ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2018 Справа № 904/8827/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. - доповідач, суддів: Білецької Л.М., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання Крицької Я.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: Пастернак В.В., довіреність №7/10-114 від 17.01.2018, представник;

від відповідача: Штойка Д.С., довіреність б/н від 01.10.2017, адвокат;

від третьої особи: Вовкотеча А.В., довіреність № 10/13-806 від 28.12.2017, представник;

розглянувши в приміщенні Дніпропетровського апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Дніпровської міської ради на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2017 у справі № 904/8827/17 (суддя Ліпинський О.В.), повний текст рішення складено 11.12.2017

за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до відповідача: Приватного підприємства «Віс-Майор», м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради

про визнання договору укладеним, -

ВСТАНОВИВ:

Дніпровська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства «Віс-Майор», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради про визнання договору про пайову участь на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпро укладеним.

Рішенням суду першої інстанції від 05.12.2017 у справі № 904/8827/17 в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий господарський суд посилався у своєму рішенні на закінчення перебігу строків позовної давності для звернення з відповідним позовом. Рішення суду мотивоване тим, що про введення об'єкта будівництва в експлуатації на підставі декларації про готовність об'єкта від 18.06.2012 № ДП9 позивач в особі його органу (Центру дозвільних процедур «Єдине вікно» Дніпропетровської міської ради) дізнався 19.06.2012, а тому Дніпропетровська міська рада мала довідатися про порушення права на укладення договору пайової участі та про особу порушника ще 19.06.2012. В той же час, позивач звернувся до господарського суду з позовом про укладення спірного договору лише 06.10.2017, тобто поза межами загального строку позовної давності про застосування якого заявлено позивачем у справі, що стало підставою для відмови в задоволенні позову на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України.

При цьому, судом першої інстанції зазначено в рішенні про те, що укладення договору про пайову участь на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту в силу Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є обов'язковим для відповідача, але останній такий обов'язок не виконав - для укладення означеного договору до Дніпровської міської ради не звертався.

З урахуванням зазначеного, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що не укладення договору до введення об'єкта в експлуатацію, не є підставою для звільнення забудовника від пайової участі у розвитку інфраструктури. При цьому, суд обмежив розмір пайової участі відповідача в розвитку інфраструктури сумою в 20000,00 грн., що становить 10% від загальної кошторисної вартості будівництва (згідно декларації 200000,00 грн.) об'єкта для нежитлових будівель та споруд (ч. 6 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Не погодившись з рішенням господарського суду, Дніпровська міська рада звернулася з апеляційною скаргою до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Апеляційна скарга мотивована прийняттям судом рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин справи, що є підставою для його скасування і прийняття нового рішення, яким позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Дніпровська міська рада посилається на порушення з боку відповідача (забудовника) законодавчо визначеного обов'язку щодо його участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, оскільки відповідач не звертався до органу місцевого самоврядування для укладення договору про пайову участь на спірний об'єкт, що свідчить про недотримання вимог законодавства та є порушенням прав та інтересів територіальної громади.

Скаржник заперечує видачу ним замовникові декларації від 18.06.2012 № ДП9 про готовність об'єкта до експлуатації, оскільки дана декларація була видана співробітниками ДАБК, про що на декларації є відмітка « 1261 ДАБК від 19.06.2012». У зв'язку з цим, скаржник не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо звернення з позовом поза межами строку позовної давності.

Також скаржник зазначає, що станом на 18.06.2012 до повноважень органів місцевого самоврядування не входив обов'язок здійснення контролю за введенням об'єктів в експлуатацію, а чинним на той час законодавством не визначався обов'язок Державного архітектурно-будівельного контролю здійснювати перевірку укладення договорів про пайову участь у суб'єктів звернення, при прийнятті об'єктів в експлуатацію. Таке право органами місцевого самоврядування набуто лише після 01.09.2015 - набрання чинності Законом України від 09.04.2015 № 320-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень у сфері архітектурно-будівельного контролю та удосконалення містобудівного законодавства». Вказаним Законом органам місцевого самоврядування надано право утворювати (визначати) органи державного архітектурно-будівельного контролю, які починають здійснювати повноваження на наступний день після затвердження акта спільної комісії. На виконання вказаного Закону, відповідний акт приймання-передачі справ між Дніпровською міською радою та Державною архітектурно-будівельною інспекцією України підписано 27.10.2016.

