ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21.05.2018 Справа № 917/548/18

м. Полтава

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С., розглянувши матеріали

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк", вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001; адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, 49094

до 1. Селянського (фермерського) господарства "Шекіна", с. Михайлики, Козельщинський район, Полтавська область, 39105;

2. ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про солідарне стягнення 74662,71 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивачем в одній позовній заяві об'єднано вимоги до позичальника - юридичної особи Селянського (фермерського) господарства "Шекіна" та до поручителя - фізичної особи ОСОБА_1 щодо солідарного стягнення заборгованості по договору банківського обслуговування № б/н від 27.11.2014.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 173 ГПК України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Позивач у позовній заяві вказує, що стороною договору поруки № POR731 від 26.11.2014., на який він посилається в обґрунтування позовних вимог до відповідача ОСОБА_1, є фізична особа. При цьому, позивач вважає, що даний позов підлягає розгляду саме господарським судом.

На вказане, суд зазначає наступне.

Суб'єктна та предметна юрисдикція господарського суду встановлена главою 2 ГПК України. Так, статтею 20 ГПК України визначено перелік справ, які відносяться до юрисдикції господарських судів. Цією нормою встановлено як суб'єктний склад сторін так і предметна підсудність спорів віднесених до юрисдикції господарського суду.

За ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у ст. 4 цього Кодексу. Дана стаття передбачає, що стороною в господарському процесі може бути фізична особа, яка не є підприємцем. Проте, випадки такої участі чітко передбачені вищевказаною статтею 20 ГПК України, яка передбачає юрисдикцію господарського суду за умови певного поєднання суб'єктного складу та предметної належності. Дана стаття допускає участь в судовому процесі (господарського суду) фізичної особи без статусу підприємця лише за умов, що спір виник:

- з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів (п. 3);

- з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах (п. 4);

- між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах (п. 12).

Участь в судовому процесі (господарського суду) фізичної особи без статусу підприємця у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, прямо заборонена п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, згідно якого господарські суди розглядають справи у спорах, щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Згідно п. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є одним з видів правичинів.

Оскільки, як зазначає сам позивач, стороною договору поруки № POR731 від 26.11.2014. є фізична особа, позов пред'явлений до фізичної особи ОСОБА_1, як до поручителя по договору поруки, не підлягає розгляду в господарських судах.

Таким чином, позивачем об'єднано в одному позові кілька вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Отже, позивачем порушено правила об'єднання в одній позовній заяві декількох вимог.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України порушення правила об'єднання позовних вимог є підставою для повернення судом позовної заяви і доданих до неї документів.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приват Банк" до Селянського (фермерського) господарства "Шекіна" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 74662,71 грн. повертається позивачу без розгляду.

При цьому, суд роз'яснює, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст. 174, 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути позивачу.

Додаток: позовна заява та додані до неї матеріали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.С. Семчук