ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.05.2018

Справа № 910/2991/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Лиськова М.О.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНТИНЕНТ-ТОРГ"

вул. Якуба Коласа,15, м. Київ, 03146

До                    Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім

"ЗОЛОТА БАЛКА" вул. Копиленка, 3, оф. 7, м. Київ, 01011

Про                    стягнення 9 060,00 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15.03.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНТИНЕНТ-ТОРГ" (далі – позивач) подало до господарського суду міста Києва позовну заяву від 27.02.2018 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ЗОЛОТА БАЛКА" (далі – відповідач) стягнення 9 060,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням своїх зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ЗОЛОТА БАЛКА" за Договором маркетингових послуг №З-4/1 від 25.06.2014, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість з оплати наданих послуг у розмірі 9 060,00 грн.

Частиною 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження та позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно з частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 6 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2018 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв’язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу – для подання відповіді на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань” Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 20.03.2018 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01001, м. Київ, вул. Копиленка, буд. 3, оф. 7.

Станом на дату розгляду справи в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі від 20.03.2018 за номером поштового відправлення 723, згідно якого представником відповідача отримано вказану ухвалу 27.03.2018.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва день вручення судового рішення під розписку вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 20.03.2018 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

03.04.2018 від представника відповідача надійшло клопотання про надсилання йому копії позовної заяви.

Проте суд відзначає, що надсилання копії позовної заяви з доданими до неї документами всім учасникам справи є обов’язком позивача при зверненні з позовом до суду в силу положень п.1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Однак судом встановлено, що відповідно до опису вкладення та фіскального чеку від 13.03.2018 №5958 підтверджується, що копія позовної заяви з доданими до неї документами була надіслана позивачем на адресу відповідача ще 13.03.2018, оригінали котрих містяться в матеріалах справи.

Окрім того, суд відзначає, що в силу приписів ч.1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, відповідач не був позбавлений права ознайомитися з матеріалами справи безпосередньо у Господарському суді міста Києва, проте наданим йому правом не скористався, клопотань про ознайомлення до суду не подав.

З огляду на що, суд не приймає до уваги твердження відповідача про неможливість подання відзиву на позовну заяву у зв’язку із відсутністю у нього матеріалів позовної заяви.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2014 р. між ТОВ «КОНТИНЕНТ-ТОРГ» та ТОВ «Торговий Дім «ЗОЛОТА БАЛКА» було укладено Договір маркетингових послуг № 3-4/1 із Протоколом узгодження розбіжностей від 25.06.2014 р. і відповідно до п 1.1. Договору Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов’язання надавати послуги зі стимулювання продажу та проведення необхідних заходів щодо активного продажу товару (маркетингові послуги), що постачається Замовником за Договором поставки № 3-4 від 25.06.2014 р.

Спір у справі виник у зв’язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошових зобов’язань за надані послуги за Договором маркетингових послуг № 3-4/1 від 25.06.2014 р., у зв’язку з чим позивач вказує на існування заборгованості з оплати послуг в сумі 9 060,00 грн.

Відповідно до п.1.2 Договору, послуги, що надаються виконавцем згідно з даним договором, здійснюються за наступними напрямками: розміщення продукції замовника на території магазинів мережі “Континент”; забезпечення оптимального представлення товарного асортименту замовника у торговому залі магазину мережі “Континент”; додаткова викладка товару; моніторинг споживчого попиту та дослідження споживчого ринку; організація і проведення заходів з стимулювання збуту, які здійснюються замовником; управління запасами товарів та користування їх розмірами у відповідності до потреб споживачів; надання інформації про збут; публікація інформаційного буклету “Континент” як інструменту прямого маркетингу; моніторинг та аналіз товарообігу; підписання договору поставки; передпродажна підготовка товару замовника; введення до бази даних виконавця нових товарів замовника та заміна існуючих; надання дублікатів документів замовнику; надання в тимчасове використання замовнику робочого місця для роботи промоутера-консультанта; внесення змін до діючої специфікації; інші послуги згідно домовленостей сторін.

