ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" травня 2018 р. Cправа № 902/99/18

Господарський суд Вінницької області у складу судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50026)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електроальянс» (вул. Київська, буд. 16, кв. 45, м. Вінниця, 21009)

за участю секретаря судового засідання Незамай Д.Д.,

представників сторін:

позивача не з'явився;

відповідача не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

22.02.2018р. Публічне акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» звернулось до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Електроальянс» штрафних санкцій за порушення зобов'язань за договором підряду № 2017/д/ОГЭ/498 від 22.03.2017р в загальному розмірі 370 371,42 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав на те, що відповідач в порушення положень законодавства України та умов укладеного між сторонами договору підряду № 2017/Д/ОГЭ/498 від 22.03.2017р, прострочив етапи виконання робіт за вказаним договором, у зв'язку з чим позивачем було заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 252 246,62грн. та штраф у розмірі 118 124,80грн.

Ухвалою суду від 23.02.2018р. відкрито провадження у справі №902/99/18 та призначено підготовче засідання на 22.03.2018 р..

Ухвалою суду від 22.03.2018р. відкладено підготовче засідання на 24.04.2018р.

Ухвалою суду від 24.04.2018р закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті на 22.05.2018р.

На визначену судом дату представник позивача не з'явився. В заяві № 52-16/305 від 18.05.2018р представник позивача за довіреністю Дарій Л.М. просить справу розглядати за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач правом участі в засіданні суду також не скористався, визначених ухвалами суду не подав. Ухвали суду, направлені на адресу відповідача, повернуті до суду відділенням поштового зв'язку з написом наступного змісту: «за закінченням строку зберігання».

При цьому суд зважає на положення ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, п.п. 4 та 5 ч. 6 якої визначено, що днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частиною 10 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 №755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Крім того, суд наголошує на тому, що ухвали суду були надіслані відповідачу завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, та Господарського процесуального кодексу України, що також підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але відповідач не скористався своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

При цьому, статті 42, 46 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони користуватись рівними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статтей 182, 183, Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 3 частини 1 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Положеннями ст. 178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною першою ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

У зв'язку з вищезазначеним, справа розглядається у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

22 березня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (позивач, за договором Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Електроальянс» (відповідач, за договором Підрядник) укладеного договір підряду № 2017/Д/ОГЭ/498. (надалі Договір) (а.с. 13-21)

Згідно з предметом даного Договору Підрядник зобов'язався провести роботи по ремонту електрообладнання. Обсяг робіт визначається, спільно з представниками Замовника, після розбирання електрообладнання на території Підрядника, його дефектації, складання дефектної відомості і кошторисної документації. Замовник зобов'язується прийняти виконані роботи та оплатити їх згідно умов Договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору, вартість робіт, доручених Підряднику, визначається згідно з кошторисною документацією, яка складається Підрядником на підставі відомості обсягів робіт і переліку матеріалів, необхідних для ремонту електрообладнання, і узгоджується з Замовником.

Пунктом 2.4 Договору передбачено, що оплата Замовником вартості виконаних Підрядником робіт здійснюється на підставі рахунків-фактур, виставлених Підрядником за фактично виконанні роботи, що підтверджуються актами виконаних робіт, оформленими у двосторонньому порядку. Оплата виконаних робіт виконується шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника, по факту виконання робіт протягом 30 календарних днів після підписання акту виконаних робіт і протоколу випробування електрообладнання, надання рахунків і податкових накладних за фактично виконанні роботи.

Згідно з п. 4.1 Договору, Підрядник зобов'язується здійснювати роботи в суворій відповідності з дефектною відомістю і в строки, встановлені цим Договором.

Пунктом 5.1 Договору встановлено, що виконання робіт, які є предметом Договору здійснюється в термін не більше 3-х місяців з дня підписання акту прийому-передачі електрообладнання в ремонт.

У разі виникнення обставин, які не залежать від Підрядника і перешкоджають виконанню його обов'язків у встановлений термін, Підрядник має право ставити перед Замовником питання про перенесення строків виконання робіт (п.5.4. Договору).

