ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2018м. ДніпроСправа № 904/9262/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панна С.П. за участю секретаря судового засідання Якубович А.В.

за позовом ліквідатора Колошина Вадима Петровича (АДРЕСА_1), що діє в інтересах та від імені банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "БТ-ГРУП" (49041, м.Дніпро, вул. Запорізьке Шосе 68/188)

до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2)

про відшкодування збитків в розмірі 1 078 168,20 грн. завданих господарському товариству його посадовою особою, повноваження якої припинені

Представники:

від позивача: Колошин В.П., витяг з ЄДР від 27.10.2017року, ліквідатор

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

27.10.17 р. ліквідатор Колошин Вадим Петрович, що діє в інтересах та від імені банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "БТ-ГРУП" подав до господарського суду Дніпропетровської області позовну заяву до ОСОБА_2 (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог №01-29/141 від 13.03.2018 року) про відшкодування збитків в розмірі 2 834 914,02 грн., завданих господарському товариству його посадовою особою, повноваження якої припинені.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем ч. 8 ст.22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме, під керівництвом директора ОСОБА_2 під час триваючої процедури банкрутства (а саме в процедурі розпорядження майном) всупереч заборони відчуження, встановленої ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2014 року, без погодження з розпорядником майна, було передано Товариству з обмеженою відповідальністю "ДЮНА" товар, визначений п.2.1. Договорів купівлі-продажу №2,3,4,5,6.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 27.10.2017 року призначено суддю Примака С.А.

30.10.17 р. ухвалою господарського суду порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду. Справу призначено до розгляду в засіданні на 21.11.2017р.

Суддя Примак С.А. 12.12.17р. подав заяву про самовідвід посилаючись на те, що було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, що, з урахуванням обставин справи, є підставою для задоволення заяви судді про самовідвід.

Ухвалою суду від 12.12.2017 року заяву судді Примак С.А.. про самовідвід задоволено та передано справу для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

У зв'язку із задоволенням заяви судді Примака С.А. про самовідвід від 12.12.2017 року, розпорядженням керівника апарату суду № 1005 від 20.12.2017 призначено повторний автоматизований розподіл справи для визначення судді.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 20.12.2017 року призначено суддю Панну С.П.

Ухвалою суду від 22.01.2018 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.02.2018 року.

Ухвалою суду від 05.02.208 року підготовче судове засідання відкладено на 06.03.2018 року.

Ухвалою суду від 06.03.208 року підготовче судове засідання відкладено на 16.03.2018 року.

Ухвалою суду від 16.03.208 року строк розгляду підготовчого судового засідання продовжено на 30 днів до 20.04.2018 року та відкладено на 19.04.2018 року.

Ухвалою суду від 19.04.2018 року розгляд підготовчого судового засідання закрито та призначено до розгляду по суті в засіданні на 15.05.2018 року.

Відповідач мотивований відзив на позовну заяву не надав, в судові засідання 05.02.2018 року, 06.03.2018 року, 16.03.2018 року,19.04.2018 року та 15.05.2018 року не з'явився.

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодекс) України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляд) судом справи.

Відповідно до абзацу 1 пункту 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У відповідності до вимог ст. 233 ПІК України у судовому засіданні 15.05.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області 02.09.2014 р. порушено провадження у справі №904/5844/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «БТ-Груп», , адреса: 49041, АДРЕСА_2, визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕДР ЄСПРЕССО ХАУС", м. Дніпропетровськ в загальній сумі 1071928,56 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника.

Даною ухвалою було прийнято рішення вжити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "БТ-ГРУП" (49041, АДРЕСА_2; ) та власникам майна (органу, уповноваженому управляти майном) Товариства з обмеженою відповідальністю "БТ-ГРУП" (49041, АДРЕСА_2; ) приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави Товариства з обмеженою відповідальністю "БТ-ГРУП" (49041, АДРЕСА_2; ).

