ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

16 травня 2018 року Справа № 926/668/18

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Марущака І.В. за участю секретаря судового засідання Чепишка Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні загального позовного провадження справу №926/668/18

за позовом Департаменту економіки Чернівецької міської ради

до Чернівецької обласної організації Української народної партії

про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 26293,02 грн.

представники:

від позивача - Настас Л.О., довіреність від 20.09.2017 №02/01-17/1520, Іванович Л.Є., довіреність від 04.07.2017 року №02/01-17/1080;

від відповідача - не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Департамент економіки Чернівецької міської ради звернувся з позовом до Чернівецької обласної організації Української народної партії про стягнення 26293,02 грн. боргу за договором оренди нерухомого майна від 20.07.2015 року №152, з яких 21122,36 грн. заборгованості по орендній платі, що виникла за період з квітня 2017 року по січень 2018 року, та 5170,66 грн. пені, яка нарахована за період з 01.08.2015 року по 31.01.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у порушення умов укладеного між сторонами договору оренди від 20.07.2015 року №152 відповідач не сплатив орендну плату за користування приміщенням, яке розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Шептицького Андрея Митрополита, 4, загальною площею 55,1 кв. м. за період з 01.04.2017 року по 31.01.2018 року, внаслідок чого заборгував позивачеві 21122,36 грн. Крім того, відповідач неналежно виконував свої обов'язки, оскільки несвоєчасно сплачував орендну плату у зв'язку з чим позивач нарахував йому 5170,66 грн. пені.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.

Ухвалою суду від 02.03.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено попереднє засідання на 22.03.2018 року, запропоновано позивачу та відповідачу надати заяви по суті спору та докази в їх обґрунтування, а також докази надіслання іншим учасникам судового процесу.

Ухвалами суду від 22.03.2018 року та 16.04.2018 року відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 16.04.2018 та 26.04.2018 року відповідно.

Ухвалою суду від 26.04.2018 року закрито підготовче провадження у справі та розпочато її розгляд по суті. Справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні на 16.05.2018 року за участю представників сторін.

Відповідач явку свого представника у судове засідання 16.05.2018 року не забезпечив, відзиву на позов не надав.

При цьому, із матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 26.04.2018 року направлялася відповідачу за адресою, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (м. Чернівці, вул. Вірменська, 34), та адресу орендованого за спірним договором майна (м. Чернівці, вул. Шептицького, 4), що підтверджується реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції з повідомленням за 26.04.2018 року, фіскальним чеком від 26.04.2018 року та списком згрупованих поштових відправлень від 26.04.2018 року №2310. Зазначеним поштовим відправленням відділом поштового зв'язку присвоєно номери 259 та 267. Згідно інформації з сайту ПАТ «Укрпошта» (http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku) поштове відправлення за номером 259 невручене під час доставки 28.04.2018 року через «інші причини», а поштове відправлення за номером 267 невручене під час доставки 27.04.2018 року через «інші причини».

Про інші адреси місцезнаходження відповідача суду не відомо.

У світлі зазначеного суд зауважує, що конверти з ухвалами суду від 02.03.2018 року та 22.03.2018 року, які направлялись відповідачу на вищезазначені адреси повернулись суду з довідками відділення поштового зв'язку форми 20 у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Пунктами 4, 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду або день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, суд констатує, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання 16.05.2018 року.

У свою чергу представники позивача не заперечували проти розгляду справи у судовому засіданні 16.05.2018 року без участі представника відповідача.

Відповідно до п.1 ч.3. ст.202 ГПК України: "Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;".

У цій площині суд зазначає, що згідно пунктів 1-3 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи, з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою.

Більше того, застосовуючи на підставі ч.2 ст.3 ГПК України і ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З огляду на вказане суд визнав за можливе здійснювати розгляд справи у судовому засіданні 16.05.2018 року за відсутності представника відповідача.

Присутні у судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників позивача, з'ясувавши обставини, на які учасники посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив наступне.

Як вбачається із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.12.2011 року серій САЕ №254195, територіальна громада м. Чернівців на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 27.12.2011 року №833/22 є власником 1/1 частки нежитлових приміщень, які знаходяться у м. Чернівці по вул. Шептицького Андрея Митрополита, 4, що складається з нежитлових приміщень першого поверху в житловому будинку літ. А загальною площею 55,10 кв. м, в тому числі приміщення 10-1 - 10-6.

