ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року Справа № 925/245/18

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Козоріз О.І.,

за участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 - представник за довіреністю,

від відповідача ОСОБА_2 - представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства Черкасиобленерго в особі

уповноваженого структурного підрозділу Смілянського району

електричних мереж, с. Костянтинівка, Смілянського району,

Черкаської області

до товариства з обмеженою відповідальністю Сміла Енергоінвест,

м. Сміла, Черкаської області

про стягнення 27 409 грн. 13 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області звернулося з позовом публічне акціонерне товариство Черкасиобленерго в особі уповноваженого структурного підрозділу Смілянського району електричних мереж до товариства з обмеженою відповідальністю Сміла Енергоінвест про стягнення з відповідача 26 342 грн. 16 коп. боргу за використану активну електричну енергію та 1 066 грн. 97 коп. боргу за перетікання реактивної електричної енергії, з підстав неналежного виконання відповідачем умов договору про постачання електричної енергії від 25 березня 2015 року за №111.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 26 березня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 24 квітня 2018 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 24 квітня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 17 травня 2018 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 17 травня 2018 року було оголошено перерву в судовому засіданні до 12 год. 00 хв. 29 травня 2018 року.

25 травня 2018 року від позивача надійшла заява про поновлення строків та відповідне клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів.

Суд дане клопотання задовольнив.

При цьому судом було також враховано, що надані докази наявні у відповідача і він з ними був обізнаний.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву від 02 квітня 2018 року та зазначав, що постановою Вищого господарського суду України від 14 грудня 2017 року зі справи №925/459/17 за позовом комунального підприємства Смілакомунтеплоенерго до товариства з обмеженою відповідальністю Сміла Енергоінвест про розірвання договору та зобовязання повернути майно розірвано договір про спільну діяльність від 05 травня 2010 року за №47-2V та зобовязано товариство з обмеженою відповідальністю Сміла Енергоінвест повернути позивачу майно цілісного майнового комплексу комунального підприємства Смілакомунтеплоенерго для вироблення та постачання теплової енергії. 12 січня 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю Сміла Енергоінвест передало все майно на відповідальне зберігання з правом використання до балансоутримувача майна комунального підприємства Смілакомунтеплоенерго, що підтверджується договором відповідального зберігання та актом приймання-передачі від 12 січня 2018 року.

Відповідачем було направлено на адресу позивача лист від 31 січня 2018 року №124 про розірвання договору постачання електричної енергії №111 від 25 березня 2015 року.

Також відповідач зазначав, що позивачем не було надано акту про використану електричну енергію в січні 2018 року та актів про прийняття-передавання товарної продукції.

Водночас відповідач зазначав, що в січні та лютому 2018 року підприємство не споживало електричну енергію, але можливо споживали електроенергію або власник (Смілянська міська рада) або балансоутримувач (комунальне підприємство Смілакомунтеплоенерго).

У відповіді на відзив позивач зазначав, що лист про розірвання договору було отримано підприємством 31 січня 2018 року.

Попередження про припинення постачання електричної енергії було вручено відповідачу 31 січня 2018 року і повідомлено про те, що енергопостачання буде припинено без додаткового попередження з 10:00 год. 05 лютого 2018 року.

Визнання відповідачем використання електричної енергії в січні 2018 року підтверджується підписаним відповідачем актом про використану електричну енергію за січень 2018 року.

Згідно акту технічної перевірки №111 від 05 лютого 2018 року, який був підписаний представником відповідача, товариству з обмеженою відповідальністю Сміла Енергоінвест було припинено постачання електричної енергії згідно заяви вх. № 152 від 31 січня 2018 року та знято показники електричного лічильника по використаній активній електричній енергії та показники лічильника за перетікання реактивної електричної енергії.

В звязку з чим позивач стверджує, що саме відповідачу надавались послуги з постання електроенергії в січні-лютому 2018 року, оскільки договір не був припиненим.

У запереченні на відповідь на відзив відповідач вказував, що особа, яка підписала акт технічної перевірки та акт про пломбування за №111 від 05 лютого 2018 року не була уповноважена підприємством.

