ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2018р. Справа №914/501/18

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл України», с. Ставчани Пустомитівського району Львівської області,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Довгополої Лесі Теодозіївни, м. Львів,

про: стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 8165,02 грн.

Суддя Козак І.Б.

при секретарі Гелеш Г.М.

Представники:

від позивача: Рачкевич Н. В.- представник (довіреність №4 від 21.11.2017р.),

від відповідача: не з'явився.

На розгляд господарського суду Львівської області Товариством з обмеженою відповідальністю «Рітейл України» подано позов до відповідача Фізичної особи-підприємця Довгополої Лесі Теодозіївни про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 8165,02 грн.

Ухвалою суду від 23.03.2018р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та підготовче засідання призначено на 08.05.2018р. Ухвалою суду від 08.05.2018р. розгляд справи відкладався на 17.05.2018р.

У судовому засіданні 17.05.2018р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем не здійснено повної оплати за орендоване приміщення в розмірі 6' 000,00 грн. за період з травня по жовтень 2017р. Крім того, позивачем нараховано відповідачу 1018,17 грн. пені, 600,00 грн. штрафу, 111,00 грн. 3% річних та 435,85 грн. інфляційних втрат.

У судові засідання 08.05.2018р. та 17.05.2018р. представник відповідача не з'явився, хоча належно був повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання. Ухвали суду, надіслані на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 79020, м. Львів, вул..Ю.Липи, 16/60, повернулися з відділення поштового зв'язку із зазначенням причини повернення: «за терміном зберігання». Вимог ухвали суду не виконав, проти позову в установленому порядку не заперечив. Тому суд розглянув справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, в порядку статті 178 ГПК України, за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

01.03.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рітейл України» та Фізичною особою-підприємцем Довгополою Лесею Теодозіївною укладено договір суборенди приміщення, відповідно до умов якого орендар 9позивач у справі) зобов'язується передати суборендарю (відповідачу у справі) в тимчасове користування нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: м. Львів, вул.Кошиця, 1, загальною площею 9 м.кв. для розміщення магазину промислових товарів, а суборендар зобов'язується оплачувати орендарю плату за користування в порядку, передбаченому розділом 3 цього договору.

Відповідно до р.3 договору орендна плата за приміщення становить 1000,00 грн. в місяць з ПДВ та не включає плату за електроенергію. Орендна плата сплачується суборендарем на рахунок орендаря щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця.

05.03.2016р. сторони підписали Акт прийому-передачі орендованого приміщення.

Додатковою угодою №1 від 31.12.2016р. сторони внесли зміни до п.7.1 договору суборенди приміщення від 01.03.2016р., виклавши його в такій редакції: «строк дії договору:з моменту його підписання сторонами і діє в частині оренди приміщення до 31.12.2017р., а в частині здійснення розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору».

Позивачем виставлялися відповідачу рахунки на оплату за період травень-жовтень 2017р., проте оплачені відповідачем не були.

Листами №634/1 від 25.10.2017р., від 26.02.2018р. позивач звертався до відповідача з проханням здійснити оплату заборгованості з оренди приміщення за період з 01.05.2017р. по 31.10.2017р. на суму 6000,00 грн.

Доказів погашення заборгованості в розмірі 6000,00 грн. відповідачем не надано.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між сторонами виникли взаємні права та обов'язки на підставі договору суборенди нежитлового приміщення

Відповідно до ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ст.286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст.692 ЦК України).

В силу вимог статті 610, частини першої статті 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем за оренду приміщення за період з травня по жовтень включно 2017р., відтак, заявлена до стягнення сума основного боргу 6000,00 грн. орендної плати (1000,00 грн.*6 міс.) є правомірною.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.1 ст. 625 ЦК України).

Суд, здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат в межах періоду, визначеного позивачем з 06.05.2017р. по 05.03.2018р. встановив, що позивач правомірно нарахував відповідачу 111,00 грн. 3% річних та 435,85 грн. інфляційних втрат.

Щодо стягнення штрафу суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 6.1 договору, за несвоєчасне перерахування орендної плати, суборендар сплачує орендарю штраф в розмірі 10% від несплаченої суми за кожен випадок затримки платежу. Таке положення договору не суперечить чинному законодавству, оскільки допускається можливість одночасного застосування штрафу та пені (п.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013р.).

Таким чином, оскільки відповідачем порушено строки внесення орендних платежів, вимога про стягнення 600,00 грн. - штрафу підлягає задоволенню.

На підставі п.6.2 договору позивач нарахував відповідачу 1018,17 грн. пені. Суд, здійснивши перерахунок заявленої до стягнення суми пені, зазначає, що правомірною до стягнення є 778,56 грн. пені за період, визначений позивачем.

Сплачений позивачем судовий збір в силу вимог п. 1 ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки спір виник з його вини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219, 220, 221, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Довгополої Лесі Теодозіївни (адреса: АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл України» (адреса: 81118, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Ставчани, б.225/а, ) 6000,00 грн. боргу, 600,00 грн. штрафу, 778,56 грн. пені, 435,85 грн. інфляційних нарахувань, 111,00 грн. 3% річних та 1' 580,87 грн. судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

6. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення буде складено та підписано 29.05.2018р.

Суддя Козак І.Б.