КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2018 р. Справа№ 910/17085/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Ігнатюк Г.В.

за участю представників сторін:

від позивача - Ларченко О.С. дов. № 186 від 02.04.18;

від відповідача - Марченко В.М, ордер від 15.05.18 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Подільський цемент"

на рішення господарського суду міста Києва від 01.02.2018 р.

у справі № 910/17085/17 (суддя - Щербаков С.О.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Подільський цемент"

до публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця"

про стягнення 1 025 537, 60 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 р. публічне акціонерне товариство "Подільський цемент" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця" про стягнення заборгованості у розмірі 1 025 537,60 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.02.2018 р. у справі № 910/17085/17 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що на під'їзних коліях позивача перебувало одночасно значно більше вагонів ніж 106, що призвело до затримки завантажених вагонів на станційних коліях, залізницею правомірно нараховано та стягнуто плату за користування вагонами в сумі 1 025 537,60 грн. Позивачем у встановленому законом порядку не доведено, що затримка вагонів у період з лютого - квітня 2017 на станції Гуменці відбулась з вини залізниці.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, публічне акціонерне товариство "Подільський цемент" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 01.02.2018 р. по справі № 910/17085/17 скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що ні в договорах між позивачем та залізницею, ні в нормах законодавства не має заборони приймати вагони на інші колії (не вантажні фронти). Також апелянт вказав, що ПАТ «Подільський цемент» мало достатній колійний розвиток та могло приймати вагони, а тому затримка вагонів відбулась не з вини позивача. Окрім того, зазначив, що акти про затримку вагонів не є належними та допустимими доказами правомірності затримки вагонів на станції, оскільки відсутній підпис позивача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.03.2018 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/17085/17 за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Подільський цемент" на рішення господарського суду міста Києва від 01.02.2018 р.

16.04.2018 р. через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2018 р. розгляд справи було відкладено до 15.05.2018 р.

В судовому засіданні 15.05.2018 р. представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

В судовому засіданні 15.05.2018 р. представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01.05.2014 р. між державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-Західна залізниця" (далі - залізниця) та публічним акціонерним товариством "Подільський цемент" (далі - вантажовласник) укладено договір № 379 про експлуатацію залізничної під'їзної колії при станції Гуменці Південно-Західної залізниці (договір про експлуатацію), умовами якого передбачено, що згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під'їзна колія, яка належить власнику колії, та є продовженням колії № 3 станції Гуменці Південно-Західної залізниці і обслуговується власним локомотивом. Межею під'їзної колії є маневровий світлофор М-3. (том 1, а.с. 179)

Відповідно до п. 2. договору про експлуатацію розгорнута довжина під'їзної колії складає 13972,7 погонних метрів.

Пунктом 3 договору про експлуатацію передбачено, що у межах смуги відведення залізниці під'їзною колією і спорудами власника колії зайнято ділянку землі площею 1210 кв.м.

Згідно з п. 7 договору про експлуатацію, максимальна кількість вагонів у кожній партії, що передається власнику колії, становить по вазі 3300тон/бр., не більше 36 вагонів, з під'їзної колії по вазі 2304 тон/бр, не більше 25 завантажених вагонів.

Відповідно до п. 12 договору про експлуатацію, для під'їзної колії встановлюються такі терміни перебування на ній вагонів - 9,5 год.

Разом з тим, відповідно до пункту 11 договору (в редакції додаткової угоди № 3 від 25.10.2016 р. (а.с. 185 том 1) сторонами погоджено, що максимальна переробна спроможність вантажних пунктів: 106 (максимальна подача).

Пунктом 14 договору про експлуатацію визначено, що вагони подаються: ТОВ "Подільська будівельна індустрія", ПП ПКФ "Будіндустрія".

Даний договір укладається терміном на 5 років з 01.05.2014 по 01.05.2019 (п. 21 договору).

Додатковою угодою № 3 від 03.12.2015 р. до договору про експлуатацію було змінено назву Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" на Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця». (том 1, а.с. 184)

03.03.2015 р. між Державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-Західна залізниця" (далі - залізниця) та Публічним акціонерним товариством "Подільський цемент" (далі - вантажовласник) укладено договір № 2154 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги, предметом якого є надання залізницею вантажовласнику послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів та проведенням розрахунків за ці послуги. (том 1, а.с. 59)

Пунктом 2.1. договору передбачено, що вантажовласник має право, зокрема отримувати від залізниці послуги, передбачені Статутом залізниць України, даним договором, діючими Правилами перевезень затвердженими наказом Міністерства транспорту України, діючими Тарифним керівництвом № 1, затвердженим наказом Міністерства транспорту України та іншими нормативно-правовими актами та документами розпорядчого характеру, що регулюють питання, пов'язані з перевезенням та проведенням розрахунків.