Також відповідач зазначав, що акт про використану електричну енергію за січень 2018 року директор підприємства не підписував, в акті стоїть підпис невідомої особи. За лютий 2018 року взагалі жодного акту не підписано.

З урахуванням викладених у відзиві та запереченні на відповідь обставин, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

В судовому засіданні, яке відбулося 29 травня 2018 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/245/18.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, а також заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 25 березня 2015 року між публічним акціонерним товариством Черкасиобленерго від імені якого діє Смілянський район електричних мереж (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю Сміла Енергоінвест (споживач) було укладено договір №111 про постачання електричної енергії.

Постачання електроенергії - одна з форм, у яких здійснюється господарсько-торговельна діяльність субєктів господарювання.

Згідно з преамбулою Закону України Про електроенергетику цим законом визначаються правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці і регулюються відносини, повязані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі.

Стаття 1 вказаного вище Закону визначає постачання електричної енергії як господарську діяльність, повязану з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Електрична енергія є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу.

Стаття 26 Закону України Про електроенергетику встановлює, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобовязаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Таким чином, договірні відносини у сфері постачання електроенергії мають свої особливості, що повязано зі специфікою предмету договору та обумовлює спеціальний порядок його укладання. Особливістю договору електропостачання є покладення на споживача додаткових обовязків, повязаних з необхідністю: дотримуватись передбаченого договором режиму споживання електроенергії; забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичних мереж та справність приладів і устаткування, що використовуються у процесі споживання електричної енергії.

Відповідно до п. 1.2. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики від 31 липня 1996 року за №28 (далі - Правила) договір про постачання електричної енергії - домовленість двох сторін (постачальник електричної енергії за регульованим тарифом і споживач), що є документом певної форми, який встановлює зміст та регулює правовідносини між сторонами під час продажу постачальником за регульованим тарифом електричної енергії споживачу за тарифами, які регулюються відповідно до законодавства України.

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобовязався продати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 85 кВт, величини якої по обєктах споживача визначені в п. 6 додатку Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, а споживач - оплачувати постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно п.2.3.3. та п. 2.3.4. договору споживач зобовязався:

- оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків Порядок розрахунків та Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії;

- здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії.

Позивач у позовній заяві зазначав, що за період січень-лютий 2018 року відповідачем було спожито активної електроенергії на загальну суму 26 342 грн. 16 коп., а саме за січень 2018 року було спожито 7380 кВт./год на суму 17 887 грн. 34 коп. та з 01 лютого по 06 лютого 2018 року було спожито 3 400 кВт/год на суму 7 045 грн. 68 коп.

Станом на 15 березня 2018 року заборгованість відповідача за перетікання реактивної електричної енергії за період з 01 січня по 06 лютого 2018 року становить 1 066 грн. 97 коп., а саме за січень 2018 року було спожито 7380 кВАр./год на суму 749 грн. 20 коп. та з 01 лютого по 06 лютого 2018 року було спожито 3 20 кВАр/год на суму 317 грн. 77 коп.

Водночас у додаткових поясненнях до позовної заяви позивач вказував, що при складанні позовної заяви було допущено помилку у зазначенні періоду заборгованості.

В звязку з чим позивач уточнив, що заборгованість відповідача за спожиту активну електричну енергію період з 15 грудня 2017 року по 05 лютого 2018 року становить 26 342 грн. 16 коп., а саме за січень 2018 року (з 15 грудня 2017 року по 14 січня 2018 року) було спожито 7380 кВт.год на суму 17 887 грн. 34 коп. та за лютий 2018 року (з 15 січня 2018 року по 05 лютого 2018 року) було спожито 3 400 кВт.год на суму 7 045 грн. 68 коп.

Заборгованість відповідача за перетікання реактивної електричної енергії за період з 15 грудня 2017 року по 05 лютого 2018 року становить 1 066 грн. 97 коп., а саме за січень 2018 року (з 15 грудня 2017 року по 14 січня 2018 року) було спожито 7280 кВАр.год на суму 749 грн. 20 коп. та за лютий 2018 року (з 15 січня 2018 року по 05 лютого 2018 року) було спожито 3200 кВАр.год на суму 317 грн. 77 коп.

