвидами) експертизи є, зокрема економічна: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій.

За приписами ст. 7 Закону України "Про судову експертизу", судово-експертну діяльність у кримінальному провадженні здійснюють державні спеціалізовані установи, а в інших випадках - також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров'я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України. Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов'язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Статтею 98 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім'я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків. Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що у даному випадку, відсутня необхідність наявності спеціальних знань у сфері, іншій ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та те що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях, до уваги судовою колегією не приймаються, оскільки питання, поставлене судом на вирішення експерта, не стосується та не має на меті заново встановити межі товарного ринку , ніж наведені в оскаржуваному рішенні.

Враховуючи вищенаведене, місцевий господарський суд, дослідивши матеріали справи, виходячи з необхідності для всебічного, повного, об'єктивного розгляду судового спору та встановлення обґрунтованості визначення Антимонопольним комітетом України меж товарного ринку в оскаржуваному рішенні, дійшов обгрунтованого висновку про те, що для вирішення даного питання потрібні спеціальні знання, та в необхідності призначити у справі судову економічну експертизу

Як визначено пунктом 2 частини 1 статті 228 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи може зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку призначення судом експертизи.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 27.03.2018р. не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 99-100, 104, 228, 255, 267-271, 280-285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.03.2018р. у справі № 910/21751/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/21751/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді В.В. Андрієнко

Н.Ф. Калатай