Згідно п. 2.2. договору, залізниця зобов'язана, зокрема, для централізованих розрахунків відкрити вантажовласнику особовий рахунок 7295755 і код вантажовідправника, одержувача 5268; приймати до перевезення та видавати вантажі вантажовласника, подавати під навантаження/вивантаження вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами і заявками вантажовласника та надавати йому додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, в тому числі за вільними тарифами, перелік яких зазначається в додатку до даного договору; здійснювати розрахунки безготівкові та готівкою з вантажовласником за перевезення вантажів і надані додаткові послуги згідно з діючими тарифами, вести облік нарахованих і сплачених сум та на вимогу надавати вантажовласнику відповідні розрахункові документи через станцію (ЄТезПД) Гуменці; списувати з особового рахунку вантажовласника відповідні суми (провізну плату, додаткові збори, плату за користування вагонами і контейнерами, штрафи, пеню) на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей за користування вагонами, контейнерами і т. ін.

Пунктом 3.1. договору сторони погодили, що вантажовласник здійснює попередню оплату залізниці шляхом перерахування коштів на рахунок № 2665 в Головне управління по м. Києву та Київській області АТ "Ошадбанк", МФО 322669, код 04713033. Одержувач; ЄТехПД ДТГО "Південно-Західна залізниця". Одержані кошти залізниця зараховує на особовий рахунок вантажовласника. Послуги вантажовласнику за цим договором надаються за умови наявності попередньої оплати на його особовому рахунку.

У відповідності до умов пункту 3.2. сторони погодили, що сума попередньої оплати на особовому рахунку вантажовласника (зменшення якої не допускається) визначається із розрахунку середньодобового обсягу перевезень за відпрацьовані дні попереднього або поточного місяця. Сторони погоджують розмір попередньої оплати у сумі середньодобового обсягу перевезень за п'ять діб.

Відповідно до п. 3.3. договору, залізниця відображає відповідні суми (провізну плату, додаткову збору, плату за користування вагонами (контейнерами) штрафи, пеню) в особовому рахунку вантажовласника на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (котейнерами) і т. ін. оформлених в паперовому або електронному вигляді.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що у разі відсутності на особовому рахунку вантажовласника коштів, необхідних для оплати перевезення та додаткових послуг, а також відмови від оплати наданих послуг, залізниця припиняє приймання, видачу вантажів та надання додаткових послуг згідно зі статтею 62 Статуту з одночасним віднесенням відповідальності на вантажовласника за невиконання плану перевезень (статті 106, 108 Статуту), затримку вагонів контейнерів та зберігання вантажу, що надійшов і реалізувати його для покриття заборгованості.

Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє 3 роки. Кожна сторона вправі розірвати договір до закінчення терміну його дії з попереднім повідомленням іншої сторони не менше ніж за десять днів (п.п. 7.1., 7.2. договору).

Додатком № 1 до договору № 2154 (а.с. 62 том 1) про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги від 03.03.2015 р. сторони досягли згоди про застосування вільних тарифів (зборів), відповідні ставки введені в дію з 01.01.2014 і чинні до скасування або введення в дію нових ставок тарифу (збору).

За твердженнями позивача, протягом лютого-квітня 2017 року працівники залізничної станції Гуменці затримували вагони на станції, складали акти затримок вагонів та накопичувальні картки, на підставі яких без згоди та підпису вантажовласника відбулося нарахування плати за зберігання вантажів та подальше списання коштів у розмірі 1 025 537,60 грн. з особового рахунку позивача, на підтвердження чого позивач надав накопичувальні картки № 28020136 від 28.02.2017, № 01040255 від 01.04.2017, № 03040259 від 03.04.2017, № 05040265 від 05.04.2017, № 06040269 від 06.04.2017, № 06040270 від 06.04.2017, № 07040272 від 07.04.2017, № 07040271 від 07.04.2017 та № 10040281 від 10.04.2017.