Перетікання реактивної електричної енергії на межі балансової належності електричних мереж (перетікання реактивної електричної енергії) - складова фізичних процесів передачі, розподілу та споживання активної електричної енергії, яка спричиняє додаткові технологічні втрати активної електричної енергії та впливає на показники якості активної електричної енергії (п. 1.2. Правил).

Додатком №5 договору Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії згідно вказаної методики визначено певний порядок нарахування плати за перетікання реактивної електричної енергії.

Судом встановлено, що постановою Вищого господарського суду України від 14 грудня 2017 року зі справи №925/459/17 постанову Київського апеляційного господарського суду від 21 серпня 2017 року скасовано, рішення господарського суду Черкаської області від 06 липня 2017 року залишено без змін.

Рішенням суду першої інстанції від 06 липня 2017 року зі справи №925/459/17 розірвано з моменту набрання рішенням законної сили договір про спільну діяльність від 05 травня 2010 року №47-2V, що укладений між товариством з обмеженою відповідальністю Сміла Енергоінвест та комунальним підприємством Смілакомунтеплоенерго.

Зобовязано товариство з обмеженою відповідальністю Сміла Енергоінвест повернути комунальному підприємству Смілакомунтеплоенерго майно цілісного комплексу КП Смілакомунтеплоенерго для вироблення та постачання теплової енергії згідно додатку №3 до договору про спільну діяльність від 05 травня 2010 року №47-2V.

12 січня 2018 року відповідачем було передано все майно на відповідальне зберігання комунальному підприємству Смілакомунтеплоенерго, що підтверджується копією договору відповідального зберігання від 12 січня 2018 року та копією акту приймання-передачі від 12 січня 2018 року.

31 січня 2018 року позивачем було отримано лист відповідача про розірвання договору постачання електричної енергії №111 від 25 березня 2015 року, оскільки на виконання рішення суду зі справи №925/459/17 відповідач повертає комунальному підприємству Смілакомунтеплоенерго все майно, необхідне для постачання теплової енергії у місті Сміла.

Згідно п. 7.5. Правил постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов'язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі закінчення терміну дії, розірвання або неукладення між суб'єктами господарювання договорів, наявність яких передбачена цими Правилами.

31 січня 2018 року відповідачем було отримано попередження про припинення електропостачання електричної енергії, в якому було повідомлено відповідача про припинення енергопостачання без додаткового попередження з 10:00 год. 05 лютого 2018 року.

05 лютого 2018 року сторонами було складено акт за №111 технічної перевірки (контрольного огляду) засобів обліку електричної енергії та складено акт про пломбування.

Законом визначено, що споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю (ст. 1 Закону України Про електроенергетику).

Пункт 1.2 Правил також визначає споживача електричної енергії як особу, що використовує її для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду України від 16 травня 2011 року зі справи №3-38гс11 зазначено, що термін споживач електричної енергії необхідно застосовувати в дещо ширшому значенні, зокрема, як такий, що поширюється і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання, що вбачається зі змісту положень підпункту 1 пункту 10.2 Правил.

Відповідно до п. 1.2 Правил відключення споживача (від електромережі) - припинення подачі електричної енергії споживачу за допомогою відповідної комутаційної апаратури та/або внаслідок виконання організаційних і технічних заходів, спрямованих на припинення передачі електричної енергії в електроустановку споживача.

Електроустановка - комплекс взаємопов'язаних устаткування і споруд, призначених для виробництва або перетворення, передачі, розподілу чи споживання електричної енергії.

Контрольний огляд засобу обліку - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показів засобів обліку, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів самовільних підключень.

Тобто, під час контрольного огляду засобів обліку також вчиняються дії з метою зняття показів засобів обліку.