Постановою господарського суду Дніпропетровської області 26.11.2014 р. у справі № 904/5844/14 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «БТ-Груп», визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «БТ-Груп» банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 6 місяців, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Палкіна Андрія Юрійовича (свідоцтво № 106 від 04.02.13р.), припинено повноваження органів управління банкрута, а також повноваження власників майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Відповідно до ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.15р. по справі № 904/5844/14 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БТ-ГРУП» (49041, АДРЕСА_2; ) (надалі - Продавець, ТОВ «БТ-ГРУП») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЮНА» (69002, м. Запоріжжя, вул. Червоногвардійська, 40; ) (надалі - Покупець, ТОВ «ДЮНА») було 07.07.14р., 09.07.14р., 11.07.14р., 15.07.14р., 17.07.14р. укладено Договір купівлі-продажу № 2, 3, 4, 5, 6 (надалі - Договір № 2), відповідно до п.1.1. Договорів Продавець зобов'язується передати належний йому товар у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах Договору.

Пунктом 2.1. Договорів № 2, 3, 4, 5, 6 було встановлено найменування, кількість, інвентарний номер, ціна товару.

Відповідно до п. 4.1. Договорів № 2, 3, 4, 5, 6 визначено, що загальна ціна товару, що продається за цими Договорами становить 426 294,61 грн. без ПДВ.

Згідно п. 3.2.2. Договорів № 2, 3, 4, 5, 6 покупець зобов'язаний при прийомці товару здійснити перевірку за кількістю, якістю та асортиментом, підписати Акт приймання-передачі.

Відповідно до п. 3.3. Договорів № 2, 3, 4, 5, 6 перехід права власності здійснюється з моменту передання товару, що оформлюється видатковою накладною/Актом приймання-передачі.

На виконання умов Договорів № 2, 3, 4, 5, 6 ТОВ «БТ-ГРУП» передало у власність ТОВ «ДЮНА» товар, визначений п. 2.1. Договорів № 2, 3, 4, 5, 6 , а ТОВ «ДЮНА» (69002, м. Запоріжжя, вул. Червоногвардійська, 40; ) прийняло вказаний товар без будь-яких зауважень, що підтверджується актами приймання-передачі товару від 21.11.2014р. (договір № 2), від 22.11.2014р. (договір № 23), від 22.11.2014р. (договір № 4), від 24.11.2014р. (договір № 5), 25.11.2014р. (договір № 6), в яких підтверджено, що прийнятий Покупцем товар має якість та асортимент, що відповідає вимогам Договорів, а Покупець не має жодних претензій до прийнятого товару, а також видатковими накладними № 2 від 21.11.2014р., № 3 від 22.11.2014р., № 4 від 22.11.2014р., № 5 від 24.11.2014р., № 6 від 25.11.2014р. (копія містяться в матеріалах справи).

Відповідно до п. 4.2. Договорів № 2, 3, 4, 5, 6 Покупець здійснює оплату шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Продавця протягом 90 (Дев'яносто) днів з моменту отримання товару, що підтверджується Актом приймання-передачі товару.

Ліквідатор в судовому засіданні зазначив, що на теперішній час грошові кошти за переданий ТОВ «ДЮНА» товар на рахунок ТОВ «БТ-ГРУП» не надходили.

Судом встановлено, що відчуження майна (його фактичне передання) за спірними правочинами відбулося у період з 21.11.2014 р. по 25.11.2014 р., в процедурі розпорядження майном після винесення ухвали господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/5844/14 від 02.09.2014 р. про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «БТ-ГРУП», якою було заборонено власнику майна (органу уповноваженому управляти майном) ТОВ «БТ-ГРУП» відчужувати основні засоби та предмети застави, та за декілька днів до винесення постанови про визнання ТОВ «БТ-ГРУП» банкрутом та припинення повноважень ОСОБА_2 як керівника боржника.

Відповідно до ч. 8 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна вчиняють правочини (укладають договори) щодо: відчуження, або обтяження нерухомого майна боржника, в тому числі його передачі в оренду, заставу, внесення зазначеного майна до статутного капіталу іншого підприємства або господарського товариства, розпорядження нерухомим майном боржника у будь-який інший спосіб; одержання та видачі позик (кредитів), надання поруки, гарантій, уступки вимоги, переведення боргу, а також передачі в довірче управління майна боржника; розпорядження у будь-який спосіб іншим майном боржника, балансова вартість якого становить понад один відсоток балансової вартості активів боржника, та укладання інших значних правочинів (договорів).

