ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

29 травня 2018 року м. ТернопільСправа № 921/158/18

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

розглянув заяву б/н від 23.05.2018 (вх. №218 від 25.05.2018) Фізичної особи - підприємця Мисліцької Галини Іллівни

про відвід судді Шумського І.П.

у справі

за позовом Фізичної особи - підприємця Мисліцької Галини Іллівни (АДРЕСА_1)

до відповідача Теребовлянської міської ради (вул. Шевченка, 8, м. Теребовля, Тернопільська область, 48100)

про:

- визнання незаконними (протиправними) дій Теребовлянської міської ради по не затвердженню Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП Мисліцькій Г.І. в оренду терміном на п'ять років для обслуговування нежитлової будівлі кладової в межах населеного пункту м. Теребовля по вул. Шевченка 5А;

- визнання укладеним в редакції позивача договору оренди від 16.03.2018 земельної ділянки площею 0,0051 га по вул. Шевченка, 5А в м. Теребовля Тернопільської області, укладеного між позивачем та відповідачем для обслуговування нежитлової будівлі кладової.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Мисліцька Галина Іллівна звернулась до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача Теребовлянської міської ради про:

- визнання незаконними (протиправними) дій Теребовлянської міської ради по не затвердженню Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП Мисліцькій Г.І. в оренду терміном на п'ять років для обслуговування нежитлової будівлі кладової в межах населеного пункту м. Теребовля по вул. Шевченка 5А;

- визнання укладеним в редакції позивача договору оренди від 16.03.2018 земельної ділянки площею 0,0051 га по вул. Шевченка, 5А в м. Теребовля Тернопільської області, укладеного між позивачем та відповідачем для обслуговування нежитлової будівлі кладової.

Ухвалою суду від 14.05.2018 (суддя Шумський І.П.) відкрито провадження у справі №921/158/18 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у даній справі призначено на 11.06.2018.

До відкриття підготовчого засідання у справі, 25.05.2018 через канцелярію суду (за вх. №218) від позивача надійшла заява б/н від 23.05.2018 про відвід судді Шумського І.П.

Частиною 3 статті 38 ГПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала від 14.05.2018 про відкриття провадження у справі №921/158/18 вручена позивачу 18.05.2018.

Заява про відвід подана з посиланням на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.35 ГПК України та мотивована тим, що суддя Шумський І.П. розглядав іншу справу №921/43/15-г/6 за позовом Фізичної особи - підприємця Мисліцької Галини Іллівни до Теребовлянської міської ради про визнання недійсним рішення №1550 від 25 вересня 2013 року, в частині визначення площі земельної ділянки.

04.02.2016 суддею Шумським І.П. ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову у справі №921/43/15-г/6.

Заявником вказано, що рішення про відмову у задоволенні позову суддею обґрунтовано правомірністю дій Теребовлянської міської ради по прийняттю рішення №1550 від 25.09.2013, яким позивачу надано дозвіл на виготовлення Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише під будівлею кладової площею 0,0034 га без врахування площі земельної ділянки необхідної для її обслуговування 0,0017 га, разом 0,0051 га.

В подальшому, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.03.2016 скасовано рішення Господарського суду Тернопільської області від 04.02.2016 у справі №921/43/15-г/6. Судом апеляційної інстанції виходячи з норм матеріального права та встановлених обставин по справі №921/43/15-г/6 зроблено висновок, що у позивача ФОП Мисліцької Г.І. виникло право на одержання в користування земельної ділянки для обслуговування нежитлової будівлі кладової площею 0,0051 га та оформлення відповідних документів згідно з приписами чинного законодавства України.

Постанова Львівського апеляційного господарського суду від 30.03.2016 набрала законної сили і в касаційному порядку не оскаржувалась.

Враховуючи, що предмет позову у справі №921/158/18 про визнання незаконними дій Теребовлянської міської ради по не затвердженню Проекту землеустрою безпосередньо пов'язаний з обставинами, які встановлені Львівським апеляційним господарським судом у постанові від 30.03.2016 і були підставою для скасування рішення судді Шумського І.П. від 04.02.2016 у справі №921/43/15-г/6, позиція якого щодо правомірності рішення №1550 від 25.09.2013 є сформованою і суперечить фактичним обставинам. Тому ФОП Мисліцька Г.І. вважає, що суддя Шумський І.П. не може бути неупередженим та об'єктивним при вирішенні спору у справі №921/158/18.

Розглянувши дану заяву, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення відводу.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб'єктивного характеру і стосуватися особистих зв'язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об'єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права.

Статтею 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст.35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

У відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та ч.4 ст. 11 ГПК України, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В п.п.49-50 рішення від 09 листопада 2006 року "Справа "Білуха проти України"" заява № 33949/02, Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та п. 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) № 33958/96, п. 42 ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб'єктивного критерію, то особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 43).

За змістом п.52 рішення від 09 листопада 2006 року "Справа "Білуха проти України"" заява № 33949/02, стосовно об'єктивного критерію Європейський суд з прав людини рекомендує визначати, чи існують переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність суду. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя буде небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy) від 7 серпня 1996 року, п. 58).

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ (п.п.1.2.1, п.1.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18).

Разом з тим, як зазначалось вище, підставою для відводу заявник вважає сформовану позицію та думку судді Шумського І.П. щодо правомірності рішення Теребовлянської міської ради №1550 від 25.09.2013, а відтак неможливість бути об'єктивним і неупередженим у справі №921/158/18, предметом спору у якій є визнання незаконними (протиправними) дій Теребовлянської міської ради по не затвердженню Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП Мисліцькій Г.І. в оренду терміном на п'ять років для обслуговування нежитлової будівлі кладової в межах населеного пункту м. Теребовля по вул. Шевченка 5А та визнання укладеним в редакції позивача договору оренди від 16.03.2018 земельної ділянки площею 0,0051 га по вул. Шевченка, 5А в м. Теребовля Тернопільської області, укладеного між позивачем та відповідачем для обслуговування нежитлової будівлі кладової.

Частиною 4 статті 35 ГПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У поданому відводі не наведено обставин особистої упередженості та об'єктивно обґрунтованих підстав, з якими ст.ст.35,38,39 ГПК України пов'язує неможливість участі судді Шумського І.П. у вирішенні іншої справи №921/158/18. А також не доведено їх наявності.

У разі, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи (ч.8 ст.39 ГПК України).

Згідно з п.5 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України суд вправі за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід судді.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого судді Шумському І.П. відводу, а відтак, провадження у справі 921/158/18 підлягає зупиненню, а справа - передачі на здійснення визначення складу суду автоматизованою системою для вирішення питання про відвід відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Заява ФОП Мисліцької Г.І. про відвід судді Шумському І.П. надійшла 25.05.2018, яке припало на день тижня - п'ятницю.

Відповідно до ч.7 ст. 39 ГПК України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід.

На неділю 27.05.2018 припало релігійне свято - Трійця, яке відповідно до ст. 73 Кодексу законів про працю віднесено до переліку святкових та неробочих днів.

Відновідно до ч.ч.2,3 ст. 67 Кодексу законів про працю загальним вихідним днем є неділя. У випадку, коли святковий або неробочий день (стаття 73) збігається з вихідним днем, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого.

З врахуванням вказаних норм Кодексу законів про працю, понеділок 28.05.2018 був вихідним днем.

А відтак розгляд заяви ФОП Мисліцької Г.І. про відвід судді Шумському І.П. припав на вівторок 29.05.2018.

Беручи до уваги наведене та керуючись ст.ст.35, 38, 39, 228, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованим відвід судді Шумському І.П. у справі №921/158/18, викладений Фізичною особою - підприємцем Мисліцькою Галиною Іллівною, у заяві б/н від 23.05.2018 (вх. №218 від 25.05.2018).

2. Зупинити провадження у справі №921/158/18 до вирішення питання щодо розгляду заяви про відвід судді Шумського І.П., складом суду, який визначається у порядку ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

3. Копію ухвали направити сторонам у справі.

4. Ухвала, в порядку ч.2 ст. 235 ГПК України набирає законної сили з моменту її підписання - 29.05.2018, а в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів, в порядку та строки встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https: //te.court.gov.ua/ sud5022.

Суддя І.П. Шумський