Пунктом 3.32. Правил визначено, що при пломбуванні та/або встановленні індикаторів та приладів обліку з вмонтованими індикаторами оформляється акт про пломбування та встановлення індикаторів.

В акті про пломбування та встановлення індикаторів мають бути зазначені: місце встановлення кожної пломби та/або індикаторів, сторона, яка їх встановила, сторона, відповідальна за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб і індикаторів на них.

Акт про пломбування та встановлення індикаторів підписується керівниками або уповноваженими особами сторін, які брали участь у пломбуванні приладу обліку.

Як зазначалося вище, відповідач вказував, що акт про використану електричну енергію за січень 2018 року директор товариства не підписував.

Згідно п. 2 додатку №4 до договору №111 від 25 березня 2015 року споживач зобовязаний самостійно здійснити зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії, оформити їх відповідно з додатком Акт про використану електричну енергію і протягом 12 годин надати їх постачальнику. Два оформлених примірника Акта необхідно надати постачальнику та отримати рахунок для остаточного розрахунку за використану електричну енергію.

Тобто відповідач самостійно здійснює зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії, а також оформляє акт про використану електричну енергію.

Крім того з вищевказаного акту вбачається, що вказаний документ скріплений печаткою товариства з обмеженою відповідальністю Сміла Енергоінвест.

Водночас клопотання про призначення почеркознавчої експертизи відповідач не заявляв, належними та допустимими доказами не довів обставин підписання акту іншою особою.

Згідно п. 1 переліку уповноважених осіб споживача (додаток №12 до договору №111 від 25 березня 2015 року) уповноваженими особами у правовідносинах із постачальником відповідно до умов даного договору та вимог ПКЕЕ є ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Крім осіб, зазначених в п. 1 цього додатку уповноваженими особами споживача є особи, які безпосередньо присутні при здійсненні постачальником заходів з виконання умов даного договору та ПКЕЕ (п. 2 додатку №12).

Отже, акт технічної перевірки (контрольного огляду) засобів обліку електричної енергії за №111 та акт про пломбування від 05 лютого 2018 року підписаний уповноваженою особою відповідача, а саме майстром котельні ОСОБА_5

З акту технічної перевірки (контрольного огляду) засобів обліку електричної енергії за №111 від 05 лютого 2018 року вбачається, що станом на 05 лютого 2018 року показники лічильників становили 000983 за активну електроенергію та 000889 за перетоки реактивної електроенергії відповідно.

Водночас, з акту про використану електричну енергію за грудень 2017 року, який підписано директором підприємства вбачається, що показники лічильників у розрахунковому періоді становили 000444 та 000365 відповідно.

За електроенергію поставлену в грудні 2017 року (з 15 листопада 2017 року по 14 грудня 2017 року) відповідач з позивачем розрахувався повністю.

Отже, різниця в показах лічильників за спірний період з 15 грудня 2017 року по 10 год. 00 хв. 05 лютого 2018 року становила 539 (активна) та 524 (реактивна) відповідно.

Згідно додатку №12 до договору кількість використаної електроенергії розраховується наступним чином графа 9 таблиці х графу 10, тобто різниця показів (графа8-графа7) х розрахунковий коефіцієнт.

Додатком №4 до договору (таблиця 2) визначено, що розрахунковий коефіцієнт становить - 20.

Тариф за електроенергію за січень 2018 року становив 2,42376 грн. з ПДВ, а за лютий 2018 року 2,48671 грн. з ПДВ.

Таким чином за спірний період відповідач спожив 10 780 Кв.год. електроенергії на суму 26 342 грн. 16 коп.

Також підлягає компенсації за перетоки реактивної електроенергії 10 480 кВАр.год на суму 1 066 грн. 97 коп. відповідно до порядку розрахунків за перетікання реактивної електроенергії.

Відповідно до п. 9.4 договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2015 року. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України.

Отже, постачання відповідачу електроенергії припинилося лише 05 лютого 2018 року, а договір між сторонами розірвано не було.

