ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" травня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/3023/17

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

при секретарі судового засідання Орлов О.О.

розглянувши у судовому засіданні справу №916/3023/17

за позовом: 1.Управління комунальної власності та земельних відносин Чорноморської міської ради Одеської області; 2.Комунального підприємства "Міське управління житлово-комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Одесагаз"

про стягнення 395203,43 грн., -

за участю представників:

від позивача-1: ОСОБА_1, довіреність №7 від 05.01.2018р.

від позивача-2: ОСОБА_1, довіреність №15 від 09.01.2018р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №21/17-4 від 02.01.2018р.

Суть спору: Управління комунальної власності та земельних відносин Чорноморської міської ради Одеської області та Комунальне підприємство "Міське управління житлово-комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області звернулись до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Одесагаз" 395 203,43 грн., з яких: 118 561,03 грн. недоотриманої орендної плати стягнути на користь Управління комунальної власності та земельних відносин Чорноморської міської ради Одеської області, 276 642,40 грн. недоотриманої орендної плати стягнути на користь Комунального підприємства "Міське управління житлово-комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області.

Позовні вимоги обґрунтовані нецільовим використанням відповідачем орендованого приміщення, що передбачає оплату орендної плати за більшою ставкою, ніж сплачувалася відповідачем.

29.01.2018р. господарським судом постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження.

У відзиві на позовну заяву від 16.02.2018р. за вх.№3596/18 відповідач заперечив проти позову в повному обсязі з підстав відсутності правових підстав для нарахування відповідачу орендної плати із застосуванням більшої орендної ставки, ніж встановлено договором.

У письмових поясненнях від 05.03.2018р. за вх.№2-1432/18 позивачі просили суд залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Південний офіс Держаудитслужби, оскільки рішення по даній справі може вплинути на його права або обовязки виходячи з того, що вибірковою перевіркою правильності розрахунку та повноти сплати орендної плати, Південним офісом Держаудитслужби встановлено порушення п.10.1 Положення про порядок передачі в оренду майна, що перебуває в комунальній власності Іллічівської територіальної громади в особі Іллічівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому Іллічівської міської ради від 29.12.2011р. №962, в частині цільового використання орендованого приміщення, яке передбачає застосування більшого відсотку орендної плати ніж було передбачено договором, в результаті чого недоотримано орендну плату.

05.03.2018р. за вх.№2-1423/18 господарським судом одержано від позивачів заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якою позивачі просять суд стягнути з відповідача на користь позивача-1 матеріальну шкоду у розмір 118 561,03 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача-2 матеріальну шкоду у розмірі 276 642,40 грн. При цьому у заяві позивачі вказують на те, що за договором оренди нежитлового приміщення №490 від 01.08.2008р. відповідачу було надано в оренду нежитлове приміщення для розміщення побутових послуг (орендна ставка - 5%). За результатами ревізії фінансово-господарської діяльності позивача-2 за період з 01.04.2013р. по 31.01.2017р., Південним офісом Держаудитслужби складений відповідний акт №06-11/34 від 11.05.2017р., в якому встановлений факт нецільового використання відповідачем орендованого приміщення, а саме: використання приміщення як офіс, що передбачає орендну ставку 18%. Крім того відповідач за інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не здійснює побутове обслуговування населення. Внаслідок зазначеного порушення позивачем-1 недоотримано орендну плату у розмірі 118 561,03 грн., а позивачем-2 недоотримано орендну плату у розмірі 276 642,40 грн. Недоотримана позивача орендна плата, за посиланнями позивачів є збитками, які підлягають стягненню з відповідача.

У поясненнях щодо залучення третьої особи від 19.03.2018р. за вх.№6283/18 відповідач вказав на те, що з викладених позивачами доводів про те, як рішення господарського суду у даній справі вплине на права чи обовязки Південного офісу Держаудитслужби, не вбачається підстав для залучення вказаної особи до участі у справі в якості третьої особи.

У підготовчому засіданні 21.03.2018р. судом постановлено ухвалу у протокольній формі про відмову позивачам у задоволенні клопотання про залучення третьої особи, оскільки позивачами не зазначено обставин щодо того, яким чином судове рішення у даній справі може вплинути на права та обовязки Південного офісу Держаудитслужби.

