РІШЕННЯ

22 травня 2018 року Справа № 913/109/18

Провадження №25/913/109/18

Розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали позовної заяви

за позовом Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Луганського обласного управління АТ Ощадбанк (вул.Енергетиків, б.36, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93400)

до Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання (кв.Гайового, б.35-А, м.Луганськ, 91021)

про стягнення 866 804 грн 86 коп.

Суддя Господарського суду Луганської області Іноземцева Л.В.

Секретар судового засідання Сокрута Н.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю №125 від 29.01.2018;

від відповідача: представник не прибув.

Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії Луганського обласного управління АТ Ощадбанк звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання (далі ТОВ ЛЕО) про стягнення за договором банківського рахунку №36-16/181/У-409-06 від 28.07.2006 заборгованості за розрахункове обслуговування за період 04.01.2016 по 01.02.2018 у сумі 742290 грн 99 коп., інфляційних втрат за період з січня 2016 року по січень 2018 року в сумі 103269 грн 17 коп., 3% річних за період з 04.01.2016 по 01.02.2018 у сумі 21294 грн 71 коп., що нараховані за прострочення виконання грошових зобовязань.

Позовні вимоги з посиланням на статті 599, 612, 625, 627, 1066, 1068 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України), статті 173, 179, 193 Господарського кодексу України (далі за текстом ГК України) обґрунтовані невиконанням відповідачем зобовязань за договором банківського рахунку №36-16/181/У-409-06 від 28.07.2006 в частині своєчасної оплати послуг банку за розрахункове обслуговування.

Ухвалою господарського суду від 12.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, справу призначено за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 29.03.2018.

Ухвалою господарського суду від 29.03.2018 розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 02.05.2018.

Позивач заявою №110.20-12/2949/37411/2018-12/вих від 23.04.2018 про зменшення розміру позовних вимог просив зменшити розмір позовних в частині стягнення заборгованості за розрахункове обслуговування за період з 01.03.2016 по 31.01.2018 з 742290 грн 99 коп. до 742240 грн 99 коп. та в частині стягнення інфляційних втрат за період з квітня 2016 року по січень 2018 року з 103269 грн 17 коп. до 103269 грн 16 коп. Також позивач зазначив новий період нарахування 3% річних з 01.04.2016 по 01.02.2018 (а.с.129-131).

Відповідно до ст.46 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) вказана заява приймається судом до розгляду. Справа розглядається з новою ціною позову в загальній сумі 866804 грн 86 коп. з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідач відзивом №01-19/2/77 від 02.02.2018 вимоги позову відхилив, посилаючись на те, що не мав фінансової можливості сплатити суму боргу у розмірі 866804 грн 86 коп. за спірним договором банківського рахунку.

У відзиві зазначає, що товариство у період до проведення антитерористичної операції виконувало свої зобовязання за договором. Починаючи з квітня 2014 року і по цей час ТОВ ЛЕО здійснює свою господарську діяльність в умовах проведення антитерористичної операції. У звязку з проведенням антитерористичної операції станом на 01.03.2018 Товариство заборгувало оптовому постачальнику електричної енергії ДП Енергоринок 5 310 759,00 тис. грн. Загальна дебіторська заборгованість споживачів побутового та юридичного секторів перед ТОВ ЛЕО на 01.02.2018 становить 5 712 236,00 тис. грн. Основний негативний фактор, який вплинув на невиконання умов договору, це погіршення фінансового стану товариства у звязку із накладенням арештів на його рахунки державною виконавчою службою, яка упродовж року, починаючи з 23.01.2017 виносила постанови про арешт коштів боржника на усіх поточних рахунках товариства.

На підтвердження викладених обставин відповідач подав копії відповідних довідок та постанов виконавчої служби про арешт коштів (а.с.166-200).

Ухвалою господарського суду від 02.05.2018 закрите підготовче провадження, справу до судового розгляду по суті призначено на 22.05.2018.

