ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2018р. Справа №914/518/18

Суддя О.Запотічняк при секретарі В.Думин розглянула справу

позовної заяви: Самбірської міської ради Львівської області, м.Самбір,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Поляна, м.Самбір,

про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 56 175,09 грн.

За участю представників:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_1 представник.

Суть спору та обставини справи: Самбірська міська рада Львівської області звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Поляна про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 56 175,09 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок несплати орендних платежів згідно Договору оренди нерухомого майна (нежитлових приміщень, будівель, споруд) комунальної власності територіальної громади м. Самбора від 10.05.2016 р. №11/2016 у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по орендній платі в розмірі 56 175,09 грн.

Ухвалою від 13.04.2018 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначив розгляд справи на 08.05.2018 року.

08.05.2018 р. розгляд справи було відкладено на 29.05.2018 р. в звязку з неявкою представника позивача в судове засідання.

В судове засідання 29.05.2018р. представник позивача повторно не зявився Через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без участі представника Самбірської міської ради (вх.№16614/18 від 11.05.2018 р.).

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позов (вх.№16059/18 від 07.05.2018 р.). Зокрема зазначив, що Договір оренди нерухомого майна (нежитлових приміщень, будівель, споруд) комунальної власності територіальної громади м. Самбора від 10.05.2016 р. №11/2016 припинив свою дію в порядку визначеному ч.2 ст. 795 ЦК України. Також повідомив, що на підставі п. 8.12 вказаного Договору орендоване приміщення було повернуто Орендодавцю, що підтверджується Актом приймання-передачі від 18.11.2016 р., належним чином завірену копію якого долучив до відзиву. Відповідно стверджує, що оскільки договір є припиненим, приміщення повернуто орендодавцю, у відповідача, як орендаря відсутні підстави сплачувати орендну плату з моменту передачі орендованого приміщення позивачу, як орендодавцю.

За таких обставин, враховуючи клопотання позивача, суд вважає, що справа у відповідності до вимог ч. 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України може бути розглянута за наявними в справі матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з огляду на наступне:

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, в тому числі, є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.05.2016 року між Самбірською міською радою (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Поляна» (Орендар) укладено Договір оренди нерухомого майна (нежитлових приміщень, будівель, споруд) комунальної власності територіальної громади м. Самбора №11/2016 (далі Договір), відповідно до умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно нежитлове приміщення №3, яке знаходиться по вулиці Мазепи, 18 в м. Самборі загальною площею 501,20 квадратних метрів, у відповідності з технічним паспортом (п.1.1.Договору).

Відповідно до п.2.1. Договору вступ Орендаря у користування майном настає одночасно із підписанням сторонами Договору та Акту прийому-передачі вказаного майна.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

На виконання умов Договору позивачем передано, а відповідачем отримано у строкове платне користування нежитлове приміщення №3, яке знаходиться по вулиці Мазепи, 18 в м. Самборі загальною площею 501,20 квадратних метрів для розміщення їдалень, буфетів, які не здійснюють продаж товарів підакцизної групи, про що підписано відповідний акт приймання-передачі обєкту оренди № 11/2016 від 10.05.2016 р.

Згідно ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.1 ст.286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до п.3.1. Договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду майна комунальної власності територіальної громади м. Самбора, затвердженої рішенням міської ради і становить з урахуванням ПДВ за базовий місяць розрахунку квітень 2016 року 8 447,05 грн.

Орендна плата встановлюється у грошовій формі та перераховується Орендодавцеві на розрахунковий рахунок щомісячно, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним (п.3.3. Договору).

В п. 3.5. Договору сторони передбачили, що у разі дострокового припинення Договору з ініціативи Орендаря внесені авансом платежі за оренду майна не повертаються.

Позивач в позовній заяві стверджує, що відповідач свій обовязок щодо своєчасного внесення орендної плати не виконував із грудня 2016 року, у звязку з чим в нього виникла заборгованість в розмірі 56 175,09 грн.

Відповідно до ч.7 статті 180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

В п.8.1. Договору сторони передбачили, що строк оренди встановлюється з 10 травня 2016 року до 10 квітня 2019 року.

Відповідно до п. 8.10. Договору дія Договору оренди припиняється внаслідок: - закінчення строку, на який його було укладено; - приватизації обєкта оренди (за участю Орендаря); - загибелі обєкта оренди; - достроково за згодою сторін або за рішенням господарського суду (суду); банкрутства Орендаря; - ліквідації юридичної особи, яка була Орендарем або Орендодавцем.

Відповідно до ч.1 статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно положень ч.1 статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Пунктом 8.12 Договору передбачено, що при припинені Договору відповідно до п.8.10 та/або п.8.11 Орендар зобовязаний у десятиденний термін, з моменту припинення, звільнити орендоване майно та повернути його орендодавцю, шляхом підписання відповідних актів прийому-передачі, в стані отриманому за даним Договором.

Повернення орендованого майна Орендодавцеві здійснюється шляхом підписання відповідних актів прийому-передачі (п.2.4. Договору).

Як стверджує відповідач та не заперечується позивачем, станом на листопад 2016 року орендоване приміщення знаходилося в непридатному для користування стані та потребувало проведення ремонтних робіт.

Судом встановлено, що 18.11.2016 р. орендоване приміщення було повернуто Орендодавцю, що підтверджується Актом приймання-передачі обєкту оренди за договором оренди нерухомого майна №11/2016 від 10.05.2016 р., в якому зазначено, що стан обєкту оренди потребує проведення ремонтних робіт (в матеріалах справи відсутні та позивачем не надано суду доказів протилежного).

Відповідно до ч. 2 статті 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Частиною 6 статті 762 Цивільного кодексу України встановлено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

З огляду на викладене, враховуючи положення наведених норм законодавства, договірні відносини щодо оренди нежитлового приміщення згідно Договору оренди нерухомого майна №11/2016 від 10.05.2016 р. були припинені з моменту підписання акту приймання-передачі про повернення орендодавцю орендованого майна, відповідно з цього моменту у відповідача не було обовязку сплачувати орендну плату за користування таким приміщенням.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене, проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

3. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 31.05.2018р.

Суддя Запотічняк О.Д.