Внаслідок розірвання договору про спільну діяльність від 05 травня 2010 року за №47-2V в судовому порядку та повернення 12 січня 2018 року майна цілісного майнового комплексу комунального підприємства Смілакомунтеплоенерго для вироблення та постачання теплової енергії договір про постачання електроенергії автоматично не припинив своєї дії.

Разом з тим, позивач своєчасно не вжив заходів з припинення постачання електроенергії до електроустановок після передачі нерухомого майна.

Також судом враховано, що в матеріалах справи дійсно відсутні підписані між сторонами акти про прийняття-передавання товарної продукції за спірний період.

Проте, дані акти складаються на основі актів про використану електричну енергію, які в свою чергу складаються відповідачем.

Відповідно до ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зібрані у справі вищенаведені докази у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про споживання відповідачем в спірному періоді електроенергії під час дії чинного договору та в розмірі вказаному у позові.

Статтею 275 ГК України встановлено, що відпуск електроенергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідач під час розгляду справи не довів суду належними та допустимими доказами тієї обставини, що після 12 січня 2018 року споживачем електроенергії була інша особа.

Також відповідач не надав суду свого контррозрахунку боргу за період з 15 грудня 2017 року по 12 січня 2018 року, оскільки в даний період нерухоме майно цілісного комплексу перебувало у відповідача і споживання електроенергії також відбувалося.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно п. 1 додатку №3 до договору розрахунковий період для визначення обсягу спожитої електричної енергії дорівнює плановому періоду та становить один місяць, а саме: з 15 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця.

Споживач протягом перших пяти днів поточного календарного місяця здійснює, на підставі самостійно отриманого у постачальника рахунка, плановий платіж за електричну енергію в розмірі повної вартості обсягу електричної енергії на розрахунковий період, згідно з додатком до Договору Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу, за тарифами розрахункового періоду, у якому виставлений рахунок (за наявності у споживача розрахунків за різними тарифами, при визначенні розміру планового платежу застосовується середньозважений тариф, який визначається як частка від ділення всієї нарахованої за попередній розрахунковий період суми оплати за електричну енергію на обсяг всієї електричної енергії, спожитої за цей період) (п. 2 додатку №3 до договору).

Установи та організації, які фінансуються з державного бюджету відповідного рівня, підприємства житлово-комунального господарства та підприємства, які надають послуги щодо забезпечення комунально-побутових потреб населення, в межах наданих населенню послуг здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів обліку електричної енергії протягом пяти операційних днів після закінчення розрахункового періоду. Зазначена оплата проводиться по самостійно отриманих у постачальника рахунках за використану електричну енергію (п. 2.2. додатку №3 до договору).

Відповідно до п. 5 додатку №3 до договору (а.с. 17) остаточний розрахунок споживач здійснює на підставі виставлених постачальником рахунків відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених ПКЕЕ, протягом пяти операційних днів після закінчення розрахункового періоду. Споживачі, які здійснюють розрахунки через структурний підрозділ, який розташований у іншому місті, остаточний розрахунок здійснюють протягом десяти операційних днів після закінчення розрахункового періоду.

Розрахунки за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата за перетікання реактивної електроенергії здійснюється протягом пяти операційних днів після закінчення розрахункового періоду.

Згідно з частиною другою статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини першої статті 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору поставки електричної енергії, остаточного розрахунку з позивачем за поставлений товар.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином заборгованість в розмірі 26 342 грн. 16 коп. за використану активну електричну енергію та 1 066 грн. 97 коп. за перетікання реактивної електричної енергії підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Сміла Енергоінвест, вул. Тімірязєва,2, м. Сміла, Черкаської області, ідентифікаційний код 36779078 на користь публічного акціонерного товариства Черкасиобленерго в особі уповноваженого структурного підрозділу Смілянського району електричних мереж, вул. Енергетиків,4, с. Костянтинівка, Смілянського району, Черкаської області, ідентифікаційний код 25204531 26 342 грн. 16 коп. боргу за використану активну електричну енергію, 1 066 грн. 97 коп. боргу за перетікання реактивної електричної енергії та 1 762 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 31 травня 2018 року.

Суддя А.В.Васянович