Крім того, скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції, яким останній вважав доведеним зазначення у декларації про готовність об'єкта до експлуатації розміру кошторисної вартості будівництва, оскільки загальна кошторисна вартість для розрахунку величини пайової участі повинна бути визначена згідно з державними будівельними нормами, стандартами та правилами. На думку скаржника, суд не звернув увагу на суттєві невідповідності розміру кошторисної вартості спірного об'єкта будівництва зазначеної відповідачем у декларації та на вимоги ст. 11 Закону україни «Про державні будівельні норми» щодо обов'язковості застосування будівельних норм або їх окремих положень для всіх суб'єктів господарювання.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.01.2018 апеляційну скаргу прийнято до провадження, а розгляд справи призначено у судовому засіданні на 23.01.2018.

18.01.2018 на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від відповідача по справі надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про відповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального і процесуального права, просив залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідач наполягає на тому, що штамп Центру дозвільних процедур «Єдине вікно» Дніпропетровської міської ради № 1261ДАБК від 19.06.2012 на декларації про готовність об'єкту до експлуатації свідчить про її отримання позивачем 19.06.2012, і саме з цієї дати починається перебіг строку позовної давності.

Також відповідач не погоджується з сумою пайового внеску, визначеною позивачем в розмірі 121005,17 грн., оскільки вона перевищує законодавчо визначене 10% обмеження від загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта для нежитлових будівель та споруд.

У зв'язку з відрядженнями головуючого судді-доповідача Паруснікова Ю.Б. розгляд справи неодноразово відкладався.

20.03.2018 у зв'язку з відрядженням судді-доповідача Паруснікова Ю.Б. за розпорядженням керівника апарату суду № 237/18 здійснено повторний автоматизований розподіл справи між суддям та визначено новий склад колегії суддів: Науменко І.М. - головуючий, Пархоменко Н.В., Білецька Л.М. (а. с. 225-226).

29.03.2018 у зв'язку зі звільненням з посади головуючого судді - Науменка І.М. за розпорядженням керівника апарату суду № 280/18 здійснено повторний автоматизований розподіл справи між суддям та визначено новий склад колегії суддів: Парусніков Ю.Б., Пархоменко Н.В., Білецька Л.М. (а. с. 230-231).

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 23.04.2018 № 440/18 у зв'язку з відпусткою судді Пархоменко Н.В., здійснено повторний автоматизований розподіл справи та членом колегії суддів визначено ОСОБА_8 (а. с. 241-242).

У судовому засіданні 15.05.2018 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм чинного законодавства при винесенні рішення суду, встановила наступне.

На підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 06.06.2003, відповідач придбав у власність будівлі та споруди нежитлового комплексу автомайстерні, що знаходяться у м. Дніпропетровську, вул. 20-річчя Перемоги, 34-а, які складалися з наступних об'єктів: літ. А-1 майстерня, загальною площею 122,5 кв.м.; літ. Б-1 майстерня, загальною площею 19,6 кв.м.; літ. В-1 майстерня, загальною площею 15,6 кв.м.; огорожа № 1, 2; мостіння І (а. с. 143).

18.09.2006 між Дніпропетровською міською радою (орендодавцем) та Приватним підприємством «Віс-Майор» (орендарем) укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 0,0803 га, яка знаходиться по вул. 20-річча Перемоги, 34-а. Державну реєстрацію даного договору проведено 13.11.2006 під № 82 (а. с. 71-74).

Відповідно до витягу з державного реєстру прав власності за № 27843205 від 01.11.2010, за ПП «Віс-Майор» на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2010 зареєстровано право власності на будівлі та споруди автомайстерні, розташованої по вул. 20-річча Перемоги, 34-а (а. с. 56).

В 2010 році на зазначеному об'єкті відповідачем здійснено самовільне переобладнання нежитлових приміщень, а КП ДМБТІ проведено технічну інвентаризацію переобладнаного нежитлового комплексу. Відповідно до технічного паспорту від 12.08.2010 будівлі та споруди по АДРЕСА_1 мають наступні характеристики: літ. А-1 - майстерня з підвалом загальною площею 122,5 кв.м (у т.ч. підвал 59,2 кв.м.); літ. Б-1 - майстерня, загальною площею 15,9 кв.м; літ. В-1 майстерня, загальною площею 15,6 кв.м. під літ. В-1 оглядова яма; літ. Е-1 автомайстерня з побутовим приміщенням загальною площею 167,7 кв.м, під літ. Е-1 - оглядові ями; літ. Ж-1 - майстерня загальною площею 68,2 кв.м; літ. З - навіс; № 1, 3 - огорожа; № 2 - Ворота, № 4 - зливна яма; літ. І - мостіння (а. с. 103-109).

