Справа № 909/427/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.05.2018

м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М.М. , розглянувши матеріали заяви від 22.05.2018 вх.№7541/18 у справі

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Зернопродукт МХП"

вул. Елеваторна, 1, м.Миронівка, Київська обл., 08800

адреса для листування: вул. Слобода, 141, м. Ладижин, Вінницька обл., 24320

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сапоніт-Інвест"

с. Плесна, Шепетівський район, Хмельницька обл., 30421

адреса для листування: вул. Володимира Винниченка, 92 В, м.Городенка, Івано-Франківська область, 78100

про спонукання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Зернопродукт МХП" подало позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сапоніт-Інвест" про спонукання до вчинення дій, а саме зобов'язати відповідача виконати зобов'язання за договором складського зберігання зерна №17/07-2017/СП від 17.07.2017 року, а саме п.2.3. договору та зобов'язати повернути позивачу передане на зберігання зерно кукурудзи 3 класу в кількості 22 164 883 кг, зерно пшениці м'якої 3 класу в кількості 7 423 167 кг, зерно соняшнику 3 класу в кількості 2249613 кг.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором складського зберігання зерна від 17.07.2017 №17/07-2017/СП.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову від 22.05.2018 вх.№7541/18, в якій просить суд накласти арешт на належне Приватному акціонерному товариству "Зернопродукт МХП" зерно кукурудзи 3 класу в кількості 22 164 883 кг, зерно пшениці м'якої 3 класу 7 423 167 кг та зерно соняшника 3 класу 2 249 613 кг, яке знаходиться на зберіганні у Товариства з обмеженою відповідальністю "Сапоніт-Інвест" згідно договору складського зберігання зерна №17/07-2017/СП від 17.07.2017.

В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що відвантаження зерна позивачу залізничним транспортом не проводиться, автотранспортом проводиться неритмічно, мають місце простої автотранспортних засобів перевізників які подані під відвантаження зерна, у зв'язку із обставинами вимкнення електроенергії відповідачу за неоплату, бойкот робітників, які несвоєчасно отримують заробітну плату, відсутність коштів. У відповідності до умов договору позивачем було направлено лист-вимогу про відвантаження із зберігання належного позивачу зерна, проте відповідач станом на дату подання позову відвантаження не проводить.

Позивач зазначає, що наведені обставини свідчать про те, що відповідач є недобросовісним у здійсненні господарської діяльності, а тому існують обставини, які можуть ускладнити виконання рішення у даній справі. Також вказує на те, що майно яке зберігається відповідачем належить позивачу, а тому заходи до забезпечення позову не матимуть наслідку повного чи часткового припинення господарської діяльності відповідача, не призведе до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Дослідивши подану позивачем заяву про забезпечення позову, суд вважає за правильне вказати таке.

У відповідності до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною п. 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів, є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду та реалізації кожним права на судовий захист.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову, в тому числі, з ініціативи суду, господарський суд, має здійснити оцінку необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заява про забезпечення позову, є обґрунтованою із зазначенням адекватного засобу забезпечення позову, необхідного для забезпечення ефективного захисту.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має враховувати наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а саме - чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи вищевикладене, суд вбачає наявність зв'язку між заявленими позивачем заходами забезпечення позову і предметом спору, співмірність та адекватність заходів із позивними вимогами, а також враховує, що вжиття відповідних заходів не впливатиме на господарську діяльність відповідача, а навпаки, у випадку задоволення позову, унеможливить понесення як останнім, так і позивачем можливих збитків внаслідок подальшого відчуження такого зерна чи його використання, що в свою чергу зумовить його фактичну втрату.

Вжиття наведених заходів до забезпечення позову сприятиме запобіганню порушень прав сторін на час вирішення спору в суді, в разі його задоволення - забезпечить можливість досягнення мети звернення з відповідним позовом до суду, захисту порушених прав та інтересів позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на відповідне майно.

Керуючись ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "Зернопродукт МХП" про забезпечення позову від 22.05.2018 вх.№7541/18 - задоволити.

2. З метою забезпечення позову у даній справі накласти арешт на належне Приватному акціонерному товариству "Зернопродукт МХП" зерно кукурудзи 3 класу в кількості 22 164 883 кг, зерно пшениці м'якої 3 класу 7 423 167 кг та зерно соняшника 3 класу 2 249 613 кг, яке знаходиться на зберіганні у Товариства з обмеженою відповідальністю "Сапоніт-Інвест" згідно договору складського зберігання зерна №17/07-2017/СП від 17.07.2017.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

4. Ухвала про забезпечення позову може бути пред'явлена до виконання в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" протягом 3 (трьох) років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили.

5. Стягувачем за даною ухвалою є - Приватне акціонерне товариство "Зернопродукт МХП" (вул. Елеваторна, 1, м.Миронівка, Київська обл., 08800, ).

6. Боржником за даною ухвалою є - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сапоніт-Інвест" (с. Плесна, Шепетівський район, Хмельницька обл., 30421, ).

7. Ухвала про забезпечення позову може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.05.2018.

Суддя                                                             Фрич М.М.