В матеріалах справи міститься бухгалтерська довідка про балансову вартість активів ТОВ «БТ-ГРУП» станом на 30.12.2013р., а також роздруківка балансу ТОВ «БТ-ГРУП» станом на 31.12.2013р., які свідчать про те, що загальна балансова вартість активів ТОВ «БТ-ГРУП» становить 1 078 168,20 грн., а тому відповідно вартість майна, відчуженого за спірними правочинами значно перевищує один відсоток балансової вартості активів боржника, встановлений ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Матеріали справи № 904/5844/14 свідчать про те, ОСОБА_2 який займав посаду директора ТОВ «БТ-ГРУП» під час здійснення процедури розпорядження майном боржника, не погоджував відчуження майна ТОВ «БТ-ГРУП» з розпорядником майна Палкіним А.Ю., а відтак здійснив відчуження майна боржника з перевищенням повноважень та всупереч вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Дії ОСОБА_2 по відчуженню спірного майна у сукупності з усіма вищевикладеними обставинами взагалі свідчать про намір вивести майно боржника з ліквідаційної маси та ухилитись від погашення кредиторських вимог.

Судом також встановлено, що ТОВ «БТ-ГРУП» передало у власність ТОВ «ДЮНА» майно, а саме основні засоби у загальній кількості 463 одиниці на загальну суму 426 294,61 грн., натомість грошові кошти за отримане ТОВ «ДЮНА» (69002, м. Запоріжжя, вул. Червоногвардійська, 40; ) майно досі не сплачені, що свідчить про фактичне безоплатне відчуження на користь ТОВ «ДЮНА» (69002, м. Запоріжжя, вул. Червоногвардійська, 40; ) вказаного спірного майна та прийняття ТОВ «БТ-ГРУП» на себе зобов'язань без відповідних майнових дій іншої сторони, що було вчинено протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство (02.09.2014 р.).

Крім того необхідно зазначити, що ТОВ «БТ-ГРУП» відчужило майно ТОВ «ДЮНА» на загальну суму 426 294,61 грн. при тому, що згідно балансової довідки вказане майно що належало боржнику станом на 30.12.2013р. оцінено на суму 1 078 168,20 грн., що майже у два рази більше суми на яке здійснено відчуження.

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд вирішив, заяву ліквідатора № 02-09/205 від 03.06.15р. про визнання правочинів недійсними задовольнити частково.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.15р. по справі № 904/5844/14 визнано недійсними договір купівлі - продажу № 2 від 07.07.2014 р., договір купівлі - продажу № 3 від 09.07.2014 р., договір купівлі - продажу № 4 від 11.07.2014 р., договір купівлі - продажу № 5 від 15.07.2014р., договір купівлі - продажу № 6 від 17.07.2014р., укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «БТ-ГРУП» (49041, АДРЕСА_2; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЮНА» (69002, м. Запоріжжя, вул. Червоногвардійська, 40; ), за якими Товариству з обмеженою відповідальністю «ДЮНА» (69002, м. Запоріжжя, вул. Червоногвардійська, 40; ) відчужено обладнання у загальній кількості 463 (чотириста шістдесят три) одиниці на загальну суму 426 294 (чотириста двадцять шість тисяч двісті дев'яносто чотири) грн. 61 коп.

Згідно звіту про оцінку майна №1 від 05.03.2018р. встановлено, що ринкова вартість обладнання, 207 (двісті сім) одиниць, Товариства з обмеженою відповідальністю "БТ-груп" становить без ПДВ 2 834 914 (два мільйони вісімсот тридцять чотири тисячі дев'ятсот чотирнадцять) грн. 02 коп.

Виходячи з даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повноваження директора Товариства з обмеженою відповідальністю «БТ-Груп» виконував ОСОБА_2 з 08.07.2012 року по 26.11.2014 року.

У відповідності до ч. 2 ст. 89 ГК України, "Посадові особи відповідають за збитки, завдані ними господарському товариству."

Отже, ОСОБА_2 несе відповідальність за збитки, завдані його діями ТОВ «БТ-Груп», що призвели до фінансової неспроможності підприємства розрахуватись з кредиторами та стали підставою для порушення справи про банкрутство.