Листом від 15 грудня 2003 року голова ради Чернівецької обласної організації партії «Демократичний союз» звернувся до Чернівецького міського голови, в якому просив переоформити договори оренди офісу обласної (№462/7 від 24.12.2002 року) та міської (№463/7 від 24.12.2002 року) організацій Демократичного союзу в м. Чернівці по вул. Шептицького, 4 на договір оренди з обласною організацією Української народної партії у зв'язку із об'єднанням Чернівецьких обласних організацій партій «Демократичний союз» і Української народної партії.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 23.03.2004 року №250/6 «Про передачу приміщень в оренду, внесення змін та визнання такими, що втратили чинність пункти рішень виконкому міської ради» вирішено передати в оренду Чернівецькій обласній організації Української народної партії нежилі приміщення на першому поверсі будинку по вул. Шептицького, 4, площею 49,2 кв. м, під офіс терміном на 11 місяців (пункт 1 та додаток №1).

05 квітня 2004 року між виконавчим комітетом Чернівецької міської ради в особі департаменту економіки Чернівецької міської ради (орендодавець) та Чернівецької обласною організацією Української народної партії на підставі вказано рішення укладено договір оренди нерухомого майна №91, згідно пункту 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно площею 49,2 кв. м, розміщене за адресою: м. Чернівці, вул. Шептицького, 4, що знаходиться на балансі КЖРЕП №12, вартість якого визначена згідно з експертною оцінкою і становить 76668,00 грн.

Вищезазначений договір укладено строком на 11 місяців і він діяв до 05.03.2005 року включно (пункт 1.2), а майно передається в оренду з метою використання під офіс (пункт 1.3).

Водночас на договорі оренди від 05.04.2004 року №91 зроблено записи про те, він є поновленим спочатку до 04.02.2006 року, а потім до 03.01.2007 року. Вказані записи підписані представниками сторін у даній справі та скріплені їхніми печатками.

За актом приймання-передачі від 05.04.2004 року об'єкта оренди (користування) по вул. Шептицького, 4 ЧООП «Демократичний Союз» передала, а Чернівецька обласна організація Української народної партії прийняла об'єкт оренди за адресою Шептицького, 4, для використання під службове приміщення та розташоване на першому поверсі двоповерхового будинку, що складається з 3 кімнат, коридору та вбиральні. Даний акт приймання-передачі затверджено директором департаменту економіки Чернівецької міської ради.

Пунктом 5 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 27.03.2004 року №321/8 «Про передачу приміщень в оренду, надання додаткових площ та дозволу на передачу в суборенду, відміну та внесення змін в пункти рішень виконкому міської ради» вирішено внести зміни в пункт 1 додатку 1 до рішення виконкому міської ради від 23.03.2004 року №250/6 «Про передачу приміщень в оренду, внесення змін та визнання такими, що втратили чинність пункти рішень виконкому міської ради» щодо надання в оренду відповідачу приміщення по вул. Шептицького, 4 та договір оренди №91 від 05.04.2004 року, в частині зміни орендованих площ, слова: «… загальною площею 49,2 кв. м…» замінити словами: «… загальною площею 61,0 кв м. (приміщення (10-1) - (10-6)..» з моменту укладання договору оренди згідно з виготовленим експертним заключенням.

На підставі зазначеного рішення 27.04.2004 року між виконавчим комітетом Чернівецької міської ради в особі департаменту економіки Чернівецької міської ради та Чернівецької обласною організацією Української народної партії укладено зміни та доповнення №1 до договору оренди нерухомого майна №91 від 05.04.2004 року шляхом зміни орендованих площ: слова «... загальною площею 49,2 кв. м…» замінити словами: «… загальною площею 61,0 кв м.» (пункт 1).

28 серпня 2007 року відповідач звернувся до позивача із заявою, в якій просив переукласти договір оренди №81 від 05.04.2004 року на приміщення за адресою м. Чернівці, вул. Шептицького, 4 загальною площею 49,2 кв. м, яке розташоване на першому поверсі для використання під офіс.

У свою чергу 07.09.2007 року між виконавчим комітетом Чернівецької міської ради в особі позивача (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна №499, за яким орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно площею 61,0 кв. м, розміщене за адресою: м. Чернівці, вул. митрополита Шептицького, 4 на 1 поверсі (будинку), що знаходиться на балансі КЖРЕП №12, вартість якого становить 76668,00 грн. (пункт 1.1).

У відповідності до п.1.2 договору оренди нерухомого майна від 07.09.2007 року №499, його укладено строком на два роки одинадцять місяців і він діє по 06.08.2010 року включно.

Майно передається в оренду з метою використання під офіс (п.1.3 договору оренди).

Надалі між сторонами укладено додатковий договір З/О від 30.04.210 року до договору оренди нерухомого майна від 07.09.2007 року, яким вирішено змінити його преамбулу, а саме слова «виконавчий комітет Чернівецької міської ради в особі департаменту економіки» словами «департамент економіки Чернівецької міської ради…».

