УХВАЛА

21.05.2018Справа № 910/5916/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Блажівської О.Є., розглянувши заяву Лего Джуріс A/C [Lego Juris A/C] про забезпечення позову і додані до неї матеріали у справі №910/5916

за позовом Компанії Лего Джуріс A/C [Lego Juris A/C]

(DK-7190, Біллунд, Данія, (DK)

(адреса для листування: м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 52, ТОВ "Екво", 6поверх)

до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України

(01008, м.Київ, вул.Грушевського, 12/2, )

Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕД ХОУМС"

(02121, м.Київ, вул.Світла,3, )

про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг та захист прав інтелектуальної власності, -

представники учасників справи: не викликались

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Лего Джуріс A/C [Lego Juris A/C], 11 травня 2018 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача-1 - Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, та відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕД ХОУМС", про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг та захист прав інтелектуальної власності.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Рішенням Апеляційної палати Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 06.02.2018 знак для товарів і послуг "LEGO" визнаний добре відомим в Україні стосовно Лего Джуріс A/C [Lego Juris A/C] для товарів 28 класу МКТП: "ігри, іграшки, ігрові конструктори" з 01.01.2014. В свою чергу, позивачем зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕД ХОУМС" є власником свідоцтва України №199366 на знак для товарів і послуг "Lego Нouse", який є схожим до ступеню сплутування з добре відомим знаком для товарів і послуг позивача та вводить в оману щодо особи, яка надає послуги, у зв'язку з чим останній просить визнати недійсним свідоцтво України №199366 на знак для товарів і послуг "Lego Нouse" та внести відповідні зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 відкрито провадження у справі №910/5916/18, розгляд справи постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.06.2018.

16.05.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- заборони Міністерству економічного розвитку і торгівлі України до набрання законної сили рішенням суду у даній справі вносити будь-які зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо передання іншим особам виключних майнових прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 199366, а також щодо припинення дії свідоцтва України № 199366 на знак для товарів і послуг шляхом відмови Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕД ХОУМС" від нього повністю або частково, та здійснювати пов'язані з цим публікації в офіційному бюлетені "Промислова власність";

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "РЕД ХОУМС" до набрання законної сили рішенням суду у даній справі повністю або частково передавати іншим особам виключні майнові права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 199366, а також припиняти дію свідоцтва України № 199366 на знак для товарів і послуг шляхом відмови від нього повністю або частково.

Розглянувши заяву Компанії Лего Джуріс про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За змістом ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Як на підставу для забезпечення позову заявник вказує на те, що рішенням Апеляційної палати Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 06.02.2018 знак для товарів і послуг "LEGO" визнаний добре відомим в Україні стосовно Лего Джуріс A/C [Lego Juris A/C] для товарів 28 класу МКТП: "ігри, іграшки, ігрові конструктори" з 01.01.2014.

В свою чергу, позивачем зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕД ХОУМС" є власником свідоцтва України №199366 на знак для товарів і послуг "Lego Нouse", який є схожим до ступеню сплутування з добре відомим знаком для товарів і послуг позивача та вводить в оману щодо особи, яка надає послуги.

Заявник вважає, що відповідно до положень ст.16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», а також ст.ст. 495, 1107, 1113 та 1114 Цивільного кодексу України Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕД ХОУМС" має право в будь-який час (у т.ч. в ході розгляду даної господарської справи) повністю або частково передати належні йому виключні майнові права інтелектуальної власності на оспорюваний знак іншій особі шляхом укладення відповідного договору та подальшої реєстрації факту передання таких прав Міністерства економічного розвитку та торгівлі України.

А тому, на думку позивача, передання відповідачем-2 повністю або частково виключних майнових прав інтелектуальної власності на Знак іншій особі (фізичній чи юридичній) повністю чи частково означатиме невиправдане розширення кола осіб, прав та інтересів яких стосуватиметься судове рішення у даній справі, спричинить затягування розгляду даної справи (внаслідок виникнення необхідності заміни первісного відповідача або залучення іншого відповідача і початку розгляду справи заново), може вплинути на підвідомчість даного спору; а відтак може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Однак, саме лише посилання та припущення заявника на можливе передання Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕД ХОУМС" повністю або частково виключних майнових прав інтелектуальної власності на оспорюваний знак іншій особі, що, на думку позивача, утруднять або унеможливлять виконання рішення суду по даній справ не є тими достатніми підставами для вжиття заходів забезпечення позову в розумінні норм ст.136 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

В той же час, заявником не надано суду жодних належних та допустимих доказів, з якими приписи ст.136, 137 Господарського процесуального кодексу України пов'язують можливість вжиття заходів забезпечення позову.

Здійснивши оцінку обгрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява Компанії Лего Джуріс про вжиття, визначених ним заходів забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності термінового забезпечення позову.

За таких обставин, оскільки, заявником не доведено те, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 136, 137, 138-140 та ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Компанії Лего Джуріс про забезпечення позову відмовити повністю.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена, відповідно до приписів ст.ст. 255-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Є. Блажівська