РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.03.2018Справа № 910/18966/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., дослідивши матеріали господарської справи

за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП Арсенал»

до державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про стягнення 30 233,51 грн.

та за зустрічним позовом державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

до товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП Арсенал»

про стягнення 13 449,88 грн.

Представники:

від позивача за первісним позовом Федоренко О.П. (за дов.)

від відповідача за первісним позовом Пашинський А.А. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКП Арсенал» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення за договором поставки № 11783 від 21.09.2016 30 233,51 грн., з яких: 24 907,20 грн. боргу, 4 564,81 грн. інфляційних, 761,50 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив свої зобов'язання за договором поставки № 11783 від 15.07.2016 та не оплатив за поставлений 14.09.2016 позивачем товар (шпильку 42x220 та гайку М42). Товар було поставлено за видатковою накладною № 10869 від 14.09.2016.

Суд своєю ухвалою від 01.11.2017 порушив провадження у справі № 910/18966/17.

Відповідач позовні вимоги відхилив повністю, пославшись на те, що позивачем поставлено неякісний товар.

06.12.2017 державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» подало зустрічний позов до товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП Арсенал» про стягнення 13 449,88 грн. штрафу та зобов'язання здійснити заміну неякісного товару за власний рахунок.

За твердженням позивача за зустрічним позовом, під час вхідного контролю товару на етапі ВК-1, вхідний контроль за якістю поставленого товару на першому етапі, відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» (далі - ВП ХАЕС) виявив невідповідність товару умовам договору, про що оформлено довідку невідповідності від 19.09.2016 №61-5/16. У зв'язку з невідповідністю товару, позивач за зустрічним позовом повернув товар відповідачу за зустрічним позовом за накладною-вимогою № 03 від 28.09.2016. 20.10.2016, відповідно до акту № 80/5 приймання товару, матеріалів, відповідач за зустрічним позовом повторно поставив товарно-матеріальні цінності за накладною №10869 від 14.09.2016. При вхідному контролі товару на етапі ВК-1 повторно ВП ХАЕС виявило невідповідність товару умовам договору, про що оформлено довідку невідповідності від 20.10.2016 №80-5/16, та прийнято рішення повернути товар відповідачу. Незважаючи на те, що відповідач у своєму листі від 03.11.2016 частково визнав невідповідність товару умовам договору, він відмовляється провести його заміну. У зв'язку з цим позивач за зустрічним позовом просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом штраф за порушення вимог щодо якості товару та зобов'язати його поставити товар, що відповідає вимог договору.

Суд своєю ухвалою від 06.12.2017 порушив провадження за зустрічним позовом та прийняв його для спільного розгляду з первісним.

18.01.2018 суд постановив розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ВКП Арсенал» позовні вимоги за зустрічним позовом відхилило у повному обсязі з огляду на таке:

- ТОВ «ВКП Арсенал» повністю виконало свій обов'язок щодо постачання товару, про що свідчить накладна від 14.09.2016;

- під час поставки товару (гайки М42 ст. 40 Х ГОСТ 5915-70 у кількості 400 шт.) був наданий сертифікат якості від виробника, згідно з яким гайка вироблена в державі Польща, що входить до складу Євросоюзу, тому гарантія якості не підтверджується відміткою вітчизняного зразка. На гайці є маркування сталі - «/8/» та клеймо заводу виробника - «НХ». Згідно з міжнародною стандартизацією, яку Україна визнала з березня 1997 року, ІSO 4032 повністю відповідає ГОСТ 5915-70. Відсутність маркування на шпильці М 42х22040 Х ГОСТ 22032-76 у кількості 200 шт. повністю узгоджується з ГОСТ 1759-70. Товар було упаковано з дотриманням ГОСТ 18160-72 - піддон планшетний; упаковка містила виріб одного виду, що не вимагає додаткового пакування, маса брутто відповідної упаковки не перевищувала 1 120 кг;

- 28.09.2016 товар не повертався, накладна-вимога від 28.09.2016 № 03 не містить підтвердження передачі товару ТОВ «ВКП Арсенал».

Також, на думку відповідача за зустрічним позовом, позивач за зустрічним позовом пропустив строк на стягнення штрафних санкцій за поставку неякісної продукції. Так, з урахуванням строків давності, передбачених ч. 2 ст. 258 ЦК України, цей строк сплив 17.10.2017.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

15.07.2016 державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція») (замовник) та товариство з обмеженою відповідальністю «ВКП Арсенал» (постачальник) уклали договір поставки № 11783 (далі - Договір), відповідно до умов якого позивач до 21.09.2016 (з урахуванням п. 5.1, 4.1 Договору) зобов'язувався поставити замовнику шпильку 42x220 та гайку М42, а замовник зобов'язувався прийняти та оплатити вартість даного товару в строки, передбачені договором.

У пунктах 4.1., 5.3 Договору сторони погодили, що:

- протягом 5 (п'яти) днів з дати укладання договору (до 20.07.2016) покупець сплачує аванс в розмірі 24 907,20 грн.;

- 24 907,20 грн. замовник перераховує протягом 10 (десяти) днів з дати поставки товару за адресою: 30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, Хмельницьке відділення ВП «Складське господарство».