03 серпня 2010 року відповідач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив продовжити термін дії договору оренди від 07.09.2007 року №499 на приміщення по вул. Шептицького, 4, строком на два роки.

Додатковим договором від 06.07.2010 року №1 сторони вирішили вважати договір оренди №499 від 07.09.2007 року продовженим на тих самих умовах, які були передбачені договором, терміном на 2 роки, а саме до 06.08.2012 року.

Разом з тим, 23.07.2012 року відповідач звернувся до відповідача із заявою, в якій у зв'язку із закінченням терміну дії договору оренди від 07.09.2007 року №499 приміщення загальною площею 61 кв. м., на вул. Шептицького, 4 просив укласти його на новий термін.

06 серпня 2012 року між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна №231. За умовами даного договору орендодавець на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 23.03.2004 року №250/6 та заяви від 23.07.2012 року передає, а відповідач приймає у строкове платне користування нежиле приміщення загальною площею 61,0 кв. м, розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Шептицького Андрея Митрополита, 4 на першому поверсі будівлі, з метою використання його під офіс.

Згідно із п.1.5 договору оренди від 06.08.2012 року №231, його укладено строком на два роки й одинадцять місяців, що діє з 06.08.2012 роки до 05.07.2015 року (включно).

20 липня 2015 року між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна №152 (далі - договір оренди №152).

У відповідності до статті 204 Цивільного кодексу України: «Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.»

Сторонами не надано, а у матеріалах справи відсутні докази розірвання або визнання договору оренди №152 недійсним.

У пункті 1.1 договору оренди №152 зазначено, що орендодавець укладає договір оренди з орендарем на новий термін на підставі рішень виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 23.03.2004 року №250/6, від 27.04.2004 року №321/8 та заяви від 03.07.2015 року №02/01-11-1898/0 і продовжує орендарю строкове платне користування нежилим приміщенням першого поверху загальною площею 55,1 кв. м, яке розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Шептицького Андрея Митрополита, 4, з метою використання його під офіс (далі - майно). Об'єкт є переданим орендарю по акту приймання-передання, складеному сторонами 05.04.2004 року до договору оренди від 05.04.2004 року №91.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З огляду на вищевикладене, дослідивши зміст договору оренди №152, суд встановив, що даний договір є укладеним, оскільки між сторонами існувала домовленість, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, досягнуто згоди з усіх істотних умов договору.

Водночас, у контексті факту передачі позивачем майна в користування відповідачеві, суд зазначає, що договір оренди за своєю правовою природою є реальними, тобто починає діяти з моменту передання орендодавцем майна орендарю за актом (стаття 795 Цивільного кодексу України). Відтак, враховуючи, що відповідач прийняв спірне майно 05.04.2004 року та безперервно продовжує користуватись ним станом на дату ухвалення рішення, суд вважає акт приймання-передачі від 05.04.2004 року належним доказом, який підтверджує факт передачі позивачем та прийняття відповідачем майна, яке зазначене у п.1.1 договору оренди №152.

Пунктом 1.4 договору оренди №152 встановлено, що його укладено строком на два роки й одинадцять місяців, який діє з 20.07.2015 року до 19.06.2018 року (включно).

За користування майном відповідач сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Положення про порядок розрахунку орендної плати за оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Чернівців, затвердженого міською радою, місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати, що є додатком до цього договору, з урахування ПДВ становить 2050,38 грн. та корегується на індекс інфляції попереднього місяця (пункт 2.1).

У свою чергу пунктом 2.2 договору оренди №152 встановлено, що нарахування орендної плати починається з дня підписання договору.

Пунктом 2.4 договору оренди №152 унормовано, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції попереднього місяця, що визначається Державною службою статистики України.

У пункті 2.5 договору оренди №152 сторони погодили, що відповідач щомісячно самостійно розраховує орендну плату з урахуванням податку на додану вартість та сплачує її впродовж поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності. При цьому в платіжному документі вказується загальна сума та сума податку на додану вартість. Відповідач має право сплачувати орендну плату авансом за будь-який період в межах строку дії цього договору.

Згідно із пунктом 4.1.2 договору оренди відповідач зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Позивач стверджує, що відповідач неналежно виконав свої зобов'язання по договору оренди №152 у частині сплати орендної плати за період з квітня 2017 року по січень 2018 року, внаслідок чого з нього слід стягнути 21122,36 грн. боргу.

Суд дослідив, що за період з 20.07.2015 року по 31.03.2017 року сума орендної плати, яку належало сплати відповідачу по договору оренди №152 становить 43078,92 грн. У свою чергу протягом вказаного періоду відповідач сплатив позивачу 34957,37 грн. орендної плати.

