ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року Справа № 923/269/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Національна горілчана компанія" (с. Степанки, Черкаський район, Черкаська область),

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скарабєй" (м. Херсон),

про стягнення 53 319 грн. 98 коп.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_2, представник, довіреність № 8 від 11.05.2018 року;

відповідача не прибув.

Позивач звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача 34880грн.72коп. основного боргу, 8800грн.85коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 1956грн.98коп. з урахуванням 3% річних, 7681грн.43коп. пені, відповідно до умов договору поставки № 09/08/16 від 09.08.16. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст. 20, 193 Господарського кодексу України, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Представник позивача під час судового розгляду справи по суті підтримав вимоги, викладені у позовній заяві.

Відповідач, повідомлений про час, дату і місце проведення засідання господарського суду належним чином, відповідно до ст. ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, не скористався своїм правом на участь у вирішенні спору, про причини неявки господарський суд не повідомив. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк, без поважних причин, не надав.

Відповідно до положень частини 9 статті 165 ГПК України: "У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами."

Справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні 17.05.18 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

09.08.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Національна горілчана компанія" (надалі за текстом рішення - Позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Скарабєй" (надалі за текстом рішення - Відповідач, Покупець) було укладено договір поставки № 09/08/16 (надалі за текстом рішення- Договір).

Відповідно до умов Договору Позивач зобовязався постачати та передавати у власність Відповідачу алкогольну продукцію власного виробництва, що зазначена у Додатку № 1 (специфікації) до Договору (надалі за текстом рішення - Товар), для подальшої реалізації у магазині безмитної торгівлі Відповідача, який знаходиться за адресою: Україна, Одеська область, м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Північна, 4, ДП «Іллічівський морський торговельний порт», 5 термінал.

Відповідач, відповідно до умов Договору, зобовязався приймати і оплачувати Товар згідно з замовленнями і товарно-супровідною документацією на умовах цього Договору.

Відповідно до умов п. 3.1 Договору поставка Товару здійснюється на умовах поставки: «DAP - поставка в місці призначання» склад магазину безмитної торгівлі, що знаходиться за адресою: Україна, Одеська обл., м.Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Північна, 4, ДП «Іллічівський морський торговельний порт», 5 термінал.

Відповідно до умов п. 3.2 Договору моментом (датою) поставки Товару вважається дата підписання повноважним представником Відповідача товарно-транспортної накладної (CMR) та видаткової накладної.

На виконання умов Договору Позивач 20.09.2016 р. здійснив поставку Відповідачу партії Товару на суму 57 880,72 грн., без пдв.

Відповідач 20.09.2016 р. отримав від Позивача зазначену вище партію Товару, що?підтверджується підписом уповноваженої особи Відповідача та печаткою Відповідача на міжнародній товарно-транспортній накладній (CMR) А № 171170 та видатковій накладній № 6017 від 19.09.2016 р., а також штампами на цих же документах Одеської митниці ДФС.

Доставка вантажу Відповідачу здійснювалась зі складанням міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR). Це обумовлено тим, що до даних правовідносин не можуть бути застосовані Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363.

Оскільки вантаж Позивача доставлявся Відповідачу за межі митної території України та з митним забезпеченням його перевезення оформлялося міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) з дотриманням обовязкових процедур, які визначені Митним кодексом України.

Вантаж алкогольних напоїв, які перевозились Відповідачем згідно з законодавством України не був призначений для реалізації на території України, оскільки не мав акцизних марок.

Відповідно до умов п. 8.1 Договору Відповідач повинен був оплатити поставлений Товар упродовж 30 (тридцяти) календарних днів з моменту (дати) поставки Товару.

Отже, Відповідач повинен був оплатити партію Товару, яку було поставлено йому 20.09.2016 р., у строк до 20.10.2016 р. (включно).

Визначений п. 8.1 Договору строк оплати Відповідач порушив.

Відповідач оплатив Позивачу вартість поставленого Товару лише частково в сумі 23000,00 грн.

Не оплаченим залишається борг Відповідача за поставлений Товар у розмірі 34880,72 грн.

З метою досудового врегулювання спору Позивач неодноразово звертався до Відповідача з проханням оплатити наявну заборгованість.

Листом від 16.08.2017 р. № 57/08 від 16.08.2017 р. Відповідач зобовязався погасити наявну заборгованість в сумі 34880,72 грн. у строк до 02.10.2017 р.

Однак, Відповідач так і не здійснив погашення наявної заборгованості.

18.01.2018 р. Позивач направив Відповідачу письмову вимогу про оплату заборгованості та штрафних санкцій за несвоєчасну оплату вартості поставленого Товару.

Зазначена вимога була проігнорована Відповідачем, не була ним отримана та повернута Позивачу ДП «Укрпошта» у звязку із закінченням термінів зберігання даного листа.