В подальшому, 18.06.2012 ПП «Віс-Майор» зареєструвало в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області декларацію № ДП9 про готовність об'єкта до експлуатації «Будівництво автомайстерні з побутовими приміщеннями, майстерні та навісу по АДРЕСА_1» (а. с. 57-60). Згідно з класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000; категорія складності визначено - 1230.3 Станції технічного обслуговування автомобілів.

Згідно із п. 12 Декларації об'єкт має наступні техніко-економічні показники: будівля автомайстерні з побутовими приміщеннями літ.Е-1, загальною площею 167,7 кв.м., оглядові ями під літ. Е-1, будівля майстерні літ. Ж-1, загальною площею 68,2 кв.м., навіс літ. З.

Згідно із п. 15 Декларації кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить 200000,00 грн., у тому числі: витрати на будівельно-монтажні роботи 184000,00 грн., витрати на машини, обладнання та інвентар 16000,00 грн. (а. с. 60).

Відповідно до частини 5 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Таким чином, об'єкт будівництва прийнятий до експлуатації 18.06.2012.

До введення об'єкту в експлуатацію договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту між Дніпровською міською радою та ПП «Віс-Майор» не укладався, що не заперечується сторонами та встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2015 № 904/9290/15.

Як зазначає позивач, наявність декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 18.06.2012 № ДП9 було виявлено в результаті позапланової ревізії від 19.06.2015 інспекторами Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області. Отже, саме з цього часу позивач дізнався про порушення свого права та про особу, яка його порушила.

Відповідно до Порядку залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвитку інфраструктури міста Дніпропетровська, що є додатком до рішення міської ради № 5/14 від 29.07.2011 (далі - Порядок), позивач розрахував розмір пайового внеску в загальній сумі 121005,17 грн., з яких: інші нежилі приміщення, функціональне призначення яких не визначено - у сумі 97953,57 грн., станції технічного обслуговування автомобілів, автомийки у сумі 23051,60 грн. (додаток № 1 до даного договору (а. с. 12)).

У зв'язку з введенням спірного об'єкту в експлуатацію без укладення договору про пайову участь, позивач направив на адресу відповідача листа № 10/15-571 від 30.07.2015 з вимогою внесення коштів на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста в сумі 121005,17 грн. (а. с. 30). Як підтверджено матеріалами справи, даний лист отримано відповідачем 05.08.2015 (а. с. 32).

Оскільки вимоги викладені в листі № 10/15-571 від 30.07.2015 відповідач не виконав, позивач листом від 22.06.2017 № 10/15-434 направив для підписання відповідачу два примірники проекту договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури по об'єкту, що знаходиться по вул. 20-річчя Перемоги, 34-а (а. с. 31). Однак, з боку ПП «Віс-Майор» примірники зазначеного договору не підписані, зауваження чи пропозицій щодо пунктів договору позивачу не надходили, у зв'язку з чим Дніпровська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання укладеним договору про пайову участь замовника на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури у викладеній в позові редакції.

Даний спір виник з підстав не прийняття замовником (відповідачем) участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Дніпро, що прямо передбачено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон).

Крім того, спірними у даній справі є питання визначення розміру пайового внеску та дотримання позивачем строків позовної давності при зверненні з позовом.

Статтею 1 Закону визначено, що замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 40 Закону порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї.

Об'єкт відповідача не відноситься до об'єктів, зазначених в переліку ч. 4 ст. 40 Закону, а тому відповідач зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у відрахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 Закону величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Частиною 9 ст. 40 Закону визначено, що істотними умовами договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту є: розмір пайової участі; строк (графік) сплати пайової участі; відповідальність сторін.

Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

На виконання вимог Закону, 29.07.2011 Дніпровською міською радою прийнято рішення № 5/14 «Про внесення змін до рішення міської ради від 21.03.2007 № 6/11 «Про порядок залучення коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпропетровська» (далі - Порядок), який згідно зі ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є обов'язковим для виконання відповідачем у справі.

