РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2018 м. Київ Справа № 910/1866/18

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ФОРЕСТ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "КАРАТ-ТРЕЙД";

про: стягнення 12.516,19 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ФОРЕСТ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "КАРАТ-ТРЕЙД" про стягнення 12.516,19 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов'язання за укладеним між сторонами спору договором від 17.11.2017 № ОФ 17/11, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 12.516,19 грн. з яких: 10.500,00 грн. - основна заборгованість, 874,51 грн. - пеня, 1.050,00 грн. - штраф та 91,68 грн. - 3 % річних.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.02.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/1514/18 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено договір від 17.11.2017 № ОФ 17/11 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов'язується поставити товар відповідачу, а відповідач зобов'язується прийняти вказаний товар та оплатити його на умовах, передбачених Договором (п. 1.1 Договору).

Пунктом 2.1 Договору визначено, що датою поставки товару вважається дата підписання сторонами або їх уповноваженими представниками видаткової накладної.

Положеннями п. 4.1 Договору передбачені умови оплати - 100 % вартості поставки товару на протязі семи днів з моменту відвантаження.

Відповідно до п. 7.2 Договору, у разі невиконання відповідачем строків оплати, згідно п. 4.1 Договору понад два банківських дня, відповідач сплачує позивачу штраф в розмірі десяти відсотків від суми заборгованості на момент оплати, а також пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, включаючи день оплати.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, позивач, на виконання своїх зобов'язань за Договором та на його умовах, поставив, а відповідач отримав товар загальною вартістю 35.280,00 грн. Наведена фактична обставина підтверджується видатковою накладною від 20.11.2017 № КИ00071021, яка підписана позивачем, скріплена відбитком печатки останнього, а зі сторони відповідача підписана уповноваженою особою (Пінчук М.В.) згідно довіреності від 17.11.2017 № 2481.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення з боку відповідача строку оплати товару, який закріплений у п. 4.1 Договору, відповідач вартість отриманого товару на користь позивача сплатив частково в сумі 24.780,00 грн., а саме:

- платіжне доручення від 01.12.2017 № 13763 на суму 15.280,00 грн.;

- платіжне доручення від 20.12.2017 № 14037 на суму 1.000,00 грн.;

- платіжне доручення від 21.12.2017 № 14053 на суму 1.000,00 грн.;

- платіжне доручення від 28.12.2017 № 14165 на суму 2.000,00 грн.;

- платіжне доручення від 04.01.2018 № 14182 на суму 2.000,00 грн.;

- платіжне доручення від 10.01.2018 № 14224 на суму 1.000,00 грн.;

- платіжне доручення від 12.01.2018 № 14230 на суму 2.500,00 грн.

Вказана обставина призвела до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 10.500,00 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов'язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарських санкцій у вигляді пені в розмірі 874,51 грн. та штрафу в сумі 1.050,00 грн., а також відповідальності на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України шляхом стягнення 3 % річних в сумі 91,68 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням такого.

Приписом ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Положенням ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати, у тому числі, оплати товару.

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в розмірі 10.500,00 грн. сторонами судового процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 10.500,00 грн.

Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача неустойки у вигляді штрафу та пені за порушення грошового зобов'язання за укладеним між сторонами спору Договором суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача штрафу в сумі 1.050,00 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Враховуючи положення пунктів 4.1 та 7.2 Договору та дату підписаної між сторонами видаткової накладної, строк нарахування пені за прострочення грошового зобов'язанні відповідача почався з 29.11.2017.

Суд, дослідивши здійснений позивачем розрахунок пені, визнав його арифметично невірним.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені підлягає задоволенню в сумі 847,53 грн., за таким розрахунком суду, здійсненого за період, на який позивачем нараховувалася пеня:

Видаткова накладна від 20.11.2017 № КИ00071021 Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір подвійної облікової ставки НБУ (%)Дата оплатиСума оплати (грн.)Сума пені за період прострочення (грн.)
35.280,0029.11.2017-30.11.2017227 52,20
20.000,0001.12.2017-14.12..12.201715.280,00207,12
20.000,0015.12.2017-19.12.2017529 79,45
19.000,0020.12.2017-20.12.201712920.12.20171.000,0015,10
18.000,0021.12.2017-27.12.201772921.12.20171.000,00100,11
16.000,0028.12.2017-03.01.201872928.12.20172.000,0088,09
14.000,0004.01.2018-09.01.201862904.01.20182.000,0066,74
13.000,0010.01.2018-11.01.201822910.01.20181.000,0020,66
10.500,0012.01.2018-25.01..01.20182.500,00116,80
10.500,0026.01.2018-05.02.20181132 101,26
Загальна сума пені складає847.53

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, дослідивши здійснений позивачем розрахунок 3 % річних, визнав його арифметично невірним.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача 3 % річних підлягає задоволенню в сумі 88,79 грн., за таким розрахунком суду:

Видаткова накладна від 20.11.2017 № КИ00071021Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняДата оплатиСума оплати (грн.)Сума 3 % річних за період прострочення (грн.)
35.280,0029.11.2017-30.11.20172 5,80
20.000,0001.12.2017-19.12.20171901.12.201715.280,0031,23
19.000,0020.12.2017-20.12.2017120.12.20171.000,001,56
18.000,0021.12.2017-27.12.2017721.12.20171.000,0010,36
16.000,0028.12.2017-03.01.2018728.12.20172.000,009,21
14.000,0004.01.2018-09.01.2018604.01.20182.000,006,91
13.000,0010.01.2018-11.01.2018210.01.20181.000,002,14
10.500,0012.01.2018-05.02.20182512.01.20182.500,0021,58
Загальна сума 3 % річних складає88,79

Враховуючи те, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, суд керуючись частиною 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "КАРАТ-ТРЕЙД" (01014, М.КИЇВ, ПЕЧЕРСЬКИЙ РАЙОН, ВУЛИЦЯ ЗВІРИНЕЦЬКА, БУДИНОК 63, ідентифікаційний код: 38490758) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ФОРЕСТ" (04114, М.КИЇВ, ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОН, ВУЛИЦЯ АВТОЗАВОДСЬКА, БУДИНОК 72-А, ідентифікаційний код: 22902499) основну заборгованість в сумі 10.500 (десять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп.; пеню в сумі 847 (вісімсот сорок сім) грн. 53 коп.; штраф в сумі 1.050 (одна тисяча п'ятдесят) грн. 00 коп.; 3 % річних в сумі 88 (вісімдесят вісім) грн. 79 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац