донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

16.05.2018 року справа №908/1921/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді при секретарі судового засідання: За участю представників сторін: від прокуратури від позивача від відповідача від третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 прокурор Хряк О.О. - за посвідченням №028256 від 15.08.14р.; не з'явились; не з'явились; не з'явились;
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя", м. Запоріжжя
на рішення Господарського суду Запорізької області
від07.12.2017 року (повний текст від 12.12.2017 року)
у справі№908/1921/17 (суддя О.В. Ярешко)
за позовом до відповідача за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Керівника Запорізької місцевої прокуратури №1, м. Запоріжжя в інтересах держави в особі: Державної екологічної інспекції у Запорізькій області, м. Запоріжжя Товариства з обмеженою відповідальністю "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя", м. Запоріжжя Запорізького комунального автотранспортного підприємства "Комунсантрансекологія", м. Запоріжжя
простягнення 65046,24 грн. збитків, заподіяних в результаті забруднення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року Керівник Запорізької місцевої прокуратури №1 звернувся до Господарського суду Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах - Державної екологічної інспекції у Запорізькій області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя" (далі за текстом ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя") про стягнення на користь Державного бюджету України, місцевого бюджету Запорізької обласної ради та місцевого бюджету Запорізької міської ради суми 65046,24 грн. збитків, заподіяних державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства в результаті забруднення земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.12.2017 року у справі №908/1921/17 позовні вимоги Керівника Запорізької місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі органу - Державної екологічної інспекції у Запорізькій області до ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя" задоволено повністю; стягнуто з відповідача на користь Державного бюджету України, місцевого бюджету Запорізької обласної ради та місцевого бюджету Запорізької міської ради 65046,24 грн. збитків, заподіяних державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства в результаті забруднення земельної ділянки; стягнуто з відповідача на користь прокуратури Запорізької області кошти, витрачені на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави у розмірі 1600,00 грн.

Не погодившись з рішенням, прийнятим господарським судом першої інстанції, до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя", яке просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 07.12.2017 року у справі №908/1921/17 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог прокуратури у повному обсязі.

У поданій апеляційній скарзі ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя", посилаючись на порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, зазначає, що позивачем не надано достатніх та належних доказів відповідно до ст.ст. 76, 79 ГПК України на підтвердження тих обставин, що саме відповідачем завдано шкоду навколишньому природному середовищу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2018 року для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів, яку визначено у наступному складі: ОСОБА_1 головуючий (суддя-доповідач), судді Будко Н.В., Сгара Е.В.

На підставі розпорядження керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду №341/2018 від 04.04.2018 року, у звязку із прийняттям 29.03.2018 року Вищою радою правосуддя рішення про звільнення у звязку з неспроможністю виконувати повноваження за станом здоровя судді-члена колегії ОСОБА_5, для розгляду апеляційної скарги призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №908/1921/17 між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2018 року для розгляду апеляційної скарги визначено наступний склад колегії суддів: Мартюхіна Н.О. головуючий (суддя-доповідач), судді Дучал Н.М., Сгара Е.В.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 04.04.2018 року поновлено ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя" пропущений строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та встановлено сторонам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 03.05.2018 року.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 04.04.2018 року призначено розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні на 16.05.2018 року.

У відзивах на апеляційну скаргу Державна екологічна інспекція у Запорізькій області та Керівник Запорізької місцевої прокуратури №1 заперечили проти задоволення апеляційної скарги та узагальнено зазначили, що позивачем під час розгляду справи підтверджено належними та допустимим доказами факт забруднення земельної ділянки саме відповідачем, а також наявність у його діях усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка особи; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою; вину завдавача шкоди. Прокурор та позивач, за текстом відзиву, вважають необґрунтованими доводи апеляційної скарги зважаючи на те, що в деліктних правовідносинах на заподіювача шкоди покладається обов'язок щодо доведення відсутності його вини у заподіянні цієї шкоди, чого у даному випадку відповідачем зроблено не було.