Додатком до Договору є специфікація № 1, у якій визначені характеристики товару, що підлягає поставці, та його кількість: шпилька 42x220 СТ.40Х, Гост22032=76, Україна, 200 шт, гайка М42 Ст40Х, Гост5915-70, Україна, 400 шт.

Згідно з п. 5.2 Договору, приймання товару за кількістю та якістю здійснюється на складі вантажоодержувача відповідно до Інструкцій П-6 (1965 р.) та П-7 (1966 р.), затвердженими постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР, з наступними змінами і доповненнями та іншими нормативно правовими актами України.

Постачальник зобов'язаний замінити за свій рахунок неякісний товар, товар, що не відповідає умовам договору чи до поставити його у 20-ти денний строк з моменту одержання повідомлення замовника про виявлення неякісного товару, дефектів або установлення факту недопоставки товару (п. 6.3.3 Договору).

22.08.2016 замовник перерахував аванс в розмірі 24 907,20 грн..

Постачальник поставив товар за адресою: 30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, Хмельницьке відділення ВП «Складське господарство», а замовник отримав шпильку 42x220 та гайку М42 в кількості та асортименті, зазначених в видатковій накладній, на загальну суму 49 814,40 грн., в тому числі ПДВ 8 302,40 грн., що підтверджується видатковою накладною від 14.09.2016 № 10869, яка містить засвідчені печатками постачальника та замовника підписи їх повноважних представників.

В розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.

Вимоги до первинного документу наведені у статті 9 даного Закону, яка визначає, що первинні документи є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказана вище видаткова накладна відповідає вищевказаним вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в силу чого, підлягає кваліфікації як первинний документ, що фіксує вчинення господарської операції.

Таким чином наявними матеріалами справи підтверджується, що замовник отримав товар 14.09.2016. Також цей факт визнається сторонами.

16.09.2016 відповідачем за первісним позовом складено акт № 61/5 про приймання матеріалів. У акті зазначені такі недоліки поставленого 14.09.2016 товару:

- відсутній документ про якість;

- відсутнє маркування;

- невідповідність маркування, зазначеного у накладній, до назви відповідно до специфікації.

Цей акт складено комісією працівників відповідача.

19.09.2016 відповідачем оформлено довідку невідповідності № 61-5/16, у якій зазначені ці ж недоліки.

20.10.2016 відповідачем складено акт № 80/5 про приймання матеріалів за накладною № 10869 від 14.09.2016, у якому зазначено, що:

- відсутнє маркування товару відповідно до вимог НТД;

- відсутні документи про якість з відміткою ВТК (на гайки).

Акт № 80/5, як і акт № 61/5, складено комісією працівників відповідача.

Відповідачем подана довідка про виявлення невідповідності, що датована 20.10.2016, № 80-5/16. Однак, оскільки цей документ не підписаний, він не може бути використаний судом як письмовий доказ.

Відповідачем проведено механічне випробовування основного металу шпильки 42x220, сталь 40X ГОСТ 22032-76. За результатами випробування складено 25.10.2016 висновок № 216-16 про незадовільну якість основного металу.

Оцінюючи доводи позивача за зустрічним позовом щодо якості товару в контексті вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 688 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленим законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 674 ЦК України).

Наразі, виходячи з постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства СРСР», відповідність товару за якістю здійснюється в порядку, передбаченому Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР № П-7 від 25.04.1966 (далі - Інструкція П-7).

Згідно з Інструкцією П-7 від 25.04.1966 прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявленими при звичайній для даного виду продукції перевірці і виявлені тільки в процесі переробки, підготування до монтажу, в процесі монтажу, випробовування, використання і зберігання продукції (абзац 6 пункту 9).

Акт про приховані недоліки, виявлені в продукції, складається в порядку, передбаченому Інструкцією П-7 від 25.04.1966, якщо інше не передбачено Основними і Особливими умовами поставки іншими обов'язковими правилами і договором (п. 33 Інструкції П-7 від 25.04.1966).

Абзацом 3 п. 9 Інструкції П-7 від 25.04.1966 встановлений 5-ти денний строк складання акту про приховані недоліки, які виявлені в продукції з гарантійним строком служби, з моменту їх виявлення, однак в межах встановленого гарантійного строку. Якщо для участі у складанні акту викликається представник виробника (відправника), то до даного 5-денного строку добавляється час, необхідний для його проїзду (абз. 4 п. 9 Інструкції П-7 від 25.04.1966).

Відповідно до п. 16 Інструкції П-7, при виявленні невідповідності якості поставленої продукції, одержувач призупиняє приймання продукції та складає акт, в якому вказується кількість оглянутої продукції та характер виявлених при прийманні дефектів. Одержувач також зобов'язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції та складання двостороннього акту представника відправника, якщо такий виклик передбачений в договорі.

Згідно з п. 22 Інструкції П-7 для участі у прийманні продукції повинні виділятися особи, компетентні (по роду роботи, за освітою, з досвіду трудової діяльності) у питаннях визначення якості та комплектності підлягає приймання продукції.