Згідно з п.2.2.2 Договору № 3-4/1 від 25.06.2014 р., замовник зобов’язаний провести протягом дії даного договору заходи стимулювання збуту у мережі магазинів “Континент” (участь у маркетингових акціях згідно діючого маркетингового прайс-листа, в т.ч. участь в інформаційному буклеті «КОНТИНЕНТ», BTL - акції всередині торговельного залу та інш.) на суму не менше 22 000,00 грн. в т.ч. ПДВ. У разі збільшення торговельних площ замовника, ця сума збільшується та закріплюється у Додатковій угоді. Плата вноситься замовником не пізніше 4 (чотирьох) банківських днів з дати виставлення рахунку, але, у будь-якому разі, не пізніше початку надання послуг.

Таким чином згідно домовленості сторін предмет маркетингових послуг, що включені в оплату згідно п.2.2.2. Договору маркетингових послуг № 3-4/1 від 25.06.2014 р. не обмежується та включає інші послуги згідно предмету договору п.1.2. (зокрема цінові акції, розміщенням у інформаційному буклеті «Континент», додаткові місця продажу - окремі стійки з товаром Відповідача у торговельних залах Позивача, тощо), що є досить розширеним.

За умовами п.2.2.7 Договору, замовник зобов’язаний сплачувати виконавцеві надані послуги в порядку та строки, визначені згідно з даним договором. Підтвердженням надання послуг згідно з даним договором є акти виконаних робіт. Замовник зобов’язаний підписати та повернути виконавцеві акти виконаних робіт протягом 5 (п’яти) робочих днів з моменту їх отримання. У разі, якщо замовник не передає чи не надішле виконавцеві підписаний примірник акту, чи не заявить письмові зауваження щодо наданих послуг, акт буде вважатись визнаним і узгодженим з боку замовника, а послуги – наданими (п.2.2.8 Договору).

За твердженням позивача, на виконання умов Договору Позивачем були надані послуги на суму 9060,00 грн. з ПДВ:

- Рахунок на оплату № 2937 від 13.08.2014 p., що підтверджується актом наданих послуг № 1508 від 31.08.2015 р. на суму 4060,00 грн.

- Рахунок на оплату № 4219 від 03.11.2014 p., що підтверджується актом наданих послуг № 1510 від 31.08.2015 р. - на суму 5000,00 грн.

За твердженням позивача, загальна сума заборгованості ТОВ «Торговий Дім «ЗОЛОТА БАЛКА» перед ТОВ «КОНТИНЕНТ-ТОРГ» за Договором маркетингових послуг № 3-4/1 від 25.06.2014 р. складає: 4060,00 гри. - 5 000,00 гри. = 9060,00 гри. з ПДВ.

В підтвердження надання послуг позивач посилається на рахунки на оплату, а також акти надання послуг на суму 9060,00 гри. з ПДВ., підписаний бухгалтером позивача та скріплений печаткою позивача.

Проте, згідно умов договору факт підтвердження наданих послуг є наступний пакет документів акт виконаних робіт, звіт про надані послуги, податкові накладні, оригінали рахунку. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують виконання виконавцем договору № З-4/1 (маркетингових послуг).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За правовою природою укладені між сторонами договори є договорами про надання послуг.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст.903 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Акти надання послуг на суму 5000,00 грн. та 4060,00 грн., складені позивачем в односторонньому порядку також не містить ані переліку послуг, ані періоду, в якому вони надавалися. Також в матеріалах справи відсутні докази направлення на адресу відповідача актів надання послуг. Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження надання останнім послуг відповідачеві.

Враховуючи наведене, повно та всебічно оцінивши наявні у матеріалах справи докази, приділивши увагу кожному твердженню, посиланню та доводу у даній справі, господарським судом не встановлено обставин, з наявністю яких закон пов'язує можливість застосувати відповідальність у вигляді стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 9060,00 грн. Під час розгляду справи позивачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами підтвердження надання Товариством з обмеженою відповідальністю "КОНТИНЕНТ-ТОРГ" за Договором маркетингових послуг №З-4/1 від 25.06.2014 Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ЗОЛОТА БАЛКА" на суму 9060,00 грн.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов’язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, за визначенням частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 73-80, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНТИНЕНТ-ТОРГ" відмовити у повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 21.05.2018 року.

Суддя                                                                                М.О. Лиськов