Відповідно до п.7.1. Договору після закінчення робіт у відповідності з діючими нормами і правилами, оформлюється акт виконаних робіт і акт приймання-передачі електрообладнання з ремонту. Крім того, Підрядник зобов'язаний оформити і передати Замовникові нижчезазначені документи: рахунок-фактуру на виконані роботи; податкову накладну.

У випадку порушення строків виконання робіт з вини Підрядника, останній зобов'язаний оплатити Замовникові пеню за кожний день прострочення у розмірі 0,3 % від загальної вартості робіт за даним Договором, а у випадку відставання від строків виконання робіт більше ніж на 10 календарних днів, також сплачує на користь Замовника штраф у розмірі 15 % від вартості не виконаних у строк робіт (п.10.2. Договору).

Строк дії Договору : початок - з моменту підписання, закінчення - 31.07.2017р. У випадку , якщо на момент закінчення договору у сторін залишаться невиконані зобов'язання Договір продовжує свою дію до їх остаточного виконання. (п. 13.3. Договору)

Додатковими угодами № 1 від 30.05.2017р та № 2 від 26.06.2017р сторонами внесено зміни Договору щодо вартості робіт та строку дії Договору. (а.с. 24,25)

Як свідчать матеріали справи 10.04.2017р Позивач передав Відповідачу для виконання ремонту електрообладнання, а саме електродвигуни у кількості 2 шт. МТН 712-1 О та МТ 41- 8. Факт передачі електрообладнання в ремонт підтверджується відповідними документами: актом прийому-передачі обладнання (запчастини) в ремонт №17 від квітня 2017 року і накладною про відпущення матеріалів на сторону №17 від 10.04.2017р. (а.с. 26,27)

Відповідно до п. 5.1 Договору кінцевий термін виконання ремонтних робіт зазначеного електродвигуна -10.07.2017р.

Електродвигун МТ 41-8 Відповідачем повернуто з ремонту 13.07.2017р, що підтверджується актом прийому-передачі обладнання (запчастини) з ремонту №026 від 13.07.2017р. (а.с. 28)

Електродвигун МТН 712-10 Відповідачем повернуто з ремонту 31.07.2017р, що підтверджується актом прийому-передачі обладнання (запчастини) з ремонту №027 від 31.07.2017р. (а.с. 29)

17.05.2017р Позивач передав Відповідачу для виконання ремонту електрообладнання, зокрема, електродвигун СДС 19-56-40 у кількості 1 шт. Факт передачі електрообладнання в ремонт підтверджується відповідним актом прийому-передачі обладнання (запчастини) в ремонт б/н від 17.05.2017р. (а.с. 32)

Відповідно до п. 5.1 Договору кінцевий термін виконання ремонтних робіт зазначеного електродвигуна -17.08.2017р.

Електродвигун СДС 19-56-40 Відповідачем повернуто з ремонту 19.09.2017р, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі обладнання (запчастини) з ремонту № 101/17 від 19.09.2017р. (а.с. 33).

У зв'язку з порушенням Відповідачем строків виконання робіт, Позивач направив на адресу Відповідача претензії №52-16/20 від 02.08.2017р. про сплату штрафних санкцій в сумі 67 628,42 грн., № 52-16/23 від 28.09.2017р про сплату штрафних санкцій в сумі 169 700,32 грн. (а.с. 35-40)

Відповідач в листі № 067/07-17 від 13.07.2017р визнає факт порушення строків ремонту електрообладнання, та пояснює причини такого порушення. Просить прийняти рішення, яке буде прийнятним для подальшої співпраці. (а.с. 41)

Разом з тим, з посиланням на п. 10.2. Договору, за прострочку договірних зобовязань Позивач нарахував Відповідачеві пеню 9 342,47 грн. за період з 11.07.2017р. по 12.07.2017р., 93 424,67 грн. за період з 11.07.2017р. по 30.07.2017р., 149 479,48 грн. за період з 18.08.2017р. по 18.09.2017р. та 118 124,80 грн. 15% штрафу.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 216-217, 231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу (ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Так, у п.5.1. Договору сторони погодили, що строк виконання Відповідачем робіт, які є предметом Договору, не більше 3-х місяців з дня підписання акту приймання-передачі електрообладнання в ремонт.