Дослідивши матеріали справи, подані сторонами докази, вислухавши представника позивача, суд

В С Т А Н О В И В:

28.07.2006 між Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України позивачем у справі, як банком, та Товариством з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання відповідачем у справі, як клієнтом, був укладений договір банківського рахунку (у національній валюті) №36-16/181/У-409-06, за умовами якого банк зобовязався відкрити клієнту поточні рахунки із спеціальним режимом використання на балансовому рахунку 2603 Розподільчі рахунки субєктів господарювання №60, №60, №60 та здійснювати розрахункове обслуговування за цими рахунками з урахуванням особливостей його функціонування, встановлених Законом України Про електроенергетику, нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та цим договором, а клієнт сплачує вартість послуг з розрахункового обслуговування (п.1.1 договору).

Пунктами 2.3.7-2.3.9 договору встановлюється обовязок клієнта здійснювати оплату банку за надані ним послуги відповідно до тарифів банку, вказаних у Додатку №1, що є невідємною частиною цього договору.

Згідно розділу 5 договір набуває чинності з дати підписання і діє до моменту прийняття рішення компетентних органів щодо проведення розрахунків за спожиту електричну енергію іншим уповноваженим банком.

Тарифи на розрахунково-касове обслуговування клієнтів у національній валюті визначено додатком №1 до договору, згідно якому розмір щомісячної плати за надані послуги за розрахункове обслуговування становить 0,025% від дебетового обороту за розрахунковий місяць, яка підлягає сплаті клієнтом зі свого поточного рахунку на рахунок банку в останній робочий день звітного місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по передостанній день звітного місяця відповідно до рахунку, який виставляється банком в останній робочий день місяця (п.2.3.9 договору).

До договору банківського рахунку №36-16/181/У-409-06 від 28.07.2006 між сторонами укладено 15 додаткових угод: №1 від 03.11.2003, №2 від 27.12.2003, №3 від 05.01.2007, №4 від 31.05.2007, №5/190-А від 18.07.2008, №6 від 27.04.2009, №7 від 27.04.2009, №8 від 31.12.2009, №9 від 10.02.2010, №10 від 06.06.2012, №11 від 06.06.2012, №12 від 29.03.2013, №13 від 05.11.2013, №14 від 21.12.2015, №15 від 21.03.2016, якими вносились зміни до основного договору щодо реквізитів клієнта, на які необхідно перерахувати кошти відповідно до алгоритму; порядку нарахування банком відсотків на середньоденний залишок коштів; порядку відкриття та розрахункового обслуговування рахунків структурних підрозділів клієнта із визначенням цих структурних підрозділів; порядку розподілу коштів, які надходять на рахунок клієнта за нормативом відрахувань, який встановлений алгоритмом оптового ринку структурних підрозділів клієнта на рахунок клієнта; переліку рахунків із спеціальним режимом використання структурних підрозділів клієнта.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1004 від 24.07.2006 Про визначення уповноваженого банку, який обслуговує поточні рахунки із спеціальним режимом використання учасників оптового ринку електричної енергії, яка є чинною на поточну дату, визначено уповноваженим банком, який обслуговує поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптового ринку електричної енергії, Відкрите акціонерне товариство Державний ощадний банк України.

Протягом строку дії договору банківського рахунку відповідачем допущено порушення його умов в частині своєчасної оплати послуг банку за розрахункове обслуговування, що стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду про стягнення 886854 грн 87 коп., з них заборгованість зі сплати за розрахункове обслуговування за період з 01.03.2016 по 31.01.2018 742290 грн 99 коп.; інфляційні втрати за прострочення оплати за розрахункове обслуговування за період з квітня 2016 року по січень 2018 року 103269 грн 17 коп.; 3% річних за період з 01.04.2016 по 01.02.2018 21294 грн 71 коп.

Доказів погашення заборгованості відповідач суду не подав.

