РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року Справа № 906/1159/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Саврій В.А. , суддя Огороднік К.М.

секретар судового засідання Саган І.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Янкевич Л.Д., довіреність № 007.1-62-0518 від 02.05.18 р.;

від відповідача: не з'явився;

від третіх осіб: не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" на рішення господарського суду Житомирської області, ухваленого 19.02.18р. суддею Тимошенко О.М. у м.Житомирі, повний текст складено 28.02.18р. у справі № 906/1159/17

за позовом Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз"

до Фізична особа-підприємець Жолдак Віктор Миколайович

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- ОСОБА_4;

- Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

про стягнення 40 298,65 грн

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" звернулося до суду з позовом про стягнення з Фізичної особи - підприємця Жолдака Віктора Миколайовича 40298,65 грн. майнової шкоди, яка виникла внаслідок пошкодження газопроводу водієм відповідача ОСОБА_4 у зв'язку з наїздом транспортним засобом на газопровід позивача, та складається з усунення наслідків пошкодження газопроводу у розмірі 37918,45 грн. та витоку природного газу на суму 2380,20 грн.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 19.02.2018 р. у справі №906/1159/17 (суддя Тимошенко О.М.) позов задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Жолдака Віктора Миколайовича на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" 2380,20 грн. в рахунок відшкодування шкоди, 94,50 грн. судового збору. В позові в частині стягнення 37918,45 грн. відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Житомирської області від 19.02.2018р. в частині відмови в задоволені позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.04.2018 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" на рішення господарського суду Житомирської області від 19.02.2018 р. у справі № 906/1159/17, розгляд апеляційної скарги призначено на 22.05.2018 р.

10.05.2018 на адресу суду від ФОП Жолдака В.М. надійшов відзив в якому відповідач просить суд залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Треті особи не скористалися правом подачі відзиву на апеляційну скаргу.

21.05.2018 на електрону адресу Рівненського апеляційного господарського суду надійшло клопотання Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", відповідно до якого товариство просить проводити розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідач та треті особи не забезпечили явку представників в судове засідання.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Коростенським міськрайонним судом Житомирської області у справі №279/2490/17 встановлено, що ОСОБА_4, 28.06.2017 року о 15 годині 00 хвилин, на вул.Південній в м.Коростень Житомирської області, керуючи автомобілем "Камаз", державний номерний знак AM2823АО, не врахував особливостей вантажу та дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив пошкодження труби газопроводу, яка проходила над проїжджою частиною. В результаті даної ДТП труба газопроводу, що належить ПАТ "Житомиргаз", зазнала механічних пошкоджень, чим порушив п.п. 1.5, 2. 3 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Матеріалами справи стверджується, що під час вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди громадянин ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з відповідачем.

25.07.2017 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області виніс постанову у справі № 279/2490/17, в якій визнав водія ОСОБА_4 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Позивач зазначає, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 004548 від 28.06.17; постановою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.07.17 у справі №279/2490/17 про притягнення водія до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП; заявкою слюсаря аварійної служби; актом комісії у складі працівників позивача, місцевого мешканця та слідчого СВ Коростенського ВП; актом надання послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 30.06.17; довідкою від 19.12.17 про перебування газопроводу на балансі позивача Публічному акціонерному товариству "Житомиргаз" завдано майнової шкоди в розмірі 40298,65 грн., яка складається з вартості робіт з усунення наслідків пошкодження газопроводу та повторного підключення населення до газопостачання у розмірі 37918,45 грн., а також вартості природного газу на суму 2380,20 грн., виток якого стався в результаті пошкодження газопроводу.

Відповідно до ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Зобов'язання, що виникають внаслідок заподіяння шкоди, належать до позадоговірних зобов'язань. Ці правовідносини регулюються Главою 82 "Відшкодування шкоди" ЦК України.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Статтею 22 ЦK України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1187 ЦK України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відтак, виходячи з наведених вище норм та обставин, місцевий господарський суд дійшов підставного висновку про правомірність заявлення даного позову саме до ФОП Жолдака В.М., як належного суб'єкта відповідальності.

Щодо розміру заявленої до стягнення шкоди колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно довідки Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" від 19.12.17 газопровід низького тиску в м. Коростень по вул. Південна, пров.Південний, інвентарний номер 30305159, обліковується на балансі ПАТ"Житомиргаз" з вартістю 174554,75грн. (а.с.25).

Згідно розрахунку позивача (а.с.15), у зв'язку з пошкодженням труби, об'єм витоку природного газу становить 276 м3.

Вартість природного газу, з якої виходив Позивач при розрахунку завданих збитків, відповідає ціні, за якою ПАТ "Житомиргаз" закуповував природний газ у ПАТ "Укртрансгаз" у червні 2017 року, що становить 8 623,91 грн з ПДВ за 1000 куб.м.

На підтвердження ціни природного газу надано розрахунок вартості послуг балансування природного газу та Акт наданих послуг з транспортування природного газу у червні 2017 №06-17-/П12 від 30.06.17 (а.с.23,24).

