ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

21 травня 2018 року

м. Одеса

Справа № 916/446/16

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.

за заявою Малого приватного підприємства “БАЗАЛЬТ” про забезпечення позову

по апеляційній скарзі Малого приватного підприємства “БАЗАЛЬТ”

на рішення Господарського суду Одеської області від 26 червня 2017 року, повний текст якого складено та підписано 03 липня 2017 року

по справі № 916/446/16

за позовом Малого приватного підприємства “БАЗАЛЬТ”

до Обслуговуючого кооперативу “Житлово-будівельний кооператив “ЧОРНОМОРСЬКА РІВ’ЄРА”

за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Фонтанська сільська рада Лиманського району Одеської області

про стягнення 252 234, 98 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 26.06.2017 у справі №916/446/16 у задоволенні позовних вимог Малого приватного підприємства “БАЗАЛЬТ” відмовлено повністю.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 року у даній справі, апеляційна скарга Малого приватного підприємства “БАЗАЛЬТ” задоволено рішення Господарського суду Одеської області від 26 червня 2017 року по справі № 916/446/16 – скасовано, “прийнято нове рішення: Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу “Житлово-будівельний кооператив “ЧОРНОМОРСЬКА РІВ’ЄРА” на користь Малого приватного підприємства “БАЗАЛЬТ” грошові кошти в сумі 252234 гривні 98 копійок, з яких сума боргу - 149 999, 09 грн., пеня за прострочення грошового зобов'язання - 51 386, 05 грн., інфляційні витрати в сумі 40 818, 40 грн., 3% річних від простроченої суми в сумі 10 031, 44 грн. Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу “Житлово-будівельний кооператив “ЧОРНОМОРСЬКА РІВ’ЄРА” на користь Малого приватного підприємства “БАЗАЛЬТ” судові витрати в сумі 7 661 гривню 50 (п’ятдесят дві) копійки, з яких судовий збір за подачу позовної заяви - 3499, 63 грн. та 4 161, 89 грн. судовий збір за подачу апеляційної скарги.”.

21.02.2018 року постановою Верховного суду України касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Чорноморська Рів'єра" задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 у справі №916/446/16 скасовано. Справу №916/446/16 направлено на новий апеляційний розгляд до Одеського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 27.04.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі № 916/446/16.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 21.05.2018 року апеляційне провадження у справі № 916/446/16 призначено до розгляду.

18.05.2018 від Малого приватного підприємства “БАЗАЛЬТ” надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої просив застосувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту грошових активів , які належать Обслуговуючому кооперативу “Житлово-будівельний кооператив “ЧОРНОМОРСЬКА РІВ’ЄРА” у загальній сумі 252 234,98 грн., яка складається з суми боргу у розмірі 149 999,09 грн., пені за прострочення грошового зобов’язання у розмірі 51 386,05 грн., інфляційних втрат у розмірі 40 818,40 грн., 3% річних від прострочення суми у розмірі 10 031,44 грн., які знаходяться на розрахункових рахунках обслуговуючого кооперативу.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачем і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За змістом п. 3, 4 ч. 1 ст. 139 ГПК України визначено, що заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Згідно частини першої статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто положення вказаної статті пов'язують вжиття заходу забезпечення позову з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, реальним виконання судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

При цьому, в силу положень ч. 1 ст. 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Важливою обставиною під час вжиття заходів забезпечення позову, є пов'язаність відповідних дій та шкідливих результатів від їх вчинення з відповідним предметом позову та правами з метою захисту яких такий позов подано.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову, МПП “БАЗАЛЬТ” обґрунтовує її тим, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв’язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв’язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи те, що відповідачем не доведено того, що наведені в обґрунтування заяви про забезпечення позову обставини можуть ускладнити виконання рішення у даній справі, а заходи забезпечення позову зможуть забезпечити реальне виконання рішення у даній справі, та того, що у випадку невжиття таких заходів виконання рішення суду може істотно ускладнено чи унеможливлено, колегія судів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

При цьому, вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на кошти боржника ніяким чином не змінює черговість виконання ним своїх зобов'язань, що виникли з правочинів та/або відповідних судових рішень.

Оцінивши на підставі наявних матеріалів справи доказів, доводи позивача щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову, а саме накладання арешту на грошові кошти Обслуговуючого кооперативу “Житлово-будівельний кооператив “ЧОРНОМОРСЬКА РІВ’ЄРА”, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 6 ст. 140 ГПК України про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частини другої статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Керуючись статтями ст.ст. 140, 267, 269, 281

Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

У задоволенні заяви Малого приватного підприємства “БАЗАЛЬТ” про забезпечення позову - відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та з урахуванням положень ч.8 ст. 140та ч. 3 ст. 287 ГПК України може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                             С.І. Колоколов

Суддя                                                                                           Г.П. Разюк

Суддя                                                                                           Я.Ф. Савицький