Розглянувши обставини справи в їх сукупності, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.55 Закону України Про банки і банківську діяльність, відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Частиною 1 ст.1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною 1 ст.1067 ЦК України встановлено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Відповідно до ч.4 ст.1068 ЦК України клієнт зобовязаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Згідно із ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших субєктів, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п.2.3.8 договору нарахування коштів, які становлять суму оплати послуг за проведення операцій за рахунком першого робочого дня звітного місяця по останній робочий день звітного місяця, проводиться в останній день звітного місяця за цей же період.

Оплата послуг згідно п.2.3.7 цього договору здійснюється клієнтом зі свого поточного рахунку на рахунок банку №3570, код банку 304665 в останній робочий день звітного місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по попередостанній день звітного місяця відповідно до рахунку, що виставляється банком в останній робочий день місяця (п.2.3.9 договору).

Факт неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання умов договору банківського рахунку (у національній валюті) №36-16/181/У-409-06 від 28.07.2006 в частині своєчасної оплати послуг з розрахункового обслуговування підтверджується матеріалами справи, зокрема виписками по рахунку відповідача, актом звірення розрахунків від 28.03.2018 (а.с.132-164).

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості за розрахункове обслуговування (комісію) (а.с.131) за період з 04.01.2016 по 01.02.2018 у сумі 742240 грн 99 коп. вважає його правильним, обґрунтованим, зробленим у відповідності до умов договору.

Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором банківського рахунку за період з 01.04.2016 по 01.02.2018 у сумі 21294 грн 71 коп., вважає його арифметично неправильним, оскільки позивачем не враховано, що у 2016 році 366 днів.

Згідно розрахунку, здійсненого судом за допомогою програми Законодавство, розмір 3% річних, нарахованих на суму заборгованості за розрахункове обслуговування (комісію) за заявлений позивачем період прострочення, становить 21284 грн 42 коп., з розрахунку:

Строк оплатиСума заборгованості в грн.Часткова оплатаПеріод нарахування 3% річнихКількість днів простроченняСума 3% річних, грн
31.03.201625664,4914.06.2017 у сумі 25664,49 01.04.2016-13.06.,45
31.03.201618122,32 01.04.2016-01.02.,83
30.04.201632594,86 04.05.2016-01.02.0,13
31.05.201621483,29 01.06.2016-01.02.7,84
30.06.201622960,04 01.07.2016-01.02.5,47
31.07.201624911,92 01.08.2016-01.02.5,30
31.08.201661397,78 01.09.2016-01.02.7,40
30.09.201632007,65 03.10.2016-01.02.0,54
31.10.201631066,16 01.11.2016-01.02.9,02
30.11.201633994,61 01.12.2016-01.02.5,63
31.12.201638587,78 03.01.2017-01.02.2,78
31.01.201735393,32 01.02.2017-01.02.4,71
28.02.201729377,80 01.03.2017-01.02.,14
31.03.201744007,91 03.04.2017-01.02.3,21
30.04.201726850,51 03.05.2017-01.02.,90
31.05.201736095,96 01.06.2017-01.02.,83
30.06.201743132,29 03.07.2017-01.02.,66
31.07.201737528,52 01.08.2017-01.02.,64
31.08.201733645,72 01.09.2017-01.02.,87
30.09.201729905,15 02.10.2017-01.02.,33
31.10.201730023,41 01.11.2017-01.02.201893229,49
30.11.201731247,44 01.12.2017- 01.02.201863161,80
31.12.201726948,47 03.01.2018-01.02.20183066,45
Всього:21284,42

Таким чином, до стягнення підлягають 3% річних за заявлений період у сумі 21284 грн 42 коп.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за прострочення сплати за розрахункове обслуговування (а.с.131) за період з квітня 2016 року по січень 2018 року в сумі 103269 грн 16 коп., суд вважає його арифметично неправильним, оскільки невірно визначені індекси інфляції за весь період прострочення.