Таким чином, станом на 01.04.2017 року заборгованість відповідача перед позивачем становила 8121,55 грн. (43078,92 грн. - 34957,37 грн.). Натомість у спірному періоді відповідач сплатив позивачу 10000,00 грн. (5000,00 грн. - 14.04.2017 року, 4000,00 грн. - 01.06.2017 року та 1000,00 грн. - 07.11.2017 року), які були зараховані позивачем для погашення заборгованості за попередні періоди.

Отже, за період з 01.04.2017 року по 31.01.2018 року відповідач сплатив позивачу 1878,45 грн. орендної плати (10000,00 грн. - 8121,55 грн.). Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що за спірний період (квітень 2017 року - січень 2018 року) відповідач зобов'язаний був сплати позивачу 23000,81 грн. орендної плати. Із зазначеного слідує, що за період з квітня 2017 року по січень 2018 року у відповідача перед позивачем існує борг по сплаті орендної плати по договору оренди №152 у сумі 21122,36 грн.

Листом від 20.09.2017 року №02/01-17/1528 позивач повідомляв відповідача про наявність заборгованості по сплаті орендної плати за договором оренди №152 у сумі 16283,41 грн. та 3638,12 грн. пені. У свою чергу відповідач у листі від 06.11.2017 року зазначив, що ним вживаються заходи щодо погашення боргу, та просив позивача зменшити розмір пені і розстрочити виплату боргу протягом трьох наступних місяців. У відповідь позивач листом від 10.11.2017 року №02/01-17/1839 повідомив, що у нього відсутні юридичні підстави для зменшення розміру пені. При цьому, суд зауважує, що відповідач не звертався до суду із заявою про розстрочення виконання судового рішення, докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

Крім того, позивач направляв на адресу відповідача заяву-попередження від 12.12.2017 року №02/01-17/2019, в якій запропонував останньому добровільно в термін до 20.12.2017 року вирішити питання щодо погашення заборгованості з орендної плати 23161,12 грн., у тому числі пені - 4443,50 грн.

В матеріалах справи містяться інші долучені до позову листи-претензії позивача, однак не до всіх є докази їх надіслання чи вручення відповідачу.

У частині 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" зазначено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі.

Відповідно до частин 1, 3 статті 19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Статтею 526 ЦК України, встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Приписами статті 193 Господарського кодексу України також передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Водночас суд встановив, що з урахуванням пункту 2.5 договору оренди №152 у позивача наставало право вимоги на орендну плату з першого числа місяця наступного за розрахунковим.

Таким чином, позовні вимоги у частині стягнення боргу з орендної плати за період з 01.04.2017 року по 31.01.2018 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 21122,36 грн. заборгованості по орендній платі.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Так, позивач на підставі п.2.12 договору оренди №152 нарахував відповідачеві за прострочення сплати орендної плати 5170,66 грн. пені з 01.08.2015 року по 31.01.2018 року.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частини 1, 3 статті 549 ЦК України).

Пунктом 2.12 договору оренди №152 унормовано, що починаючи з першого числа наступного місяця на суму недоїмки нараховується пеня за кожен день прострочення платежу, включаючи день оплати, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Аналогічно відповідно до пункту 5.4 договору оренди №152 за несвоєчасне внесення орендної плати відповідач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Перевіривши зроблений позивачем розрахунок пені, суд вважає його частково необґрунтованим з огляду на таке.

У відповідності до вимог ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст.230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно із вимогами ч.6 ст.231 та ч 6 ст.232 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами. При цьому нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано.

Договором оренди нерухомого майна №152 не передбачено іншого порядку та строків нарахування пені.

Проте позивач зазначені вимоги ГК України не врахував та розрахував пеню за період більший, ніж 6 місяців. Відповідно до зробленого судом розрахунку (міститься в матеріалах справи) сума пені за прострочення сплати орендної плати за період з 01.08.2015 року по 31.01.2018 року становить 4608,44 грн., а тому у стягненні 561,82 грн. пені слід відмовити.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути 21122,36 грн. заборгованості по сплаті орендної плати за період з 01.04.2017 року по 31.01.2018 року та 4608,44 грн. пені за період з 01.08.2015 року по 31.01.2018 року, а у решті позову відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам згідно вимог статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 20, 129, 194, 196, 219, 222, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Чернівецької обласної організації Української народної партії (58000, м. Чернівці, вул. Вірменська, 34, ) на користь Департаменту економіки Чернівецької міської ради (58000 м. Чернівці, вул. О. Кобилянської, 3, ) 21122,36 грн. заборгованості по орендній платі, 4608,44 грн. пені та 1724,32 грн. відшкодування судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. З набранням судовим рішення законної сили видати наказ.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Повне рішення складено та підписано 18 травня 2018 року.

Суддя І.В. Марущак