Матеріально відповідальні та підлеглі їм особи, а також особи, які здійснюють облік, зберігання, приймання та відпуск матеріальних цінностей, в якості представників громадськості підприємств-одержувачів виділятися не повинні. Зокрема, не можуть виділятися як представники громадськості підприємства-одержувача керівники підприємств та їх заступники (і в тих випадках, коли вони не є матеріально відповідальними особами), працівники відділу технічного контролю, бухгалтери, товарознавці, пов'язані з обліком, зберіганням, відпуском та прийманням матеріальних цінностей, працівники юридичної служби цих підприємств.

Відповідно до п. 23 Інструкції П-7 представникові, уповноваженому для участі в прийманні продукції за якістю і комплектності, видається належно оформлене і завірене печаткою підприємства разове посвідчення за підписом керівника підприємства (організації) або його заступника.

Пунктами 26, 27 Інструкції П-7 передбачено, що у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, договором для визначення якості продукції передбачений відбір проб, особи, які приймають участь у прийманні продукції за якістю, зобов'язані відбирати такі проби. Відбір проб здійснюється у точній відповідності з вимогами зазначених нормативних актів. Відібрані проби опечатуються або опломбовуються і забезпечуються етикетками, підписаними особами, які приймають участь у відборі. Про відбір проб складається акт, який підписується всіма особами, які беруть участь у відборі проб.

За результатами приймання продукції за якістю та комплектністю з участю представників, вказаних у п.п. 19 та 20 Інструкції П-7, складається акт про фактичну якість та комплектність отриманої продукції, (п.29 Інструкції П-7).

Відповідно до п.30 Інструкції П-7, акт повинен бути підписаний всіма особами, які брали участь у перевірці якості та комплектності продукції. В акті перед підписом осіб, які брали участь у прийманні, повинно бути вказано, що ці особи попереджені про те, що вони несуть відповідальність за підписання акту, який містить дані, що не відповідають дійсності.

З огляду на це, допустимим доказом в розумінні ч. 1 ст. 77 ГПК України, який засвідчує поставку неякісної продукції, є акт, складений відповідно до вимог Інструкції П-7. Отже документи, надані позивачем за зустрічним позовом (акт № 61/5 від 16.09.2016, довідка від 19.09.20016 № 61-5/16, акт від 20.10.2016 № 80/5, висновок № 216-16 про незадовільну якість основного металу), в силу ст. 77 ГПК України, не є допустимими доказами що підтверджують недоліки поставленого товару. Крім цього, ці документи носять односторонній характер - складені виключно позивачем за зустрічним позовом, який є зацікавлено особою, що не дозволяє суду дійти висновку про їхню достовірність.

Також, всупереч вимогам підпункту «т» пункту 29 Інструкції П-7, відсутня інформація про те, що під час приймання здійснювався відбір продукції і куди дані зразки відправлені.

Суд вважає не доведеним позивачем за зустрічним позовом факт повернення товару відповідачу за зустрічним позовом за накладною-вимогою № 03 від 28.09.2016. Висновок суду ґрунтується на тому, що:

- повноваження ОСОБА_4 як представника ТОВ «ВКП Арсенал», який (яка) у цій накладній зазначена як особа, що одержала товар, жодним чином не підтверджено, тобто відсутні дані, що дозволяють ідентифікувати особу як представника постачальника;

- відсутні докази повторного постачання ТОВ «ВКП Арсенал» товару.

Недоведеність наведених вище обставин, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав покладення на відповідача за зустрічним позовом відповідальності за порушення Договору шляхом повернення вартості поставленого товару, що свідчить про необґрунтованість зустрічного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Виходячи з умов Договору, оскільки поставка відбулась в повному обсязі 14.09.2016, замовник обов'язаний був провести повний розрахунок за поставлений товар до 24.09.2016.

Станом на день розгляду справи в суді державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» не сплатило товариству з обмеженою відповідальністю «ВКП Арсенал» 24 907,20 грн. боргу.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача за первісним позовом перед позивачем за первісним позовом в сумі 24 907,20 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем за первісним позовом не спростований.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов'язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача за первісним позовом, перевіреним судом, з відповідача за первісним позовом підлягає стягненню 4 564,81 грн. інфляційних та 761,50 грн. 3% річних за період з 25.09.2016 по 02.10.2017.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач за первісним позовом належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача за первісним позовом.

Обставини, на які посилається позивач за первісним позовом як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем за первісним позовом не спростовані, а тому позовні вимоги позивача за первісним позовом до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір з первісного та зустрічного позовів покладається на державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП Арсенал» задовольнити повністю.

Стягнути з державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Назарівська, 3, м. Київ, 01032, код 24584661) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП Арсенал» (бульвар Лесі Українки, 15, м. Київ, 01133, код 31662445) 24 907,20 грн. боргу, 4 564,81 грн. інфляційних, 761,50 грн. 3% річних, 1 600,00 грн. судового збору.

У задоволенні зустрічного позову державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відмовити повністю.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 25.05.2018.

Суддя С. А. Ковтун