В матеріалах справи містяться листи від 30.03.2017 р. (а.с. 77 том 1) та від 03.04.2017 р. (а.с. 75 том 1), в яких позивач просив відповідача анулювати акти на затримку вагонів та забезпечити передачу відображених у актах 153 вагони із вантажем на під'їзну колію ПАТ "Подільський цемент" з метою уникнення в подальшому нарахування коштів за зберігання вантажу на коліях станції, а також повідомив відповідача, що відповідно до технічного паспорту під'їзної колії ПАТ "Подільський цемент" загальна місткість вагонів виходячи з корисної довжини колій та розрахунку норм закріплення вагонів гальмовими башмаками становить більше 300 одиниць рухомого складу, при цьому на даний час на під'їзній колії знаходиться 157 вагонів з вантажем та 72 порожніх під навантаження.

Листом № М-7/765 від 05.04.2017 р. (а.с. 83 том 1) відповідач повідомив позивача, що відповідно до Єдиного технологічного процесу роботи станції та під'їзної колії і п. 11 договору сумарна кількість вагонів, яка може одночасно перебувати на вантажних фронтах 106, з яких 13- на вантажних фронтах контрагентів ТОВ "Подільська будівельна індустрія" та ПП ВКФ "Будіндустрія" - 5 та 8 вагонів відповідно, кількість вагонів яка може одночасно перебувати на під'їзній колії встановлюється виходячи з основних характеристик вантажних фронтів, які чітко визначені у ЄТП, яке розроблено підприємством позивача.

Позивачем на адресу відповідача направлялись претензії від 22.06.2017 р. за № 16-2131 та від 15.09.2017 р. за № 16-2874, в яких позивач просив відповідача вжити заходи щодо повернення на особовий рахунок ПАТ "Подільський цемент" № 7295755 з кодом одержувача 5268 зайво списані кошти у розмірі 1 025 537, 60 грн. - збір за зберігання вантажів при перевезенні ( том 1 а. с. 96).

Оскільки відповіді на претензії позивач не отримав, звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що підстав для затримки вагонів, нарахування плати за зберігання вантажів, складання накопичувальних карток і списання коштів з особового рахунку позивача протягом лютого-березня 2017 року не було, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача 1 025 537,60 грн. - збір за зберігання вантажів.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що на під'їзних коліях позивача перебувало одночасно значно більше вагонів ніж 106, що призвело до затримки завантажених вагонів на станційних коліях, залізницею нараховано та стягнуто плату за зберігання вагонів в розмірі 1 025 537,6 грн. Також, зазначив , що позивачем у встановленому законом порядку не доведено, що затримка вагонів у період з лютого - квітня 2017 на станції Гуменці відбулась з вини залізниці.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

23.02.2012 року Верховною Радою України прийнято Закон України за № 4442-VІ "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування".

Постановою Кабінету Міністрів України № 200 від 25.06.2014 року постановлено утворити Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування (Укрзалізниця), які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1, до якого входить Державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця" ().

Відповідно до статті 108 Цивільного кодексу України, перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.

Стаття 59 Господарського кодексу України визначає, що реорганізація може проводитися, шляхом: злиття, приєднання, поділу, перетворення.

У разі злиття суб'єктів господарювання усі майнові права та обов'язки кожного з них переходять до суб'єкта господарювання, що утворений внаслідок злиття.

Відповідно до статті 106 Цивільного кодексу України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників (частина 1 статті 104 Цивільного кодексу України)

21.10.2015 р. проведено державну реєстрацію публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Крім того, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) підтверджується, що дана юридична особа є правонаступником Державного територіально - галузевого об'єднання "Південно-західна залізниця" (01034, м. Київ, вул. Лисенка, 6; ідентифікаційний код 04713033). (а.с. 128 том 1 )

Таким чином, публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" є правонаступником державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця".

Як унормовано вимогами статті 306 ГК України - перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Стаття 908 Цивільного кодексу України, яка кореспондується із вимогами ст. 306 Господарського кодексу України, передбачено, що загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статей 909 Цивільного кодексу України, 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з частиною 5 ст. 307 Господарського суду України визначено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій і громадян, які користуються залізничним транспортом, визначаються Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457.

Статтею 2 Статуту залізниць України (далі - Статут) передбачено, що обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом визначає Статут залізниць України.

Згідно з ст. 5 Статуту залізниць України, на підставі даного Статуту Мінтранс затверджує:

а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила);

б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів;

в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів);

г) інші нормативні документи.