У відзиві на позовну заяву (із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) від 19.03.2018р. за вх.№6284/18 відповідач заперечив проти задоволення позову з наступних підстав. Усі правовідносини між позивачами та відповідачем врегульовані умовами укладеного між сторонами договору оренди. Для застосування позивачами оперативно-господарських санкцій необхідно довести факт невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) з боку відповідача. проаналізувавши зміст зобовязання відповідача за договором оренди, відповідач вважає, що ним не було порушено зобовязань за договором. Відсутність порушення договору унеможливлює застосування оперативно-господарських санкцій до сторони договору.

Ухвалою від 21.03.2018р. строк проведення підготовчого провадження продовжений судом до 02.05.2018р.

У судовому засіданні 02.04.2018р. позивачами надано до суду письмові пояснення, які за своєю суттю є відповіддю на відзив, згідно з яким позивачі посилаються на те, що для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського порушення: 1) порушення зобовязання, 2) збитки, 3) причинний зв'язок між порушенням зобовязання та збитками, 4) вина. Недоотримані позивачами кошти позбавило позивачів отримати прибуток та є збитками, які підлягають стягненню з відповідача.

У судовому засіданні 02.04.2018р. відповідачем надано до суду заперечення в порядку ст.167 ГПК України, у яких відповідач вказав на необхідність кредитора при вимозі відшкодування збитків, доведення умов відповідальності, зокрема, факту порушення боржником зобовязання, розміром збитків та причинний зв'язок. Позивачами не надано підтвердження порушення відповідачем умов договору. Позивачі посилаються на акт №06-11/34 від 11.05.2017р., представлений деякими сторінками в матеріалах справи, позивача не надано розрахунку розміру збитків.

02.04.2018р. господарським судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи №916/3023/17 до судового розгляду по суті.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 14.05.2018р. за участю представників сторін оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, господарським судом встановлено:

01.08.2008р. між Відділом комунального господарства та благоустрою Іллічівської міської ради (нині - Управління комунальної власності та земельних відносин Чорноморської міської ради Одеської області; Орендодавець, позивач-1), Публічним акціонерним товариством "Одесагаз" (Орендар, відповідач) та Міським управлінням житлово-комунального-господарства (нині - Комунальне підприємство "Міське управління житлово-комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області; Балансоутримувач, позивач-2) укладений договір оренди нежитлового приміщення №490.

01.02.2012р. сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору оренди нежитлового приміщення №490 від 01.08.2008р., яким договір оренди викладено у новій редакції.

Відповідно до п.1.1 договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування майно, що перебуває в комунальній власності Іллічівської територіальної громади, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 190,1 кв.м., розміщене за адресою: м. Іллічівськ, вул. Хантадзе, буд. 13 та перебуває на балансі Комунального підприємства "Міське управління житлово-комунального господарства м. Іллічівська", вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена станом на 27.01.2012р. і становить: 716199 грн.

Згідно з п.1.2 договору майно передається в оренду з метою: офіс.

Відповідно до п.2.1 договору Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонам цього договору оренди та акту приймання-передачі майна.

Згідно з п.3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно, що перебуває в комунальній власності Іллічівської територіальної громади в особі Іллічівської міської ради та пропорції її розподілу, яка затверджена рішенням №961 виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 29.12.2011р. і становить без ПДВ за базовий місяць оренди грудень 2011 року - 10742,99 грн.

Відповідно до п.3.1.1 договору орендна плата за базовий місяць (грудень 2011 року) розподіляється: а) у співвідношенні до міського бюджет у - 30% (ВКГБ) в місяць 3222,90 грн.; б) у співвідношенні до балансоутримувача - 70% (МУЖКГ) в місяць 7520,09 грн. Орендна плата за перший місяць оренди (лютий 2012 року) визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць (грудень 2011 року) на індекс інфляції (січень та лютий) 2012 року включно.

Згідно з п.п.3.2,3.3 договору нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за кодний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Відповідно до п.3.6 договору розмір орендної плати підлягає перерахунку на вимогу однієї із сторін у разі змін чинного законодавства, Методики її розрахунку, та інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Згідно з п.5.1 договору Орендар зобовязується використовувати орендоване майно відповідно до мети його використання (п.1.2) та умов цього договору.