Враховуючи наведене вище, у звязку з тим, що заходи досудового врегулювання спору не дали належного результату Позивач звернувся до суду з даним позовом до Відповідача про стягнення заборгованості по оплаті поставленого Товару у розмірі 34880,72 грн.

Докази, на підставі яких встановлені зазначені вище обставини.

Укланений сторонами Договір поставки № 09/08/16 від 09.08.16 з додатками (аркуші справи 16 - 24).

Поставка Товару Відповідачу та отримання товару останнім здійснювалась з оформленням наступних документів:

- міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) А № 171170, яку складено 14.09.2016р. (аркуш справи 26);

- видаткової накладної № 6017 від 19.09.2016 р. (аркуш справи 27).

Часткова оплата Відповідачем зазначених вище сум підтверджується виписками банку (аркуші справи 28 - 44).

Переписка сторін щодо спірних правовідносин на аркушах справи 45, 46, вимога Позивача про погашення Відповідачем основного грошового зобов'язання та нарахованих на нього пені, інфляційних і 3% річних на аркушах справи 47 - 51.

Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Відсутні.

Оцінка судом аргументів, наведених учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Аргументи, наведені Позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову приймаються судом до уваги, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам наведеного нижче законодавства.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 420 Митного кодексу України магазин безмитної торгівлі - це?спеціалізований торговельний заклад, розташований у пункті пропуску через державний кордон України, відкритому для міжнародного сполучення.

У митний режим безмитної торгівлі поміщуються українські товари, які вивозяться з митної території України (ч. 1 ст. 141 Митного кодексу України).

Вантажі, які адресуються магазинам безмитної торгівлі, перетинають митний кордон України і їх доставка здійснюється під митним контролем та з митним забезпеченням.

У той же час Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні?зазначають, що ними не регламентуються перевезення вантажів у міжнародному сполученні, оскільки такі перевезення мають свої особливості, які стосуються виконання комплексу вимог при вантажно-розвантажувальних роботах, власне процесу перевезення та його документального оформлення, а також узгодження таких правил із відповідними компетентними установами (абз. 2 преамбули Правил).

Відповідно до положень ч. 5 ст. 261 ЦК України: "за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання".

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною 3 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що застосування господарських санкцій до суб'єкта, який порушив зобов'язання, не звільняє цього субєкта від обовязку виконати зобов'язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України: "неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання".

Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України: "якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань": «платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін».

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону: «розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня».

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України: "нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано".

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України:

«Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.»

Норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував та мотиви їх незастосування.

Відсутні.

Висновок суду щодо факту порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Зясувавши викладені обставини, дослідивши в судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи позивача, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду були порушені відповідачем, тому заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Відповідач внаслідок несвоєчасної оплати поставленого Товару порушив вимоги ч. 1 - 3 ст. 193 Господарського кодексу України і зобовязаний нести відповідальність, яку визначено п. 7.3 Договору та ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до умов п. 7.3 Договору Відповідач за порушення строку оплати Товару зобовязаний оплатити Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожен день затримки платежу протягом всього періоду такого прострочення. З урахуванням положень, які визначені у ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України Покупець зобовязаний оплатити Постачальнику пеню за період з 21.10.2016 по 20.04.2017 р. у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. За поданим позивачем розрахунком розмір пені становить 7681,43грн. Пеня розрахована Позивачем за формулою: Пеня за даний період = сума простроченого зобовязання X подвійна облікова ставка НБУ у відсотках / 365 (кількість днів у році) X кількість днів прострочення у даному періоді.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України Відповідач також зобовязаний оплатити Позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, який складає 8800,85 грн. Розрахунок суми інфляційних втрат розраховано Позивачем за формулою: Сума інфляційних втрат = ( сума простроченого зобовязання X індекс інфляції у відсотках - сума простроченого зобовязання) / кількість днів у відповідному місяці періоду прострочення X кількість днів прострочення у даному періоді.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України Відповідач зобовязаний оплатити Позивачу три проценти річних від простроченої суми, що складає 1956,98 грн. Сума 3% річних розрахована Позивачем за формулою: Сума 3% річних = сума простроченого зобовязання X 3% / 365 (кількість днів у році) X кількість днів прострочення у даному періоді.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати (судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 1762,00грн.) покладаються на відповідача.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. 232 - 241 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Скарабєй" (адреса місцезнаходження: 73000, Херсонська область, місто Херсон, вулиця театральна (Горького), будинок 29, офіс 1); ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 31652932) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Національна горілчана компанія" (адреса місцезнаходження: 19632, Черкаська область, Черкаський район, село Степаньки, Смілянське шосе, 8-й кілометр, будинок № 2; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 32718137) 34880грн.72коп. основного боргу, 8800грн.85коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 1956грн.98коп. з урахуванням 3% річних, 7681грн.43коп. пені, 1762грн.00коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду).

Дата складання повного рішення 21 травня 2018 р.

Суддя Ю.В. Гридасов