Третя особа у справі Запорізьке комунальне автотранспортне підприємство "Комунсантрансекологія" до початку розгляду справи по суті не скористалось своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу та не надало його до суду.

У судовому засіданні апеляційної інстанції, призначеному на 16.05.2018 року, присутній прокурор прокуратури Харківської області заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві, просив суд залишити рішення Господарського суду Запорізької області від 07.12.2017 року у справі №908/1921/17 без змін.

Уповноважені представники відповідача (апелянта) та третьої особи у судове засідання апеляційної інстанції, яке було призначене на 16.05.2018 року, не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили, своїм правом на участь у суді апеляційної інстанції не скористались.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обовязковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності вказаних сторін у справі, у звязку з чим переходить до її розгляду по суті.

Межі перегляду справи в апеляційній інстанції, згідно ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України, полягають в тому, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної та перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, правильність застосування місцевим судом норм процесуального права, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила настпне.

Як встановлено місцевим господарським судом, не заперечується сторонами та підтверджується матеріалами справи, дослідженими судом апеляційної інстанції:

ОСОБА_6 з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основними видами діяльності ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя" є: оптова торгівля відходами та брухтом; вантажний автомобільний транспорт; каналізація, відведення й очищення стічних вод; збирання безпечних відходів; відновлення відсортованих відходів; інша діяльність щодо поводження з відходами.

В період із 14.03.2017 року по 21.03.2017 року Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області на підставі направлення №70 від 13.03.2017 року та наказу №86 від 13.03.2017 року проведено позапланову перевірку дотримання ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя" вимог природоохоронного законодавства в частині охорони земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, за результатами якої складено акт.

В акті перевірки зафіксовано, що ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя" використовує 4 земельні ділянки, зокрема, земельну ділянку загальною площею 47,0707 га, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Базова, 10в, на яку ЗКАП 082801 "Комунсантрансекологія" оформлено Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ №121664. Цільове призначення для розташування полігону побутових відходів. ОСОБА_6 наданих документів, ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя" є власником будівель на цій території, документи, що посвідчують право користування даною земельною ділянкою у підприємства відсутні. Надано дозвіл на експлуатацію ТОВ "Ремондіс Запоріжжя" полігону твердих побутових відходів №1 у м. Запоріжжі. В акті зазначено, що під час перевірки відділом інструментально-лабораторного контролю проведено відбір проб вмісту забруднюючих речовин в грунтах (акт відбору проб грунтів № 7-17 від 16.03.2017 р.).

Акт перевірки підписаний представниками відповідача без зауважень та заперечень, а також отриманий представником ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя".

Як встановлено з акту відбору проб грунтів №7-17 від 16.03.2017 року, представниками Державної екологічної інспекції у Запорізькій області, у присутності начальника відділу екології ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя" - ОСОБА_7 виконано відбір 5 проб грунтів на території ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя" (територія твердих побутових відходів ПТПВ-1).

ОСОБА_6 вищевказаного акту, Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області визначено пробу №4 як фонову пробу. Акт підписаний представником відповідача без зауважень та заперечень, а також в ньому зазначено, що зауважень щодо стану проб і записів немає, усі проби придатні для проведення вимірювань. До акту додається план полігону ТПВ-1 з нанесенням місць відбору проб для виконання хімічних аналізів поверхневих, підземних вод та грунтів.

27.03.2017 року Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області виписаний припис №17/02-ПЗ ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя", яким відповідача зобовязано, зокрема, здійснити заходи для окремого збирання, відокремлення та сортування небезпечних відходів у складі побутових відходів. Припис отриманий генеральним директором ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя".

Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області, на підставі акту відбору проб грунтів №7-17 від 16.03.2017 року, складений протокол №2-17 від 05.04.2017 року вимірювань показників складу та властивостей грунтів, відібраних на території ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя". У протоколі зазначено, що за результатами вимірювань, у пробі №3, відібраній на земельній ділянці в ТЗ (гр.) згідно карти-схеми від відстійника фільтрату, виявлено 13,43 мг/кг міді, при фоновій пробі 12,13 мг/кг.