Згідно розрахунку, здійсненого судом за допомогою програми Законодавство, розмір інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості за розрахункове обслуговування (комісію) за заявлений позивачем період прострочення, становить 103261 грн 13 коп., з розрахунку:

Строк оплатиСума заборгованості в грн.Часткова оплатаПеріод нарахування Індекс інфляції за весь період прострочення, %Сума інфляції, грн
31.03.201625664,4914.06.2017 у сумі 25664,49 Квітень 2016 травень 2017117,21,05
31.03.201618122,32 Квітень 2016-січень 2018127,3,17
30.04.201632594,86 Травень 2016-січень 2018123,26,92
31.05.201621483,29 Червень 2016-січень 2018123,00,43
30.06.201622960,04 Липень 2016-січень 2018123,00,87
31.07.201624911,92 Серпень 2016-січень 2018123,90,92
31.08.201661397,78 Вересень 2016-січень 2018124,746,91
30.09.201632007,65 Жовтень 2016-січень 2018121,85,92
31.10.201631066,16 Листопад 2016-січень 2018118,49,59
30.11.201633994,61 Грудень 2016-січень 2018116,79,24
31.12.201638587,78 Січень 2017-січень 2018115,32,40
31.01.201735393,32 Лютий 2017-січень 2018114,7
28.02.201729377,80 Березень 2017-січень 2018112,15,76
31.03.201744007,91 Квітень 2017-січень 2018110,6,80
30.04.201726850,51 Травень 2017-січень 2018110,85,25
31.05.201736095,96 Червень 2017-січень 2018108,00,31
30.06.201743132,29 Липень 2017-січень 2018106,67,08
31.07.201737528,52 Серпень 2017-січень 2018106,01,54
31.08.201733645,72 вересень 2017-січень 2018106,78,64
30.09.201729905,15 Жовтень 2017-січень 2018104,99,23
31.10.201730023,41 Листопад 2017-січень 2018103,,10
30.11.201731247,44 Грудень 2017-січень 2018102,515785,87
31.12.201726948,47 Січень 2018101,5404,23
Разом:103261,13

Таким чином, обґрунтованими є інфляційні втрати за прострочення сплати за розрахункове обслуговування (комісію) за період з квітня 2016 року по січень 2018 року в сумі 103261 грн 13 коп.

З огляду на викладене позов підлягає задоволенню частково. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за розрахункове обслуговування (комісію) за період з квітня 2016 року по січень 2018 року в сумі 742240 грн 99 коп., 3% річних за період з 01.04.2016 по 01.02.2018 у сумі 21284 грн 42 коп., інфляційні втрати за період з квітня 2016 року по січень 2018 року в сумі 103261 грн 13 коп.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

При зверненні з позовом до суду позивачем був сплачений судовий збір за платіжним дорученням № від 26.02.2018 у розмірі 13002 грн 82 коп. В подальшому позивачем заявою про зменшення розміру позовних вимог №110.20-12/2949/37411/2018-12/вих від 23.04.2018 було зменшено розмір позовних вимог на 50 грн 01 коп. З огляду на викладене, на даний час існує переплата судового збору в сумі 00 грн 75 коп., який у відповідності до приписів Закону України Про судовий збір може бути повернутий ухвалою господарського суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Судовий збір у сумі 13002 грн 07 коп. покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 238, 240-241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХ В А Л И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Луганського обласного управління АТ Ощадбанк до Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання, кв.Гайового, б.35 А, м.Луганськ, ідентифікаційний код 31443937, на користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Луганського обласного управління АТ Ощадбанк, вул.Енергетиків, б.36, м.Сєвєродонецьк Луганської області, ідентифікаційний код 09304612, заборгованість за розрахункове обслуговування (комісію) у сумі 742240 грн 99 коп., 3% річних у сумі 21284 грн 42 коп., інфляційні втрати в сумі 103261 грн 13 коп., судовий збір у сумі 13001 грн 80 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 23.05.2018.

Суддя Л.В. Іноземцева