Відповідно до п.10.1 договору цей договір укладено на 3 роки, тобто, до 29.01.2015р. включно, який діє з моменту його підписання сторонами.

Згідно з п.10.9 договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця та у разі належного виконання Орендарем умов цього договору, договір вважається продовженим на той самий термін та на тих самих умовах, які були передбачені цим договором та чинним законодавством, за умови відсутності заперечень з боку власника майна.

На виконання умов договору 01.02.2012р. сторонами підписаний акт приймання-передавання обєкту оренди за договором оренди №490 від 01.08.2008р., згідно з яким Орендодавець передав, а Орендар прийняв наступне майно: нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 190,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Іллічівськ Одеської області, вул. Хантадзе, буд. 13.

01.06.2015р. між Управлінням комунальної власності та земельних відносин Іллічівської міської ради Одеської області (нині - Управління комунальної власності та земельних відносин Чорноморської міської ради Одеської області; Орендодавець, позивач-1), Комунальним підприємством "Міське управління житлово-комунального господарства" Іллічівської міської ради (нині - Комунальне підприємство "Міське управління житлово-комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області; Балансоутримувач, позивач-2) та Публічним акціонерним товариством "Одесагаз" (Орендар, відповідач) укладено додаткову угоду №2 до договору оренди нежитлового приміщення №490 від 01.08.2008р., згідно з якою у звязку зі зміною цільового призначення та з метою продовження строку дії договору оренди нежитлового приміщення №490 від 01.08.2008р. згідно законодавства сторони вирішили викласти текст договору в наступній редакції , а саме:

- п.1.1 договору: Орендодавець передає а Орендар приймає в строкове платне користування майно, що перебуває в комунальній власності Іллічівської територіальної громади в особі Іллічівської міської ради, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 198,53 кв.м., розміщене за адресою: м. Іллічівськ, вул. Хантадзе, буд. 13 та перебуває на балансі Комунального підприємства "Міське управління житлово-комунального господарства" Іллічівської міської ради, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена станом на 29.12.2014р. і становить: 1 581 418 грн. без ПДВ.

- п.1.2 договору: майно передається з метою: розміщення офісу на площі 80,70 кв.м.; розміщення побутових послуг на площі 117,83 кв.м.

- п.3.1 договору: орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно, що перебуває в комунальній власності Іллічівської територіальної громади в особі Іллічівської міської ради та пропорції її розподілу, затвердженою рішенням №961 виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 29.12.2011р. і становить без ПДВ за базовий місяць оренди квітень 2015 року - 19 142,53 грн.

- п.3.1.1 договору: орендна плата за базовий місяць (квітень 2015 року) розподіляється: а) у співвідношенні до міського бюджет у - 30% (ВКГБ) в місяць 5742,76 грн. без ПДВ; б) у співвідношенні до балансоутримувача - 70% (МУЖКГ) в місяць 13399,77 грн. без ПДВ. Орендна плата за перший місяць оренди (червень 2015 року) визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць (квітень 2015 року) на індекс інфляції травень та червень 2015 року включно.

- п. 10.1 договору: цей договір укладено терміном на 20 роки 11 місяців, тобто до 30.04.2018 року включно, який дії з моменту його підписання сторонами.

- п.10.9 договору: за місяць до закінчення строку чинності цього договору та у разі належного виконання Орендарем умов цього договору, Орендар може звернутись із заявою про продовження терміну дії договору, яка буде розглянута Орендодавцем та Балансоутримувачем.

На виконання умов договору 01.06.2015р. сторонами підписаний акт приймання-передання обєкту оренди до додаткової угоди №2 до договору оренди №490 від 01.08.2008р. нерухомого майна, що перебуває в комунальній власності Іллічівської територіальної громади в особі Іллічівської міської ради, згідно з яким Орендодавець передав, а Орендар прийняв частину нежитлових приміщень №17-18 загальною площею 8,43 кв.м., які розташовані за адресою: м. Іллічівськ, вул. Хантадзе, б. 13. Орендар продовжив оренду нежитлових приміщень оренду нежитлових приміщень №13-16, №19-28, №35-36 загальною площею 190,10 кв.м., за цією ж адресою.

11.05.2017р. за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності комунального підприємства "Міське управління житлово-комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області за період з 01.04.2013р. по 31.01.2017р. Південним офісом Держаудитслужби Державної аудиторської служби України складений акт №06-11/34, згідно з яким з метою підтвердження розміру орендної плати та цільового використання орендованих приміщень, площею 198,53 кв. м. комісією КП "МУЖКГ" в присутності фахівця Південного офісу Держаудитслужби проведено контрольне обстеження орендаря, за результатами якого встановлено, що орендовані приміщення використовуються під офіс. Також у акті зазначено, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України, ПАТ "Одесагаз" не здійснює побутове обслуговування населення. Як вказано у акті, внаслідок зазначеного порушення за період з 01.06.2015р. по 31.03.2017р. орендарем та балансоутримувачем недоотримано коштів у загальній сумі 395 203,43 грн. При цьому вказано, що акт обстеження ПАТ "Одесагаз" наявний у додатку №11 до акту, бухгалтерська довідка та розрахунок недоотриманої орендної плати - у додатку №12 до акту.

При цьому додатком №2 до рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 29.12.2011р. №961 затверджено орендні ставки за використання нерухомого майна, яке перебуває в комунальній власності Іллічівської територіальної громади в особі Іллічівської міської ради, зокрема для розміщення офісних приміщень встановлено орендну ставку - 18 відсотків, для розміщення субєктів господарювання, що здійснюють побутове обслуговування населення - 5 відсотків.

У листі від 25.05.2017р. №15-06-23-14/5388 "Щодо усунення порушень законодавства" Південний офіс Держаудитслужби вимагав усунути виявлені під час ревізії порушення законодавства.

Листом від 09.06.2017р. №627 позивач-2 звернувся до відповідача з метою усунення виявлених Південним офісом Держаудитслужби порушень з пропозицією укладання додаткової угоди №3 від 01.06.2017р. до договору оренди нежитлового приміщення №490 від 01.08.2008р., якою усуваються виявлені порушення та встановлюється ставка орендної плати у розмірі 18% для всієї площі орендованих приміщень, а також просив сплатити на користь позивача-2 недоотриману орендну плату за договором оренди нежитлового приміщення №490 від 01.08.2008р. у загальному розмірі 276 642,40 грн.

У відповідь на даний лист відповідач листом від 20.06.2017р. №21/17-194 повідомив про те, що ним не вбачається необхідності в зміні умов договору №490 від 01.08.2008р., а також що ним своєчасно та в повному обсязі сплачується орендна плата на підставі виставлених орендодавцем рахунків згідно умовами договору, у звязку з чим ним не вбачається правових підстав для сплати грошових коштів у розмір 276 642,40 грн.

Виконання відповідачем своїх зобовязань з оплати орендної плати у визначеному договорі розмірі (з урахуванням додаткової угоди №2 від 01.06.2015р.) підтверджується усіма сторонами.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом між сторонами у справі укладений договір оренди нежитлового приміщення, згідно з яким відповідачу передано у строкове платне користування нежитлові приміщення за адресою: м. Іллічівськ, вул. Хантадзе, буд. 13 з метою розміщення офісу на площу 80,70 кв.м., розміщення побутових послуг на площі 117,83 кв.м. (з урахуванням додаткової угоди №2 від 01.06.2015р.)

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.3 ст.760 ЦК України особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду комунального майна, регулюються Законом України "Про орендну державного та комунального майна".

Згідно з ч.ч.1,2 ст.19 Закону України "Про орендну державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачі просять стягнути суму матеріальної шкоди яка виявилась у недоотриманій орендній платі від відповідача через нецільове використання орендованих приміщення, а саме замість надання побутових послуг, приміщення використовувались під офіс, що передбачає більшу орендну ставку згідно з Методикою розрахунку орендної плати.

Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно зі ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Відповідно до ст.ст.224,225 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Особа, яка порушила зобовязання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема у виді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобовязання; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного звязку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника. За відсутності хоча б однієї із названих умов цивільно-правова відповідальність у виді відшкодування майнової шкоди не настає.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 18.03.2015р. у справі №3-18гс15.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України "Про орендну державного та комунального майна" істотними умовами договору оренди є, зокрема, орендна плата з урахуванням її індексації.

Пунктом 3.1 укладеного між сторонами договору оренди встановлено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно, що перебуває в комунальній власності Іллічівської територіальної громади в особі Іллічівської міської ради та пропорції її розподілу, затвердженою рішенням №961 виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 29.12.2011р. і становить без ПДВ за базовий місяць оренди квітень 2015 року - 19 142,53 грн.

У пункті 3.1.1 сторонами погоджено, що орендна плата за базовий місяць (квітень 2015 року) розподіляється: а) у співвідношенні до міського бюджет у - 30% (ВКГБ) в місяць 5742,76 грн. без ПДВ; б) у співвідношенні до балансоутримувача - 70% (МУЖКГ) в місяць 13399,77 грн. без ПДВ. Орендна плата за перший місяць оренди (червень 2015 року) визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць (квітень 2015 року) на індекс інфляції травень та червень 2015 року включно.

Відповідно до ч.2 ст.284 ГК України умови договору оренди зберігають свою силу на весь строк дії договору, а також у разі якщо після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря.

Таким чином, сторонами при укладенні між сторонами договору оренди (з урахуванням укладання в подальшому додаткових угод) було узгоджено розмір орендної плати з визначенням її розміру у сумах на місяць та з встановленням порядку подальшого обчислення її розміру за наступні періоди шляхом корегування на індекс інфляції.

В свою чергу, договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань.

Згідно з ч.2 ст.632 ЦК України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.21 Закону України "Про орендну державного та комунального майна" розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

В силу приписів ч.1 ст.188 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 651 Цивільного кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно зі ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Пунктом 3.6 договору встановлено, що розмір орендної плати підлягає перерахунку на вимогу однієї із сторін у разі змін чинного законодавства, Методики її розрахунку, та інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Умовами укладеного договору не передбачено односторонньої зміни розміру орендної плати орендодавцем або балансоутримувачем.

Між тим, ані докази внесення сторонами змін умов договору оренди в частині розміру орендної плати, ані докази звернення позивачів до суду щодо зміни договору оренди в цій части в матеріалах справи відсутні та до суду не надані.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що за відсутності належного оформлення внесених до договору оренди змін щодо розміру орендної плати, у відповідача не виникло зобов'язання по сплаті коштів в іншому розмірі, ніж встановлено умовами договору.

Між тим, як вище встановлено господарським судом відповідачем належним чином виконано взяті на себе зобов'язання за договором оренди нежитлових привішень (з урахуванням додаткової угоди №2 від 01.06.2015р.) щодо сплати орендної плати у визначеному договором розмірі протягом заявленого позивачами періоду.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про відсутність в діях відповідача протиправної поведінки, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобовязання щодо сплати орендної плати.

При цьому, господарський суд звертає уваги, що за умови існування між сторонами договірних відносин, посилання на висновки перевірки органів Держаудитслужби не можуть бути прийняті до уваги, оскільки виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору.

Більш того, позивачем не було надано повного акту від 11.05.2017р. №06-11/34, складеного за результатами ревізії Держаудитслужби та взагалі не надано до суду Додатків №11, №12 до акту, які містять акт обстеження ПАТ "Одесагаз", а також бухгалтерську довідку та розрахунок недоотриманої орендної плати.

Відповідно до ч.ч.1,3,4 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивачами також не доведено ані наявності шкоди (розміру недоотриманої орендної плати), ані причинного звязку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, оскільки розмір орендної плати встановлений договором та будь-яких змін у договір в цій частині не внесено. При цьому само по собі використання орендованого приміщення не за цільовим призначенням за відсутності внесення відповідних змін у договір щодо розміру орендної плати не є підставою для нарахування орендної плати у більшому розмірі.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що позивачами не доведено неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, та наявності в діях відповідача складу господарського правопорушення, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

На підставі ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору покладаються на позивачів.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1.У задоволенні позову Управління комунальної власності та земельних відносин Чорноморської міської ради Одеської області до Публічного акціонерного товариства "Одесагаз" відмовити.

2.У задоволенні позову Комунального підприємства "Міське управління житлово-комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області до Публічного акціонерного товариства "Одесагаз" відмовити.

3.Судові витраті щодо сплати судового збору покласти на Управління комунальної власності та земельних відносин Чорноморської міської ради Одеської області та Комунальне підприємство "Міське управління житлово-комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 22 травня 2018 р.

Суддя Г.Є. Смелянець