10.04.2017р. Позивач передав Відповідачеві в ремонт 2 одиниці електрообладнання, а 17.05.2017р. одну одиницю (перелік обладнання наведено вище). Кінцевий термін ремонту зазначеного обладнання збігав, відповідно10.07.2017р. та 17.08.2017р. Однак, генератор електродвигун МТ 41-8 повернуто з ремонту 13.07.2017р., що на 2 дні пізніше встановленого Договором строку; електродвигун МНТ 712-10 повернуто з ремонту 31.07.2017р., що на 20 днів пізніше, електродвигун СДС 19-56-40 повернуто з ремонту 19.09.2017р., що на 31 день пізніше встановленого Договором строку.

В листі № 067/07-17 від 13.07.2017р, адресованого Позивачу, Відповідач пояснює причини порушення строків виконання зобов'язання та посилається на несвоєчасну поставку матеріалу для виготовлення контактних кілець підприємством-постачальником, та поставку неякісного товару.

При цьому суд зважає, що п. 5.1. Договору не містить будь яких умов відтермінування строків виконання ремонтних робіт. Крім того, при виникненні обставин, що не залежать від Підрядника і перешкоджають виконанню його зобов'язань у встановлені терміни, Підрядник має право ставити перед Замовником питання про перенесення строків завершення робіт (п.5.4. Договору). Відповідач не надав суду доказів реалізації свого права.

Аналіз наданих сторонами доказів та їх позицій щодо спірного питання, дає підстави визнати, що саме у строк до 07.07.17р. і 25.07.15р. Відповідач мав виконати свої договірні зобов'язання з ремонту наведеного вище електрообладнання і тому, прострочку слід розраховувати відштовхуючись саме від цих дат.

Дослідивши розрахунок пені, суд не може погодитись з нарахуванням пені виходячи з орієнтовної ціни Договору, в редакції Додаткової угоди № 2 від 26.06.2017р, та відповідно з розрахунком позивача, оскільки останнім проведено подвійне нарахування пені.

Застосування штрафної санкції у вигляді пені, за змістом наведених вище законодавчих приписів, можливе у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Так, Договором визначено строки виконання зобов'язання по ремонту електрообладнання, і виходячи з того, що на ремонт Позивачем передано три одиниці електрообладнання, вартість якого (ремонту) визначена в грошовому виразі, нарахування пені слід проводити виходячи з невиконаної частини зобов'язання, тобто з вартості ремонту кожної одиниці окремо.

З урахуванням наведеного, дійшов висновку, що п. 10.2. Договору в частині сплати пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 % від загальної вартості робіт за даним Договором суперечить чинному законодавству.

Здійснивши перерахунок пені за допомогою системи «ЛІГА ЗАКОН», за визначений в розрахунку період судом отримано 72 163,22 грн. (розрахунок додається).

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 180 083,40 грн є безпідставно заявленими та не підлягають задоволенню.

Перевіривши розрахунок штрафу судом не виявлено помилок, відтак зазначена вимога підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи обставини справи та наявні матеріали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються 2 854,32 грн витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Електроальянс» (вул. Київська, буд. 16, кв. 45, м. Вінниця, 21009, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50026, ) 72 163 (сімдесят дві тисячі сто шістдесят три) грн. 22 коп. - пені; 118 124 (сто вісімнадцять тисяч сто двадцять чотири) грн 80коп. - штрафу та 2 854 (дві тисячі вісімсот п'ятдесят чотири) грн 32 коп. - витрат зі сплати судового збору.

3. В позові в частині стягнення 180 083,40 грн пені відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 5 ст. 240 ГПК України передбачено, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 29 травня 2018 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50026)

3 - відповідачу (вул. Київська, буд. 16, кв. 45, м. Вінниця, 21009)