Згідно з п. 2 Порядку, величина пайової участі визначається у гривнях, виходячи із розміру пайової участі, визначеного за нормативами одиниці створеної потужності, і не може перевищувати граничного розміру пайової участі, визначеного у відсотковому значенні від загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції), зміни функціонального призначення об'єктів тощо.

Згідно п. 2.5. Порядку передбачає, що загальна кошторисна вартість для розрахунку величини пайової участі повинна бути визначена згідно з державними будівельними нормами, стандартами та правилами та не враховує витрат на придбання земельної ділянки та звільнення її від споруд. Цим же пунктом передбачено, що норма граничного розміру пайової участі застосовується за умови надання замовником (забудовником) належним чином оформленої копії звіту експертної організації, визначеної у встановленому порядку, який містить інформацію про дотримання вимог кошторисної частини проекту.

Доказів наявності у відповідача експертного звіту та кошторисної документації матеріали справи не містять.

У разі, якщо загальна кошторисна вартість не визначена згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами, величина пайової участі визначається на основі нормативів одиниці створеної потужності відповідно до п. 2.1.-.2.4. Порядку.

Положення Порядку залучення коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпро узгоджуються із приписами Закону.

Згідно із ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 174 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, зокрема безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 3 ст. 179 ГК України передбачено, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, зокрема, якщо існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Спори, що виникають при укладанні господарських договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом (ч. 1 ст. 187 ГК України).

Оскільки спір виник при укладанні договору, укладення якого є обов'язковим на підставі закону, то даний спір підлягає вирішенню судом.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач не звертався до міської ради з метою укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту до прийняття об'єкта нерухомого майна в експлуатацію, що є порушенням обов'язку, який прямо передбачений Законом.

Згідно із частинами 8, 9 ст. 40 Закону розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Правовий аналіз частин 8, 9 ст. 40 Закону, дозволяє дійти висновку про те, що обов'язок щодо ініціювання укладення договору про пайову участь покладено саме на замовника будівництва, оскільки пов'язується з його зверненням до органу місцевого самоврядування.

Не укладення договору до введення об'єкта в експлуатацію, не є підставою для звільнення забудовника від пайової участі у розвитку інфраструктури, оскільки підстави для звільнення встановлені ч. 4 ст. 40 Закону є вичерпними. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що строк визначений законом для укладення договору пайової участі - 15 днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта в експлуатацію, - встановлено саме для добровільного виконання стороною цього обов'язку, невиконання такого зобов'язання не звільняє замовника від необхідності укласти договір, адже невиконання замовником обов'язку, передбаченого законом, не може надавати йому переваг перед замовником, який виконав обов'язок (постанова Верховного Суду України від 01.02.2017 у справі № 3-1441гс16).

У зв'язку з наведеним, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині обов'язку ПП «Віс-Майор» укласти з Дніпровською міською радою договір про пайову участь.

Згідно ч. 8. ст. 40 Закону розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками.

Оскільки відповідачем не було надано для розрахунку розміру пайового внеску документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками, то позивачем було здійснено такий розрахунок виходячи із площі об'єкту: 167,7 кв.м. під літ. Е-1 і 68,2 кв.м. під літ. Ж-1, зазначеної у декларації, шляхом її множення з нормативом розміру пайової участі від одиниці створеної потужності за функціональним призначенням та зональним коефіцієнтом.

Так, до об'єкту за функціональним призначенням інші нежилі приміщення, функціональне призначення яких не визначено, площею 167,7кв.м., застосовано норматив у розмірі 584,1 грн., а для об'єкту станції технічного обслуговування автомобілів, автомийки, площею 68,2 кв.м., застосовано норматив у розмірі 338,00 грн. Зональний коефіцієнт дорівнює одиниці.

Перевіривши виконаний позивачем розрахунок пайової участі, апеляційний господарський суд погоджується, що проект спірного договору містить всі істотні умови, передбачені Законом, а розрахунок розміру пайової участі, що є додатком до цього договору, здійснено у відповідності до Порядку.

Між тим, колегія суддів вважає помилковим визначення функціонального призначення об'єкта: 167,7 кв.м. під літ. Е-1 та застосування позивачем до означеного об'єкту нормативу розміру пайової участі у сумі 584,1 грн. (п. 2.1. додатки № 1, 2 до договору) з огляду на наступне.

Як зазначалося вище, згідно з класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000; категорія складності об'єкта будівництва визначено за кодом класифікації як - 1230.3 Станції технічного обслуговування автомобілів, про що зазначено в Декларації (а. с. 57).

Згідно технічної документації, об'єкт нерухомості: літ. Е-1 - автомайстерня з побутовими приміщеннями загальною площею 167,7 м2 з оглядовими ямами, літ. Ж-1 - майстерня загальною площею 68,2 м2 є єдиним об'єктом з єдиним функціональним призначенням, що відноситься до нормативу 338 - Станції технічного обслуговування автомобілів, автомийки. Тобто, на думку колегії суддів, позивачем помилково віднесено об'єкт: 167,7 кв.м. під літ. Е-1 за функціональним призначенням до інших нежилих приміщень, функціональне призначення, яких не визначено з нормативом 584,1 грн.

Судом здійснено власний розрахунок пайового внеску на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Дніпро, який становить 79734,20 грн. Розрахунок здійснено з урахуванням загальної площі об'єкта 235,9 м2 за єдиним функціональним призначенням об'єкта за нормативом 338 грн. та зональним коефіцієнтом 1.

Висновок місцевого господарського суду про наявність законодавчого обмеження граничного розміру пайової участі 10% загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, колегія суддів вважає неправильними, оскільки матеріали справи не містять документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, а вартість об'єкта будівництва зазначена в Декларації не є достатнім доказом кошторисної вартості будівництва, у зв'язку з тим, що дані Декларації відображені самим відповідачем та не підтверджена кошторисною документацією. Крім того, в Декларації зазначено про те, що будівництво здійснено господарським способом.

Щодо строку позовної давності.

Під час судового розгляду справи відповідач надав суду першої інстанції заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивач звернувся з позовом про визнання укладеним договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпро поза межами строків позовної давності, у зв'язку з чим відмовив у задоволенні позову.

Вирішуючи питання про початок перебігу строків позовної давності колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 39 Закону, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, здійснюється шляхом реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю.

Декларацію № ДП9 від 18.06.2012 зареєстровано Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області.

Відповідно до Постанови КМУ № 549 від 23.05.2011 «Про утворення територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції», ДАБК у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної архітектурно-будівельної інспекції - центрального органу виконавчої влади.

Таким чином на момент реєстрації зазначеної декларації позивач, як орган місцевого самоврядування, знаходився поза межами процедури прийняття об'єктів будівництва в експлуатацію.

При цьому ч. 11 ст. 39 Закону (в редакції на час проведення реєстрації декларації) покладає на замовника обов'язок протягом семи календарних днів з дня реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та з дня введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта письмово поінформувати про це місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням об'єкта будівництва.

Відповідач не звернувся до позивача у встановлений Законом строк для укладення договору пайової участі і не повідомив орган місцевого самоврядування про готовність об'єкта до експлуатації, чим порушив права останнього.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України «Про адміністративні послуги», адміністративні послуги надаються суб'єктами надання адміністративних послуг безпосередньо або через центри надання адміністративних послуг.

Як зазначено вище, на момент реєстрації декларації № ДП9 від 18.06.2012, суб'єктом надання адміністративної послуги по прийняттю в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів була інспекція державного архітектурного контролю у Дніпропетровській області.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про адміністративні послуги», центр надання адміністративних послуг - це постійно діючий робочий орган або структурний підрозділ місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування, що зазначений у частині другій цієї статті, в якому надаються адміністративні послуги через адміністратора шляхом його взаємодії з суб'єктами надання адміністративних послуг.

Основними завданнями адміністратора є, зокрема, прийняття від суб'єктів звернень документів, необхідних для надання адміністративних послуг, їх подання відповідним суб'єктами надання адміністративних послуг, організаційне забезпечення надання адміністративних послуг суб'єктами надання адміністративних послуг (ч. 4 ст. 13 Закону України «Про адміністративні послуги).

Виходячи з системного аналізу положень Законів України «Про адміністративні послуги» і «Про регулювання містобудівної діяльності», державний адміністратор є особою, яка здійснює організаційне забезпечення надання адміністративних послуг, і далеко не завжди адміністратор і суб'єкт надання адміністративної послуги - це один орган.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо здійснення реєстрації декларації № ДП9 від 18.06.2012 саме позивачем, через наявність у лівому верхньому куті декларації штампу Центр дозвільних процедур «Єдине вікно» Дніпропетровської міської ради 19.06.12 вхід. №1261 ДАБК, є помилковим, оскільки даний центр - є центром надання адміністративних послуг суб'єктами їх надання (територіальними органами державної влади або органами місцевого самоврядування), а позивач на момент реєстрації цієї декларації не являвся суб'єктом надання послуг введення об'єктів в експлуатацію.

