ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/606/18
Господарський суд Одеської області у складі:

судді Волкова Р.В.

секретар судового засідання - Кришталь Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості; (68600, Одеська область, м.Ізмаїл, пр.Суворова,32)

до відповідача: Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства (Західно-Чорноморська рибоохорона) (65110, м.Одеса, вул.Балківська,12В)

про стягнення 22000,36 грн.;

Представники сторін:

Від позивача: не з`явився.

Від відповідача: не з`явився.

встановив:

Позивач, Ізмаїльський міськрайонний центр зайнятості звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача, Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства (Західно-Чорноморська рибоохорона) про стягнення 22000,36 грн. допомоги по безробіттю, виплаченої ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач безпідставно отримав кошти на допомогу по безробіттю, які були виплачені ОСОБА_1 у розмірі 22 000, 36 грн.

Відповідач, Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства (Західно-Чорноморська рибоохорона), явку свого представника в судові засідання не забезпечив, про поважність причин відсутності не повідомив, витребувані документи та відзив на позовну заяву не надав, у зв'язку з чим, справа розглядається за наявними документами в матеріалах справи.

У судовому засіданні від 24.05.2018 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку в порядку ст.240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача у попередньому судовому засіданні, суд встановив наступне.

Ізмаїльський міськрайонний центр зайнятості (позивач, Ізмаїльський МРЦЗ) є державною установою у централізованій системі державних установ державної служби зайнятості, виконує завдання і функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття, визначені законами України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про зайнятість населення» на території м. Ізмаїл та Ізмаїльського району. Згідно з п. 4 Положення Ізмаїльський МРЦЗ є неприбутковою державною установою, що фінансується за рахунок коштів Фонду.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, був звільнений з роботи 23.12.2016 за скороченням штату (згідно з п.1. ч. 1 ст. 40 КЗпП України) з посади головного державного інспектора Ізмаїльського територіального відділу Західно- Чорноморської рибоохорони згідно з наказом від 23.12.2016 № 187-о. Після звільнення ОСОБА_1 звернувся до Ізмаїльського МРЦЗ з метою свого працевлаштування.

07.02.2017р. ОСОБА_1 наказом директора Ізмаїльського МРЦЗ був наданий статус безробітного та з 14.02.2017 призначена допомога по безробіттю у розмірі, передбаченому п.п. 1,3,4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

На підставі постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2017 у справі №815/436/17, наказом Західно-Чорноморської рибоохорони Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства від 09.01.2018 № І-о було скасовано наказ від 23.12.2016р. № 187-о про звільнення ОСОБА_1, поновлено ОСОБА_1 на роботі з 23.12.2016р.

Відповідно до абзацу 10 підпункту 1 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 20 березня 2013 року № 198, центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

З 09.01.2018 року припинено реєстрацію в центрі зайнятості ОСОБА_1 в звязку із поновленням його на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

В період з 02.07.2017 по 30.10.2017р. та з 27.11.2017р. по 09.01.2018р., під час перебування на обліку безробітних в Ізмаїльському МРЦЗ ОСОБА_1 отримав допомогу по безробіттю у загальному розмірі 22000,36грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

У відповідності до значеного, в порядку ч,4 ст.35 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», з роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Згідно з п.11 частини 1 статті 22 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що одним із основних завдань центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції є здійснення контролю за використанням роботодавцями та безробітними коштів Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Також згідно зі ст. 28 Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування, роботодавці несуть відповідальність за шкоду, заподіяну застрахованим особам або страховикам внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обов'язків із загальнообов'язкового державного соціального страхування, відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» спори, що виникають із правовідносин за цим Законом вирішуються в судовому порядку.

19.01.2018р. позивач направив на адресу відповідача лист-претензію № 32/07/07 з вимогою повернути незаконно виплачену допомогу по безробіттю ОСОБА_1, яку, згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідач отримав 22.01.2018 та залишив без відповіді.

Відповідно до ч.1 ст.43 Закону України „Про зайнятість населення статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені ст.1166 ЦК України, згідно з чч.1,2,4 якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ст.1173 ЦК України, згідно з якою шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідальність органу державної влади настає у випадку незаконного рішення, незаконної дії чи бездіяльності, шкідливого результату такої поведінки (шкода), причинного звязку між протиправною поведінкою і шкодою.

Вказаний спір про стягнення зазначених коштів не є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень, який у спірних правовідносинах не здійснює владні управлінські функції; також згідно зі ст. 177 Цивільного кодексу України гроші є обєктами цивільних прав, - тому цей спір має приватно-правовий, а не публічний характер, в звязку із чим його вирішення не належить до юрисдикції адміністративних судів. Аналогічні правові позиції висвітлено у постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 справа № 21-2735а16, 813/2964/14; від 22.09.2015 справа № 21-2209а15 (804/6131/14) та від 22.09.2015 справа № 21-1884а15.

За захистом своїх прав позивач звернувся до господарського суду Одеської області.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.73 Господарського процесуального Кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з п.1 ст.86 Господарського процесуального Кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення з відповідача сума допомоги по безробіттю, яка була виплачена ОСОБА_1 за періоди перебування його на обліку в якості безробітного в Ізмаїльському міськрайонному центрі зайнятості за період з 02.07.2017р. по 30.10.2017р. та з 27.11.2017р. по 08.01.2018р., у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.ст.123, 129 Господарського процесуального Кодексу України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 34, 35, 39 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст. ст. 11, 15, 16, 1173 ЦК України, ст. ст. 22, 43 Закону України «Про зайнятість населення», ст. ст. 4,46, 73, 74, 75, 77, 79, 86, 91, 98, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості до Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства (Західно-Чорноморська рибоохорона) про стягнення 22000,36грн. - задовольнити.

2. Стягнути з Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства (Західно-Чорноморська рибоохорона) (65110, м. Одеса, вул. Балківська,12В, код 35050673) на користь Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, пр-т Суворова, 32, код 20997047, банк: ГУ ДКСУ в Одеській обл., МФО 828011, п/р 0014) допомогу по безробіттю, виплачену ОСОБА_1 в сумі 22000/двадцять дві тисячі/грн. 36коп. та 1762/одну тисячу сімсот шістдесят дві/грн. 00коп. витрат на сплату судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом двадцяти днів з моменту складення повного рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 24.05.2018 року.

Повний текст рішення складений 29 травня 2018 р.

Суддя Р.В. Волков