Як унормовано, відповідно до ст. 7 Статуту залізниць України - залізниці здійснюють перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти між станціями, відкритими для виконання відповідних операцій. Станції здійснюють операції, пов'язані з перевезенням пасажирів, багажу і вантажобагажу з прийняттям видачею вантажів вагонними, дрібними відправками та в контейнерах, а за договорами з відправниками та одержувачами - їх навантаження і вивантаження. Станції можуть відкриватися для проведення усіх або окремих операцій.

Як стверджує позивач, протягом лютого-квітня 2017 року працівники залізничної станції Гуменці затримували вагони на станції, складали акти затримок вагонів та накопичувальні картки, на підставі яких без згоди та підпису вантажовласника відбулося нарахування плати за зберігання вантажів та подальше списання коштів у розмірі 1 025 537, 60 грн. з особового рахунку позивача, на підтвердження чого надав накопичувальні картки № 28020136 від 28.02.2017, № 01040255 від 01.04.2017, № 03040259 від 03.04.2017, № 05040265 від 05.04.2017, № 06040269 від 06.04.2017, № 06040270 від 06.04.2017, № 07040272 від 07.04.2017, № 07040271 від 07.04.2017 та № 10040281 від 10.04.2017. (а.с. 64-74 том 1)

У відповідності до ч.ч. 1, 2, 4 статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників та одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт").

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, в період з лютого - квітня 2017 на станції Гуменці, у зв'язку з затримкою вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта залізницею складені акти загальної форми (форма ГУ-23, том 1, а.с. 222-290):

- №352: час початку затримки вагонів - 23.02.2017, 08 год 20 хв. (акт № 337 від 23.02.2017), час закінчення затримки вагонів - 24.02.2017, 12 год. 10 хв.;

- № 369: час початку затримки вагонів 24.02.2017, 02 год. 40 хв. (акт № 345 від 24.02.2017), час закінчення затримки вагонів 25.02.2017, 09 год. 40 хв.;

- № 368: час початку затримки вагонів 23.02.2017, 12 год. 00 хв. (акт № 338 від 23.02.2017), час закінчення затримки вагонів 25.02.2017, 09 год. 40 хв.;

- № 353 час початку затримки вагонів 23.02.2017, 12 год. 00 хв. (акт № 338 від 23.02.2017), час закінчення затримки вагонів 24.02.2017, 12 год. 50 хв.;

- 367: час початку затримки вагонів 22.02.2017, 17 год. 40 хв. (акт № 333 від 22.02.2017), час закінчення затримки вагонів 25.02.2017, 09 год. 40 хв.;

- № 343: час початку затримки вагонів 22.02.2017, 17 год. 10 хв. (акт № 333 від 22.02.2017), час закінчення затримки вагонів 23.02.2017, 21 год. 10 хв.;

- № 737: час початку затримки вагонів 30.03.2017, 10 год. 50 хв. (акт № 697 від 30.03.2017), час закінчення затримки вагонів 31.03.2017, 17 год. 10 хв.;

- № 738; час початку затримки вагонів 30.03.2017, 04 год. 20 хв. (акт № 690 від 30.03.2017), час закінчення затримки вагонів 31.03.2017, 17 год. 30 хв.;

- № 744: час початку затримки вагонів 31.03.2017, 02 год. 50 хв. (акт № 719 від 31.03.2017), час закінчення затримки вагонів 01.04.2017, 05 год. 00 хв.;

- № 757: час початку затримки вагонів 01.04.2017, 09 год. 20 хв. (акт № 720 від 01.04.2017), час закінчення затримки вагонів 02.04.2017, 12 год. 00 хв.;

- № 810: час початку затримки вагонів 01.04.2017, 04 год. 20 хв. (акт № 743 від 01.04.2017), час закінчення затримки вагонів 06.04.2017, 09 год. 40 хв.;

- № 811: час початку затримки вагонів 01.04.2017, 12 год. 20 хв. (акт № 747 від 01.04.2017), час закінчення затримки вагонів 06.04.2017, 09 год. 40 хв.;

- № 812: час початку затримки вагонів 02.04.2017, 11 год. 00 хв. (акт № 758 від 02.04.2017), час закінчення затримки вагонів 06.04.2017, 09 год. 40 хв.;

- № 809: час початку затримки вагонів 01.04.2017, 04 год. 20 хв. (акт № 743 від 01.04.2017), час закінчення затримки вагонів 06.04.2017, 09 год. 20 хв.;

- № 808: час початку затримки вагонів 03.04.2017, 13 год. 15 хв. (акт № 771 від 03.04.2017), час закінчення затримки вагонів 06.04.2017, 09 год. 20 хв.;

- № 831: час початку затримки вагонів 01.04.2017, 02 год. 30 хв. (акт № 742 від 01.04.2017), час закінчення затримки вагонів 07.04.2017, 11 год. 00 хв.;

- № 830: час початку затримки вагонів 01.04.2017, 09 год. 20 хв. (акт № 745 від 01.04.2017), час закінчення затримки вагонів 07.04.2017, 11 год. 00 хв.;

- № 829: час початку затримки вагонів 05.04.2017, 13 год. 40 хв. (акт № 795 від 05.04.2017), час закінчення затримки вагонів 07.04.2017, 11 год. 00 хв.;

- № 853: час початку затримки вагонів 05.04.2017, 17 год. 40 хв. (акт № 801 від 05.04.2017), час закінчення затримки вагонів 08.04.2017, 15 год. 00 хв.;

- № 782: час початку затримки вагонів 02.04.2017, 08 год. 25 хв. (акт № 753 від 02.04.2017), час закінчення затримки вагонів 04.04.2017, 12 год. 30 хв.;

- № 784: час початку затримки вагонів 31.03.2017, 11 год. 30 хв. (акт № 728 від 31.03.2017), час закінчення затримки вагонів 04.04.2017, 14 год. 30 хв.;

- № 785: час початку затримки вагонів 31.03.2017, 11 год. 30 хв. (акт № 728 від 31.03.2017), час закінчення затримки вагонів 04.04.2017, 15 год. 00 хв.;

- № 786: час початку затримки вагонів 31.03.2017, 17 год. 30 хв. (акт № 739 від 31.03.2017), час закінчення затримки вагонів 04.04.2017, 15 год. 50 хв.

Згідно з п. 42 Статуту залізниць України, залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня. Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції. Одержувач може визначити спосіб повідомлення. Якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами (контейнерами) і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення. За угодою між одержувачем і станцією вагони (контейнери) можуть подаватися без попереднього повідомлення.

Відповідно до п.46 Статуту, одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої год дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої год дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Разом з тим, ст. 119 Статуту залізниць України, пунктів 2, 15 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 року за № 165/3458 (далі - Правила № 113) передбачено , що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх вантажовласнику. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Відповідно до п.п. 3, 4 Правил користування вагонами і контейнерами облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Пам'яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.

Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред'явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов'язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під'їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

У відповідності до п.п. 6, 8, 9, 10, 12, 13 Правил користування вагонами і контейнерами, усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у год та хв.) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери. Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником). Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці. Час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером.

Відповідно до п.п. 8, 9 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року (далі Правила № 644), збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). За зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у т. ч. під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки. Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми.

Згідно з вимогами Єдиного технологічного процесу роботи під'їзної колії ПАТ "Подільський цемент" та станції примикання Гуменці Південно-Західної залізниці, погодженого сторонами, а також відповідно до вимог п. 11 Договору № 379 від 01 травня 2014 року, сумарна кількість вагонів, яка може одночасно перебувати на вантажних фронтах ПАТ "Подільський цемент" складає 106 вагонів, з яких 13 вагонів - на вантажних фронтах контрагентів: ТОВ "Подільська будівельна індустрія" та ПП ВКФ "Будіндустрія" - 5 та 8 вагонів відповідно.

Колегія суддів, звертає увагу на те, що Єдиний технологічний процес роботи під'їзної колії ПАТ "Подільський цемент" та станції примикання Гуменці Південно-Західної залізниці розроблений за ініціативи позивача, затверджений головою правління товариства і обов'язковий для виконання працівниками акціонерного товариства та причетними працівниками Південно-Західної залізниці.

При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що судом першої інстанції невірно визначено кількість вагонів, які можуть одночасно перебувати на під'їзній колії ПАТ «Подільський цемент», оскільки позивач, особисто під час укладання договору № 379 від 01 травня 2014 року про експлуатації залізничної під'їзної колії на станції Гуменці Південно-Західної залізниці, погодив сумарну кількість вагонів, яка може одночасно перебувати на вантажних фронтах ПАТ «Подільський цемент», підписавши вимоги п.11 додатку 1 графи 9 вищевказаного договору, у якому визначено, що сумарна кількість вагонів складає 106 вагонів, з яких 13 вагонів - на вантажних фронтах контрагентів: ТОВ «Подільська будівельна індустрія» та ПП ВКФ «Будіндустрія» - 5 та 8 вагонів відповідно.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, акти загальної форми складені на станції Гуменці про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції, підписані працівниками станції із зауваженням про відмову вантажовласника - ПАТ "Подільський цемент" від підпису.