Тобто фактична передача майна ТОВ «БТ-Груп» була здійснена під керівництвом директора ОСОБА_2 під час триваючої процедури банкрутства, а саме в процедурі розпорядження майном всупереч заборони відчуження встановленої ухвалою суду від 02.09.2014 та без погодження з розпорядником майна, що є порушенням ч. 8 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Крім того, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2015 року у справі № 904/5844/14 було визнано недійсними вищезазначені договори, що свідчить про незаконність укладених правочинів.

Вищезгаданою ухвалою було встановлено, що майно боржника було реалізовано за заниженою ціною (відповідно до умов Договорів - 426 294,61 грн.) в той час коли балансова вартість незаконно відчуженого майна становила 1 078 168,20 грн. (відповідно до балансової довідки станом на 30.12.2013 року). Більш того розрахунок за придбане майно покупцем так і не було здійснено.

Всупереч намаганням колишнього ліквідатора на виконання ухвали від 28.07.2015 року повернути незаконно відчужене майно до ліквідаційної маси, виконавчий документ (ВП №48445547, №49975411) було повернуто ліквідатору ТОВ «БТ-Груп» через ухилення керівництва ТОВ «Дюна» від виконання наказу суду та подання виконавцем щодо притягнення посадових осіб ТОВ «Дюна» до кримінальної відповідальності.

В подальшому змінивши спосіб виконання ухвали від 28.07.2015 року на стягнення коштів з ТОВ «Дюна» ВП №51506007 не дали позитивного результату, оскільки виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, факт відчуження майна за заниженою ціною в процедурі розпорядження майном без погодження з розпорядником, підтверджується кримінальним провадження № 0000654 у відношенні керівника ТОВ «БТ-Груп» ОСОБА_2 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Саме неправомірні умисні дії Відповідача із ухиляння від виконання судових рішень, незаконного виведення активів підприємства, спричинили неможливість виконання підприємством своїх зобов'язань, збільшення заборгованостей ТОВ «БТ-Груп» за рахунок штрафних санкцій і до банкрутства підприємства. З огляду на те, що неправомірні дії Відповідача призвели до незадовільного фінансового стану підприємства і до потенціальної неможливості задовольнити вимоги кредиторів, сума збитків, нанесених ТОВ «БТ-Груп» в результаті неправомірних дій Відповідача, має бути стягнута з Відповідача на користь ТОВ «БТ-Груп».

Відповідно до ч.1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Особливості регулювання майнових відносин суб'єктів господарювання визначаються Господарським кодексом України (ч. 2 ст. 4 ГК України).

За приписами ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1); застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (ч. 2); господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими, зокрема, потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі (ч. 3).

Згідно з ч.2 ст. 217 ГК України відшкодування збитків є видом господарських санкцій у сфері господарювання.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ч. 1 ст. 218 ГК України).

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна (реальні збитки), а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (упущена вигода).

Частина 1 ст. 225 Господарського кодексу України передбачає, що до складу збитків, які підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Враховуючи положення статті 224 ГК України, підставою для застосування відповідальності у вигляді відшкодування збитків є повний склад господарського правопорушення, як-то: неправомірна (протиправна) діяльність (бездіяльність) учасника господарських відносин, збитки, як результат такої діяльності, причинний зв'язок між неправомірною (протиправною) діяльністю (бездіяльністю) учасника господарських відносин та збитками, вина учасника господарських відносин.

З огляду на здійснений судом правовий аналіз приписів чинного законодавства, якими визначені правові підстави для відшкодування збитків позивачу слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність відповідача, ОСОБА_5, є причиною, а збитки, які виникли у позивача, - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Отже, заявляючи позовні вимоги про стягнення збитків, позивач має довести вищезазначені умови в порядку ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оскільки відповідач завдав збитки ТОВ «БТ-Груп» неправомірними діями будучи директором товариства, суд вирішив позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (49041, АДРЕСА_2), що виконував повноваження директора Товариства з обмеженою відповідальністю "БТ-Груп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БТ-Груп" (49041, АДРЕСА_2, ) збитки в сумі 2 834 914 (два мільйони вісімсот тридцять чотири тисячі дев'ятсот чотирнадцять) грн. 02 коп., про що видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 25.05.2018

Суддя С.П. Панна