Розрахунок об'єму витоку газу позивачем здійснено відповідно до Кодексу газорозподільних систем.

За даних обставин, колегія суддів вважає доведеним позивачем розмір шкоди в сумі 2380,20 грн., яка полягає у вартості газу, виток якого стався в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Одночасно є обґрунтованим висновок суду в частині відмови у стягненні майнової шкоди в розмір 37918,45 грн. з усунення наслідків пошкодження газопроводу.

Відповідно до статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, на підтвердження витрат по відновленню пошкодженого газопроводу та витрат пов'язаних з пуском газу до споживачів позивачем подано Акт приймання виконаних робіт по відновленню газопостачання після ДТП за червень 2017 (а.с.18), згідно якого загальна вартість робіт та матеріалів становить 37918,45 грн., та локальний кошторис на будівельні роботи № 6-1-1, який затверджений технічним директором ПАТ "Житомиргаз" 27.01.17 (а.с. 64).

Згідно зі статтями 1, 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Будь-які документи (у тому числі акти виконаних робіт мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції, що призводять до змін в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства).

Однак, акт зазначеним вимогам не відповідає.

Судом відмічається, що акт не містить дати та місця його складання; замовником робіт зазначений ОСОБА_4 (водій, а не відповідач); не зазначений зміст та обсяг господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції та правильність її оформлення; відсутній підпис відповідальної особи зі сторони відповідача або відмітка про відмову відповідача від підписання. Відтак, місцевий господарський суд підставно відмітив, що акт складений односторонньо позивачем, вартість, види та характер витрат і робіт, які містить акт жодним чином не підтверджені, а тому правильно не взяв до уваги даний доказ при вирішені спору з урахуванням ст.86 ГПК України.

За статтею 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також за статтею 13 ГПК України на засадах змагальності.

Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення обставин справи і правильного застосування законодавства; натомість, учасники судового процесу та їх представники за частиною першою статті 43 Господарського процесуального кодексу України зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Добросовісність використання процесуальних прав передбачає також здійснення їх стороною в межах розумного строку, необхідного для визначення певної процесуальної дії, та в межах законодавчо встановленого строку для розгляду справи чи скарги.

Разом з тим, позивач до апеляційної скарги додані копії оборотно-сальдової відомості по рахунку 221 за червень 2017; оборотно-сальдової відомості по рахунку 201 за червень 2017; калькуляції ціни на авто послугу (для фізичних та юридичних осіб) (без вартості палива); наказу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" від 27.01.2017 № 05.2Н19-0117 "Про введення в дію тарифів по обслуговуванню населення та підприємств"; калькуляції вартості робіт (витрати), затверджену 27.01.2017 року (шифр роботи 1174); калькуляції вартості робіт (витрати), затверджену 27.01.2017 року (шифр роботи 1166); калькуляції вартості робіт (витрати), затверджену 27.01.2017 року (шифр роботи 1251); калькуляції вартості робіт (витрати), затверджену 27.01.2017 року (шифр роботи 781); калькуляції вартості робіт (витрати), затверджену 27.01.2017 року (шифр роботи 1282); калькуляції вартості робіт (витрати), затверджену 27.01.2017 року (шифр роботи 1267); калькуляції вартості робіт (витрати), затверджену 27.01.2017 року (шифр роботи 1337 та 1341); калькуляції вартості робіт (витрати), затверджену 27.01.2017 року (шифр роботи 1254); калькуляції вартості робіт (витрати), затверджену 27.01.2017 року (шифр роботи 1374); локальний кошторис на будівельні роботи № 6-1-1вд 27.01.2017 року.

При цьому позивач не обґрунтував неможливість подання цих доказів до суду першої інстанції.

З огляду на норми ст. 269 ГПК України колегя суддів не надає оцінку вказаним вище документам, оскільки Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" не обґрунтувало неможливість його подання до суду першої інстанції.

Стосовно доводів відповідача про те, що апеляційна скарга підписана неуповноваженим представником судом відмічається наступне. Відповідно до ч.1 ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Судова колегія зауважує, що відповідно до ч. 1,2 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Згідно із п.2 ч.5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на наведене, судова колегія прийшла до висновку, що головний юрисконсульт Управління в Житомирській області Адвокатського об'єднання "Правовий альянс" Черниш М.В. є належним представником позивача та мав право подати апеляційну скаргу.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Колегія суддів вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними, документально необґрунтованими та такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору. Відтак, скаржник, в порушення вимог ст.ст. 73, 74, 76-80, 91 ГПК України, не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права (стаття 276 ГПК України).

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Житомирської області від 19.02.2018р. ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" від 23.03.18р. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Житомирської області від 19.02.2018р. у справі №906/1159/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу № 906/1159/17 повернути господарському суду Житомирської області .

Повний текст постанови складений "25" травня 2018 р.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Огороднік К.М.