Про порушення своїх прав Дніпровська міська рада дізналась за результатами позапланової перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради від 19.06.2015, коли позивачем було отримано копію декларації №ДП9 від 18.06.2012 про готовність об'єкта до експлуатації, замовником якого є ПП «Віс-Майор».

Отже позивач звернувся з позовом до суду в межах строків позовної давності.

З урахуванням вищезазначеного апеляційний господарський суд частково погоджується з доводами скаржника, щодо прийняття господарським судом рішення при неповному з'ясуванні обставин справи, що є підставою для його скасування і прийняття нового рішення.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції у даній справі підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення, про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на ПП «Віс-Майор»

Керуючись ст.ст.129, 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2017 у справі № 904/8827/17 - скасувати повністю і ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати укладеним договір про пайову участь на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпро між Дніпровською міською радою в особі Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 75, ідентифікаційний код юридичної особи 40506253) та Приватним підприємством «Віс-Майор» (49127, м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, 34-А, ідентифікаційний код юридичної особи 31932133) в наступній редакції:

ДОГОВІР №______

Про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної

Інфраструктури м. Дніпро

м. Дніпро «__»____________ _____ року

Дніпровська міська рада, в особі Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради, в особі заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів, директора департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради Міллера Володимира Володимировича, діючого на підставі Положення про Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради та Довіреності від 20.06.2017 за реєстровим № 365 (далі - Міська рада) з однієї сторони та Приватне підприємство «Віс-Майор», в особі директора ОСОБА_10, що діє на підставі Статуту (далі - Забудовник) з іншої сторони, які надалі йменуються Сторони, керуючись Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (зі змінами та доповненнями) та рішенням Дніпропетровської міської ради від 21.03.2007 № 6/11 «Про порядок залучення коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпропетровська» (зі змінами та доповненнями), уклали даний договір про наступне.

1. Предмет Договору

1.1. Предметом даного договору є здійснення оплати Забудовником величини пайової участі на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпро (далі - величина пайової участі) шляхом перерахування грошових коштів до спеціального фонду міського бюджету у зв'язку із фактичним розміщенням автомайстерні з побутовими приміщеннями, майстерні та навісу, за адресою: 20-річчя Перемоги, 34-А.

1.2. Сторони, керуючись частиною 3 статті 631 Цивільного кодексу України, домовились, що всі умови цього договору розповсюджують свою дію на відносини (які за своєю суттю є предметом договору), які виникли між Сторонами до його укладення.

2. Загальні положення

2.1. Величина пайової участі згідно з розрахунком (додаток № 1 до даного договору) становить 79734,20 (сімдесят дев'ять тисяч сімсот тридцять чотири тисячі) грн. 20 коп. (без ПДВ).

2.2. Кошти пайової участі сплачуються в повному обсязі єдиним платежем або частинами за графіком, який є невід'ємною частиною даного договору (додаток № 2 до даного договору).

3. Права та обов'язки Сторін

3.1. Міська рада зобов'язана:

3.1.1. Виконати розрахунок величини пайової участі, належної до сплати Забудовником у відповідності до Порядку, затвердженого рішенням Дніпровської міської ради від 21.03.07 № 6/11 (зі змінами та доповненнями).

3.1.2. Протягом трьох робочих днів з моменту отримання звернення Забудовника видати довідку про виконання останнім вимог по повній сплаті величини пайової участі.

3.2. Забудовник зобов'язаний:

3.2.1. Перерахувати величину пайової участі у розвитку інфраструктури м. Дніпра, яка визначена п. 2.1. даного договору та відповідним розрахунком, до спеціального фонду міського бюджету на умовах, визначених договором.

3.3. Міська рада має право:

3.3.1. Вимагати від Забудовника додержання вимог чинного законодавства з питань пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

3.3.2. Здійснювати перевірки додержання Забудовником умов даного договору.

3.3.3. Вимагати від Забудовника своєчасної та в повному обсязі сплати величини пайової участі.

3.4. Сторони також мають інші права, визначені законодавством України.