У матеріалах справи відсутні докази того, що позивач звертався до відповідача із запереченнями проти складання актів про затримку вагонів та інформації зазначеної у відповідних актах.

Згідно п. 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 за № 334, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за N 567/6855, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами. Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Колегія суддів не може прийняти до уваги твердження скаржника про те, що складені загальні акти не є належними доказами з причин нібито їх одностороннього складання представниками відповідача, без участі представника ПАТ «Подільський цемент» , оскільки вищевказані акти містить відмітку про відмову представника ПАТ « Подільський цемент» від підписання акта та на відміну від комерційного акту, стосовно обов'язковості його підписання представниками обох сторін, пункт 3 Правил складання актів лише зазначає про те, що акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідчені обставин, що стали підставою для складання акту, але не менше як двом особами.

Оскільки позивач відмовився від підписання актів загальної форми, в порушення пункту 4 розподілу 2 Правил користування вагонами та контейнерами, представники залізниці були змушені посвідчити обставини в односторонньому порядку, після чого уже два працівники у складеному наступному акті загальної форми, засвідчили обставини відмови від підпису.

Щодо доводів апеляційної скарги про неправомірність застосування відповідачем підвищеного тарифу за зберігання вантажів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Положеннями Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги (Тарифне керівництво № 1), затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 р. за № 317 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.04.2009 р. за № 340/16356, встановлені розміри зборів за зберігання вантажів, тобто збір за зберігання вантажів є регульованим тарифом і не потребує додаткового погодження сторонами. Так, відповідно до п.2.1 розділу 3 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України - після закінчення безоплатного зберігання нараховується збір за кожну добу в розмірі 4,0 грн. за одну тонну. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округлюється до повної.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Статуту залізниць України умови та порядок організації перевезення в усіх видах сполучення визначаються Правилами.

Внесення плати за користування вагонами і контейнерами здійснюється в порядку, установленому Правилами розрахунків за перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 і зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 864/5085.

Відповідно до п. 1.10. Правил розрахунків за перевезення вантажів платежі, збори, які виникли через затримку вагонів (контейнерів) з вантажами під час перевезення з вини відправника, оформляються станцією затримки відповідними документами, які надсилаються на станцію відправлення для стягнення цих платежів, зборів з відправника.

При цьому відповідно до п. 2.6 Правил розрахунковий підрозділ веде облік надходження коштів на особовий рахунок платника і використання їх платником для оплати перевезень та наданих залізницею послуг. Облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток (додаток 3), відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису). Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику. У випадках, визначених чинним законодавством, на суми платежів і зборів, що підлягають сплаті, залізниця нараховує податок на додану вартість, сума якого відображається в особовому рахунку платника.

Відповідно до ст.36 Статуту залізниць України, у разі виникнення ускладнень на станції у зв'язку з несвоєчасним вивантаженням і вивезенням вантажів начальник залізниці має право збільшувати розмір збору за їх збереження до двократного розміру.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, матеріали справи містять акти загальної форми ГУ-23, що підтверджують момент та час затримки вагонів.

На підставі вказаних актів загальної форми, які складено відповідно до приписів чинного законодавства, що регулюють вказані правовідносини, як це передбачено п. 10 Правил користування вагонами і контейнерами та п. 9 Правил зберігання вантажів, було розраховано плату за користування вагонами, про що були складені відповідно до умов договору накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов'язаних з перевезенням вантажів.

Таким чином, враховуючи умови договору, оскільки на під'їзних коліях позивача перебувало одночасно більше вагонів, ніж 106, що призвело до затримки завантажених вагонів на станційних коліях та про що було складено акти загальної форми, залізницею правомірно нараховано плату за зберігання вантажу при перевезенні в сумі 1 025 537,60 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність тверджень позивача, що затримка вагонів у період з лютого - квітня 2017 на станції Гуменці відбулась з вини залізниці, у зв'язку з чим позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Подільський цемент" до Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця" про стягнення 1 025 537, 60 грн. не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Відповідно до ст. ст. 73,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 01.02.2018 року у справі № 910/17085/17, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Подільський цемент" на рішення господарського суду міста Києва від 01.02.2018 року у справі № 910/17085/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 01.02.2018 року у справі № 910/17085/17 залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Матеріали справи № 910/17085/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 23.05.2018 р.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко