ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"21" травня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/547/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., при секретарі судового засідання Заболотній Я. О., розглянувши матеріали справи № 916/547/18

за позовом Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнський ОСОБА_1, в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ „ВіЕйБі Банк ОСОБА_2 (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27Т)

до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю „Югстройагро (67801, Одеська обл., смт. Овідіополь, вул. Калініна, 9)

про стягнення заборгованості за кредитним Договором 680071,08 грн.

з підстав неналежного виконання умов Договору

В порядку ч. 13 ст. 8, ч. 2, 5 ст. 252 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

СУТЬ СПОРУ: 27.03.2018 року Публічне акціонерне товариство „Всеукраїнський ОСОБА_1, в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ „ВіЕйБі Банк ОСОБА_2 (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю „Югстройагро (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним Договором 680071,08 грн., з яких: заборгованість по процентах 304061,05 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредитного договору 24029,64 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів 41441,14 грн., інфляційні збитки 310539,25 грн., з підстав неналежного виконання умов Договору.

17.04.2018 року після усунення позивачем недолік позовної заяви суд відкрив провадження по справі, ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст. 247- 252 ГПК України, запропонував відповідачу подати відзив на позов із врахуванням вимог ст.165 ГПК України в строк, встановлений ч.1 ст.251 ГПК України протягом пятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Копія Ухвали про відкриття провадження по справі була направлена Відповідачу за адресою місцезнаходження юридичної особи та повернулась до суду з відміткою: „фирмы нет дома. Тому, за приписами ч. 7 ст. 120 ГПК України Відповідач вважається повідомленим належним чином про відкриття провадження по справі.

На підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України у звязку із ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В С Т А Н О В И В :

13.09.2007 року між відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» (назва змінена на публічне акціонерне товариство (ОСОБА_1) та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Югстройагро» (Позичальник) було укладено кредитний договір № 07/07-SМЕ.

За умовами п. 1.1. Кредитного договору кредит надається у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості, платності та цільового використання. Кредит надається у сумі 170000 гривень (п. 1.1.1. Кредитного договору). Термін користування кредитом до 12.09.2008 (п. 1.1.2. Кредитного договору). Процентна ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 19 процентів річних.

У разі несвоєчасного погашення кредиту, сплати процентів визначених Кредитним договором, у відповідності до п. 4.3. Кредитного договору передбачений обовязок Позичальника сплатити Банку пеню в розмірі подвійної процентної ставки за кожний день прострочення.

Кредитний договір набирає чинності з дати його укладання і діє до повного виконання (п. 7.4. Кредитного договору).

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «ВіЕйБі Банк» зазначає, що Банком взяті на себе зобовязання по Кредитному договору виконані в повному обсязі, що встановлено у рішенні господарського судуОдеської області від 25.05.2009 року по справі № 17/40-09-1624.

Так, у зазначеному рішенні господарського суду Одеської області встановлено, що кредитні правовідносини між Банком і Позичальником, була встановлена судом, а також визнана відповідачем у справі.

Господарським судом Одеської області у справі № 17/40-09-1624 в повному обсязі задоволені позовні вимоги, у сумі 212 667 гривень 45 копійки, станом на 28.01.2009 р., з яких: 170000 грн. - загальна заборгованість за кредитом; 8973,77 грн. - прострочена заборгованість по відсоткам; 33130,13 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту та 563, 55 грн. пеня за несвоєчасне повернення процентів.

Рішення господарського суду Одеської області від 25.05.2009 року по справі № 17/40-09-1624 набрало законної сили.

За приписами ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач зазначає, що станом на 07.04.2017 р., у відповідності до розрахунку заборгованості та з урахуванням рішення господарського суду Одеської області від 25.05.2009р., заборгованість Позичальник за Кредитним договором становить 680071,08коп., з яких:

Заборгованість по процентам - 304 061,05 грн.;

Пеня за несвоєчасне погашення кредитного договору - 24 029 64 грн.;

Пеня за несвоєчасне погашення процентів - 41 441, 14 грн.;

Інфляційні збитки - 310 539, 25 гривень.

Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ч.1 ст.1054 К України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 229 ГК України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд погоджується з розрахунками позивача щодо заборгованості відповідача по процентам в розмірі 304061,05 грн., по пені за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 41441,14 грн. та інфляційних збитків - 310539,25 гривень, тому позов в цій частині слід задовольнити.

Проте, позивачем зроблено розрахунок пені за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 24029 64 грн. без врахування вимог п. 6 ст. 232 ГК України за якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Так, за умовами укладеного між сторонами справи Кредитного договору № 07/07 SME, п. 1.1.2.- термін остаточного повернення кредиту „12 вересня 2008 року включно. Тому, за відсутністю іншої домовленості між сторонами, нарахування пені за несвоєчасне погашення кредитного договору слід було припинити 13.02.2009 року.

Однак, позивачем зроблено розрахунок пені за несвоєчасне погашення кредиту починаючи з 07.10.2016 року, тому в задоволені позову в цій частині слід відмовити.

З огляду на викладене позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості по процентах 304061,05 грн.; пені за несвоєчасне погашення процентів 41441,14 грн., інфляційні збитки 310539,25 грн., в решті позову слід відмовити, з покладанням на відповідач витрат по сплаті судового збору пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю „Югстройагро (67801, Одеська обл., смт. Овідіополь, вул. Калініна, 9) на користь Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнський ОСОБА_1 (04119, м.Київ, вул..Дегтярівська, 27Т, код 19017842): 304061 гривню 05коп. боргу по процентам за користування кредитом; 41441 гривню 14коп. пені за несвоєчасне погашення процентів; 310539 гривень 25коп. інфляційних та 9840 гривень 97 коп. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст.ст.256-259 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.А. Демешин