4. Порядок здійснення розрахунків

4.1. Забудовник сплачує величину пайової участі, вказану у п. 2.1. даного договору, у строки згідно із графіком (додаток № 2 до договору) до спеціального фонду міського бюджету за наступними реквізитами:

Одержувач: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпро

Банк одержувача: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпро

МФО: 805012

Код

р/р: 0002

Код бюджетної класифікації: 24170000 «Надходження коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту».

4.2. Після надходження повної суми величини пайової участі за вказаними у п. 4.1. реквізитами, Міська рада протягом трьох робочих днів з моменту отримання звернення Забудовника видає довідку про виконання останнім вимог по повній сплаті величини пайової участі (далі - Довідка).

4.3. У випадку порушення строку сплати величини пайової участі або неналежного виконання, Довідка видається Забудовнику після повної оплати величини пайової участі, а також нарахованих штрафних санкцій.

4.4. Довідка видається Забудовнику особисто з відміткою про отримання на копії довідки, яка залишається в Міській раді.

5. Відповідальність Сторін

5.1. За невиконання або неналежне виконання договору Сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України, даного договору та Порядку, затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради від 21.03.2007 № 6/11 (зі змінами та доповненнями).

5.2. Забудовник несе повну відповідальність за надання достовірних даних, на підставі яких здійснюється розрахунок величини пайової участі.

5.3. За несвоєчасну або неповну сплату коштів пайової участі Забудовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

6. Інші умови

6.1. Внесення змін та/або доповнень до даного договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою Сторін, шляхом укладання додаткової угоди, що є невід'ємною частиною цього договору.

6.2. Всі суперечки між Сторонами, з яких не було досягнуто згоди, вирішуються у судовому порядку згідно з чинним законодавством України.

6.3. Даний Договір не може бути розірвано в односторонньому порядку.

6.4. Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами та діє до виконання зобов'язань у повному обсязі.

6.5. Даний договір складено в 2-х примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної Сторони.

6.6. Невід'ємною частиною даного договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста (додаток № 1 до договору).

6.7. Невід'ємною частиною даного договору є Графік сплати величини пайової участі (додаток № 2 до договору).

6. Юридичні адреси Сторін

Міська рада: Забудовник:

49000, м. Дніпро, 49127, м. Дніпро.

просп. Д. Яворницького, 75 вул. 20-річчя Перемоги, буд. 34А,

Заступник міського голови з питань

діяльності виконавчих органів, директор п/р_________________________ департаменту економіки, фінансів банк________________________ та міського бюджету МФО _______________________

Дніпровської міської ради тел. 050-321-94-44

________________ ОСОБА_9 _________________І.Ю. ОСОБА_10

М.П. М.П.

Додаток № 1

до договору №__________

від____________________

РОЗРАХУНОК ВНЕСКУ

на розвиток інженерно-транспортної та соціальної

інфраструктури м. Дніпро

Забудовник: ПП «Віс-Майор»

Об'єкт: Фактичне розміщення автомайстерні з побутовими приміщеннями, майстерні та навісу

Адреса: вул. 20-річчя Перемоги, 34 А

Функціональне призначення об'єктаНорматив розміру пайової участі від одиниці створеної потужності за функціональним призначенням об'єкта, грн.Загальна площа об'єкта м. кв.Зональний коефіцієнтВсього з коефіцієнтом території грн.
Станції технічного обслуговування автомобілів, автомийки 338 235,9 1 79734,20

Міська рада Забудовник

_________________В. ОСОБА_9 _________________І.Ю. ОСОБА_10

М.П. М.П.

Додаток № 2

до договору №________

від___________________

ГРАФІК СПЛАТИ

Забудовником ПП «Віс-Майор»

пайової участі на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпро у зв'язку із фактичним розміщення автомайстерні з побутовими приміщеннями, майстерні та навісу за адресою: вул. 20-річчя Перемоги, 34 А (далі - Об'єкт)

Сума Внеску, грн.Підлягає сплаті протягом п'яти робочих днів з моменту укладення договору, грн.
79734,2079734,20

Міська рада Забудовник

_________________В. ОСОБА_9 _________________І.Ю. ОСОБА_10

М.П. М.П.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства «Віс-Майор» (49127, м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, 34-А, ідентифікаційний код юридичної особи 31932133) на користь Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 75, ідентифікаційний код юридичної особи 26510514) 1600,00 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 1760,00 грн. судового збору за перегляд рішення судом апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 18.05.2018.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.М. Білецька

А.Є. Чередко