24.04.2017 року старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області складений протокол №006338 про адміністративне правопорушення відносно представника відповідача ОСОБА_8 за порушення вимог природоохоронного законодавства.

Постановою про накладення адміністративного стягнення №000183/01/02 від 05.05.2017 року, начальника відділу екології ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя" ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 52 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360,00 грн. Вищезазначена постанова не оскаржувалась відповідачем до суду, а штраф був сплачений добровільно 05.05.2017 року, що підтверджується квитанцією №102.

У звязку з виявленим фактом порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства, 10.05.2017 року Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області, згідно з Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України №171 від 27.10.2007 року, складений розрахунок розміру шкоди, зумовленої забрудненням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства на земельній ділянці ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя", яка склала 65046,24 грн.

В подальшому, позивач надіслав відповідачу претензію №1633/12 від 13.05.2017 року про відшкодування шкоди в розмірі 65046,24 грн., проте вказана претензія залишена відповідачем без виконання.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача 65046,24 грн. збитків, заподіяних державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства в результаті забруднення земельної ділянки на суму 65046,24 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки відповідача, яка виявилася в забрудненні земельної ділянки; безпосереднього причинного звязку між шкодою і протиправною поведінкою, адже шкода виступає обєктивним наслідком поведінки відповідача через недотримання природоохоронного законодавства; самої шкоди, а також з того, що відповідачем не було доведено відсутність своєї вини.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, переглянувши справу з урахуванням меж перегляду визначених в ст. 269 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Щодо представництва прокурором інтересів держави в суді колегія зазначає.

Статтею 121 Конституції України на органи прокуратури України покладено функції представництва інтересів громадян та держави в судах.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч. 4 цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобовязаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного субєкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або субєктом владних повноважень.

Як свідчать матеріали справи, листом від 22.09.2017 року Запорізька місцева прокуратура №1 повідомила Державну екологічну інспекцію у Запорізькій області про представництво інтересів держави шляхом звернення до Господарського суду Запорізької області із позовною заявою про відшкодування збитків, завданих державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства.

Також визначений прокурором позивач підтримав поданий позов.

У рішенні Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999 року викладено висновок: із врахуванням того, що, "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Звернення з даним позовом до суду в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Запорізькій області обґрунтовано прокурором встановленням факту порушення інтересів держави, які спричинені внаслідок недотримання ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя" вимог природоохоронного законодавства, а саме: забруднення земельної ділянки та ігнорування звернень Державної екологічної інспекції у Запорізькій області з претензіями про відшкодування збитків .

Також прокурор зазначив, що позивач належним чином не захищає порушені права держави, про що свідчить відсутність протягом тривалого часу вжитих заходів спрямованих на стягнення з відповідача спричинених територіальні громаді м. Запоріжжя збитків. За твердженням прокурора позивач не вживає заходів правового характеру, спрямованих на захист інтересів держави, порушених внаслідок недотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства. ОСОБА_6 інформації Державної екологічної інспекції у Запорізькій області від 08.09.2017 року, у поточному році сума коштів, передбачених кошторисом на 2017 рік для оплати судового збору складає 140000,00 грн., проте станом на час звернення позивача із листом до прокуратури залишок відкритих асигнувань на КЕКВ 2800 складає 279,04 грн., що унеможливлює самостійне звернення позивача до суду.

З огляду на наведене вище, звернення керівника Запорізької місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Запорізькій області до Господарського суду з цим позовом, направлено на захист охоронюваних законом інтересів держави, уповноваженими органами якої є визначений прокурором позивач, що належним чином перевірено судом апеляційної інстанції.

При розгляді справи по суті, судоваколегія виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (ст. 14 Конституції України).

