УХВАЛА

17 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/15645/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕСТ-АВТО" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2018 (повний текст складено 26.03.2018)

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Український інститут автобусо-тролейбусобудування"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕСТ-АВТО"

про стягнення 457 804,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

04.04.2018 (згідно з реєстраційним штампом КАГС) Товариством з обмеженою відповідальністю "НЕСТ-АВТО" подано касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2018 у справі № 910/15645/17 до Касаційного господарського суду.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.05.2018 року у справі № 910/115645/17 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Мачульський Г.М., Краснов Є.В.

Дослідивши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕСТ-АВТО" та матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 290 ГПК України, касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження.

Згідно із частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Касаційну скаргу підписано адвокатом ОСОБА_4 матеріалах справи наявна довіреність від 03.10.2017, якою ТОВ "НЕСТ-АВТО" в особі директора ОСОБА_5 уповноважує ОСОБА_4 представляти інтереси скаржника. До матеріалів касаційної скарги додано копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю Серії КР № 000041 від 05.01.2016, відповідно до якого ОСОБА_4 має право займатися адвокатською діяльністю та ордер серії КР № 66807 від 03.04.2018, який не може вважатися належним документом на здійснення представництва з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 4, 5, 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 № 36, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об'єднанням та повинен містити обов'язкові реквізити, передбачені цим Положенням. В Україні встановлюється єдина, обов'язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України. Ордер містить наступні реквізити: серію, порядковий номер ордера; прізвище, ім'я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги / доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; прізвище, ім'я, по батькові адвоката, який надає правову допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане; ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об'єднанням (повне найменування адвокатського бюро / адвокатського об'єднання та його місцезнаходження); адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро / адвокатського об'єднання, яке видає ордер; дату видачі ордера; підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі "Адвокат"); підпис адвоката, який правову допомогу, якщо ордер виданий адвокатським бюро, адвокатським об'єднанням (у графі "Адвокат"); підпис керівника адвокатського бюро / адвокатського об'єднання, відтиск печатки адвокатського бюро / адвокатського об'єднання у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро / адвокатським об'єднанням.

Оскільки ордер серії КР № 66807 від 03.04.2018 не відповідає єдиній типовій формі ордеру, яку затверджену Радою адвокатів України відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", та не містить обов'язкових реквізитів, передбачених Положенням про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 № 36, отже не може посвідчувати повноваження адвоката ОСОБА_4 на надання правової допомоги ТОВ "НЕСТ-АВТО" у випадку і порядку, встановлених Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Таким чином, в порушення статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", до касаційної скарги ОСОБА_4 не додав ані довіреність на представлення інтересів скаржника саме, як адвокатом, ані договору про надання правової допомоги.

Відкрите акціонерне товариство "Український інститут автобусо-тролейбусобудування" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕСТ-АВТО" про стягнення 457 804,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як замовник за Договором №12-15 від 09.09.2015, в повному обсязі не розрахувався з позивачем (виконавцем) по 2-му етапу виконаних робіт, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 457 804,00 грн, яку у добровільному порядку відповідач не сплатив.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.11.2017 у справі № 910/15645/17 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2018 у справі № 910/15645/17 рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2017 у справі №910/15645/17 скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено.

Згідно з ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України:

"Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права".

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України:

"У касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень)."

Таким чином процесуальний закон покладає на скаржника обов'язок зазначати про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень.

Відповідно до ст.300 Господарського процесуального кодексу України:

"1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

3. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

4. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права."

Подана касаційна скарга по суті зводиться до незгоди з оцінкою доказів, наданою судами попередніх інстанцій та вимоги до касаційного суду здійснити переоцінку доказів, встановлення по новому обставин справи та доведеності заперечень відповідача, що Верховний Суд не може визнати належним обґрунтуванням касаційної скарги в розумінні наведеного вище пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням меж розгляду справи касаційним судом, встановлених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 4 ч. 4 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України:

"Касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку".

В контексті викладеного Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, зокрема і у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" заява № 52854/99).

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про застосування до поданої касаційної скарги наслідків, передбачених пунктом 4 частини 4 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у вигляді повернення скарги без розгляду.

Керуючись статтями 234, 287, 290, пунктом 4 частини 4 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕСТ-АВТО" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2018 у справі № 910/15645/17 повернути скаржнику разом з доданими до неї матеріалами, в тому числі платіжне доручення № 225 від 29.03.2018 на суму 13 736, 00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кушнір

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський