УХВАЛА

14 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 914/4156/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. (головуючого), Білоуса В.В., Жукова С.В.,

за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Мачеуса Василя Васильовича

на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 23.06.2017

у справі № 914/4156/15

за позовом Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради

до Фізичної особи-підприємця Мачеуса Василя Васильовича

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Львівської міської ради

про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, розірвання договору оренди та зобов'язання повернути об'єкти шляхом виселення з нежитлових приміщень,

ВСТАНОВИВ:

04.12.2017 ФОП Мачеусом Василем Васильовичем до Вищого господарського суду України через Львівський апеляційний господарський суд подано касаційну скаргу на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 23.06.2017 у справі № 914/4156/15.

Протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду Касаційного господарського суду від 21.03.2018 вказану касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: Ткаченко Н.Г. - головуючого (доповідача), Жукова С.В., Білоуса В.В.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.04.2018 вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано її заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, для наведення інших підстав для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 292 ГПК України якщо заяву (про поновлення строку) не буде подано особою в зазначений строк (в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху) або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 293 цього Кодексу.

ФОП Мачеусом Василем Васильовичем 26.04.2018 на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надіслано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 23.06.2017, у якій останній посилається на обставини, що стали підставами пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 25.01.2017, проте не наводить жодних підстав в обґрунтування причин пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 23.06.2017.

Так, у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження ФОП Мачеус Василь Васильович зазначає про обставини, які мали місце у період з кінця 2016 року по 14.06.2017, в той час як оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції винесена 23.06.2017, а касаційну скаргу на неї подано лише 04.12.2017, тобто з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження більше ніж на 5 місяців.

При цьому зазначена заява не містить посилань на обставини, які стали причиною пропуску строку на касаційне оскарження з 24.06.2017 і по 04.12.2017.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене Суд дійшов висновку про застосування до поданої ФОП Мачеусом Василем Васильовичем касаційної скарги наслідків, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 293 ГПК України у вигляді відмови у відкритті касаційного провадження у даній справі.

При цьому Суд вважає за необхідне зазначити, що у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані."

Разом з тим, у справі "Брумареску проти Румунії" Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий розгляд в суді, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, має тлумачитися у світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує, між іншим, верховенство права як частину спільної спадщини Договірних Сторін. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, який вимагає, крім іншого, щоб у випадках, коли суди винесли остаточне рішення з якогось питання, їхнє рішення не підлягало сумніву.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 119, 234, 292, п. 4 ч. 1 ст. 293 ГПК України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Мачеуса Василя Васильовича на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 23.06.2017 у справі № 914/4156/15.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ткаченко Н.Г.

Судді: Білоус В.В.

Жуков С.В.