Відповідно до ч.ч. 1 та 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність; підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Частина 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачає, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

ОСОБА_6 ст. 56 Закону України "Про охорону земель" юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Місцевим господарським судом встановлено, що Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №121664 підтверджується, що право постійного користування земельною ділянкою площею 47,0707 га, розташованою в м. Запоріжжі, вул. Базова, 10в, цільове призначення (використання) земельної ділянки для розташування полігону побутових відходів, належить Запорізькому комунальному автотранспортному підприємству 082801 "Комунсантрансекологія" (третя особа у справі).

На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №229 від 26.05.2008 року Комунальному підприємству "Запорізьке комунальне автотранспортне підприємство 082801 "Комунсантрансекологія" передано цілісний майновий комплекс поводження з твердими побутовими відходами, рідкими нечистотами та з виготовлення памятників, як внесок до статутного фонду ТОВ "Ремондіс Запоріжжя" (змінено назву на ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя").

ОСОБА_6 копії паспорту місця видалення відходів (МВВ), реєстраційний номер 01.163МВВ-1, дата реєстрації 24.10.2004 року, власник МВВ - Запорізьке комунальне автотранспортне підприємство 082801 "Комунсантрансекологія".

У висновку Державного управління екології та природних ресурсів в Запорізькій області №782/06 від 13.04.2005 року щодо визначення категорії екологічної безпеки МВВ-полігону твердих побутових відходів ПТПВ-1 зазначено, що МВВ не може бути віднесене до категорії екологічної безпеки А чи Б (мало небезпечні, помірно небезпечні), Держуправління вважає за можливе віднести полігон твердих побутових відходів до категорії В "небезпечні". Викладено необхідні заходи: 1. Виконати проект реконструкції полігону твердих побутових відходів; 2. Дотримуватись інструкції по експлуатації полігону.

Листом виконавчого комітету Запорізької міської ради №03-38/1234 від 01.08.2008 року надано дозвіл ТОВ "Ремондіс Запоріжжя" на експлуатацію полігону твердих побутових відходів №1 у м. Запоріжжі згідно з проектною документацією, за умов дотримання вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення екологічної та санітарної безпеки.

ОСОБА_6 пояснень відповідача, проектна документація на експлуатацію полігону твердих побутових відходів № 1 не розроблялась.

Як слідує з матеріалів справи, полігон твердих побутових відходів № 1, розташований на земельній ділянці по вул. Базова, 10в у м. Запоріжжі, фактично з 2008 року використовується відповідачем - ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя".

Таким чином судом встановлено, що відповідач з 2008 року є землекористувачем земельної ділянки, яка перевірялась позивачем.

В акті відбору проб грунтів №7-17 від 16.03.2017 року зазначено, що відбір проводився засобами вимірювальної техніки (ЗВТ) та допоміжним обладнанням: лопатою за ГОСТом 19596-87, рулеткою вимірювальною Р50 "S-line" (свідоцтво про повірку №12-1668-16 від 14.11.2016 року (дійсне до 14.11.2017 р.).

ОСОБА_6 протоколу №2-17 вимірювань показників складу та властивостей грунтів від 05.04.2017 року, при вимірюванні застосовані такі основні засоби вимірювальної техніки: ваги лабораторні електронні Kern 440-35N, свідоцтво про повірку №11-1877-16 від 13.10.2016 року (дійсне до 13.10.2017р.); спектрофотометр атомно-абсорбційний С115 ПКРС, свідоцтво про повірку № 2-5485-16 від 24.10.2016 року (дійсне до 24.11.2017 р.); рН-метр inolab рН 720, свідоцтво про повірку №2-5497-16 від 24.10.2016 року (дійсне до 24.10.2017 р.). Копії всіх свідоцтв про повірку наявні в матеріалах справи.

ОСОБА_6 ст. 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами.

Відповідно пп. "и", "л" ч. 1 ст. 17 Закону України "Про відходи" суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані: здійснювати контроль за станом місць чи об'єктів розміщення власних відходів; відшкодовувати шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу, здоров'ю та майну громадян, підприємствам, установам та організаціям внаслідок порушення встановлених правил поводження з відходами, відповідно до законодавства України.

В силу приписів ст. 43 Закону України "Про відходи" підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про відходи, в порядку і розмірах, встановлених законодавством України.

Підпунктом "а" ч. 1 ст. 42 Закону України "Про відходи", за правопорушення у сфері поводження з відходами, особи несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність.

Саттями 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Методику визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства затверджено наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України №171 від 27.10.1997 року.

ОСОБА_6 з пунктом 1.3 цієї Методики, вона застосовується під час встановлення розмірів шкоди від забруднення (засмічення) земель будь-якого цільового призначення, що сталося внаслідок несанкціонованих (непередбачених проектами, дозволами) скидів (викидів) речовин, сполук і матеріалів, внаслідок порушення норм екологічної безпеки у разі зберігання, транспортування та проведення вантажно-розвантажувальних робіт, використання пестицидів і агрохімікатів, токсичних речовин, виробничих і побутових відходів; самовільного розміщення промислових, побутових та інших відходів.

Пунктами 3.1, 3.3 Методики визначено, що землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені негативні кількісні або якісні зміни, що сталися в результаті господарської діяльності чи впливу інших чинників. При цьому зміни можуть бути зумовлені не тільки появою в зоні аерації нових шкодочинних речовин, яких раніше не було, а і збільшенням вмісту речовин, що перевищує їх гранично допустиму концентрацію, які характерні для складу незабрудненого ґрунту або у порівнянні з даними агрохімічного паспорта (для земель сільськогосподарського призначення). Факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель.

Відповідно до п. 4.1 вказаної Методики розміри шкоди обчислюються уповноваженими особами, що здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства, на основі актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення земель, протягом шести місяців з дня виявлення порушення.

Розділом 2 зазначеної Методики визначено поняття забруднення земель. Так, забрудненням земель є накопичення в ґрунтах і ґрунтових водах внаслідок антропогенного впливу пестицидів і агрохімікатів, важких металів, радіонуклідів та інших речовин, вміст яких перевищує природний фон, що призводить до їх кількісних або якісних змін.

Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області, згідно з Методикою, складений розрахунок розміру шкоди, зумовленої забрудненням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства на земельній ділянці ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя", яка склала 65046,24 грн.

Наведені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного у справі рішення та ухвалення нового рішення відповідно до вимог ст. 277 ГПК України, оскільки вони не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні заявником норм матеріального та процесуального права, зважаючи на наступне.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто є деліктною відповідальністю.

За змістом ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний звязок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх вказаних умов є обовязковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обовязок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний звязок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного звязку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, спричиненою потерпілій стороні. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем не оскаржувались дій Державної екологічної інспекції у Запорізькій області при проведенні перевірки, та зазначені обставини щодо відсутності доказів оскарження акта перевірки не спростовані відповідачем і під час апеляційного провадження.

Водночас, заперечень на протокол №2-17 вимірювань показників складу та властивостей грунтів від 05.04.2017 року при його складанні відповідачем висловлено не було.

Акт відбору проб грунтів №7-17 від 16.03.2017 року підписаний представником відповідача без зауважень та заперечень.

Постанова про накладення адміністративного стягнення від 05.05.2017 року також не оскаржувалася, а штраф працівником відповідача було сплачено у добровільному порядку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів, обґрунтовано встановлено порушення ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя" вимог природоохоронного законодавства, що виявилось в забрудненні земельної ділянки шляхом наднормативного вмісту забруднюючих речовин (міді) розмір яких перевищує природний фон, що в результаті призводить до якісних змін земельної ділянки.

Відповідно до наявних у справі доказів судом всатновлено, що Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області на підставі Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України №171 від 27.10.1997 року, здійснений розрахунок від 10.05.2017 року розміру шкоди, зумовленої забрудненням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства на земельній ділянці, яка знаходиться у користуванні ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя" за адресою: 69013, м. Запоріжжя, Шевченківський район, вул. Базова, 10в (полігон ТПВ -1).

ОСОБА_6 п.п. 3.5, 5.2, 5.6 зазначеної вище Методики при виявленні засмічення визначаються на місці обсяги засмічення відходами та інші показники, які необхідні для визначення розмірів шкоди. Основою розрахунків розміру шкоди від засмічення земель є нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що засмічена. Довідку про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що зазнала засмічення, надають територіальні органи спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до ОСОБА_6 із технічної документації про нормативну грошову оцінку від 26.04.2017 року, виданого Міжрайонним управлінням у Запорізькому районі та м. Запоріжжі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 470707 кв.м по вул. Базова, 10в у м. Запоріжжі становить 212623058,97 грн.

Розрахунок розміру шкоди зроблений позивачем відповідно до вимог Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України №171 від 27.10.1997 року, та становить 65046,24 грн.

Колегією суддів апеляційної інстанції перевірено розрахунок шкоди та визнано його таким, що здійснений у відповідності до вимог Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України №171 від 27.10.1997 року.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, зокрема: протиправної поведінки відповідача, яка виявилась у забруднені земельної ділянки; безпосереднього причинного звязку між шкодою і протиправною поведінкою відповідача, оскільки шкода виступає обєктивним наслідком поведінки відповідача через недотримання природоохоронного законодавства; наявність самої шкоди.

При цьому, колегія суддів визнає, що відповідачем не було доведено відсутності його вини, а навпаки вина полягає в забрудненні земельної ділянки, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами.

Як вже зазначалося, в ході перевірки діяльності відповідача за результатами дослідження ґрунту на Полігоні твердих ґрунтів №1 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Базова, 10в, який використовується ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя" на підставі рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради №229 від 26.05.2008 року та листа №03-38/1234 від 01.08.2008 року були виявлені в складі ґрунту негативні кількісні і якісні зміни наднормативний вміст забруднюючих речовин (міді), який перевищує гранично-допустиму та фонову концентрацію.

Взявши до уваги викладене, приписи наведеного законодавства та встановлені обставини справи, судова колегія вважає прийняте у справі рішення таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Доводи заявника апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки прокурором та позивачем доведено належними та допустимими доказами, що саме відповідач є користувачем земельної ділянки, яка була забруднена внаслідок недотримання ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя" вимог природоохоронного законодавства, а також судом встановлено неправомірність поведінки відповідача, вину завдавача шкоди, наявність шкоди та причинний звязок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Крім того, матеріали господарської справи також містять докази на підтвердження тих обставин, що ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя" вже допускалися порушення вимог природоохоронного законодавства, зокрема, 30.10.2015 року Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області, відповідно до акту відбору проб грунтів №16 від 26.10.2015 року, складався стосовно відповідача протокол № 11 вимірювань показників складу та властивостей грунтів, яким було встановлено перевищення в грунті показника важкого металу міді на земельній ділянці по вул. Базова, 10в у м. Запоріжжі (полігон твердих побутових відходів). Відповідачем за даним порушенням у добровільному порядку була сплачена шкода в розмірі 2305,44 грн., згідно з розрахунком від 12.01.2016 року розміру шкоди, зумовленої забрудненням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства на земельній ділянці.

У даній справі при стягненні шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, суд першої інстанції правомірно врахував приписи ст. 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та вимоги п. 7 ч. 4 ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 691 Бюджетного кодексу України, які визначають, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, а до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга ТОВ "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя" задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Запорізької області від 07.12.2017 року у справі №908/1921/17 є законним, обґрунтованим, прийнятим із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і підлягає залишенню без змін.

У зв'язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УМВЕЛЬТ-Запоріжжя" на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.12.2017 року у справі №908/1921/17 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 07.12.2017 року у справі №908/1921/17- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Судді Н.М. Дучал

ОСОБА_3

(У судовому засіданні 16.05.2018 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено 21.05.2018 року)