РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2018 Справа № 910/711/18

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук'янчук Д.Ю., розглянувши у порядку загального позовного провадження господарську справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Платинум Банк" Ірклієнко Юрія Петровича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов'язання вчинити певні дії

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1;

від відповідача: Клименко Т.В., довіреність № 28-Л від 22.03.18 р.;

від третьої особи: Цуканова С.Г., довіреність № 27-26/18 від 02.01.18 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернувся громадянин України (фізична особа) ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з позовом до Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Платинум Банк" Ірклієнко Юрія Петровича (далі - ПАТ "Платинум Банк", відповідач) про зобов'язання вчинити певні дії.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він є споживачем послуг ПАТ "Платинум Банк", оскільки має вклади у зазначеному банку, а саме - за ощадним (депозитним) серифікатом серії НОМЕР_2 від 15.09.2016 р. на суму 14 400,00 доларів США зі строком повернення вкладу 03.04.2017 р. та за договором про розміщення вкладу «Строковий» № 00494683 від 30.09.2016 р. на суму 7 178,45 євро зі строком повернення вкладу 19.03.2017 р. Оформлюючи вказані депозитні вклади, ОСОБА_1 мав на меті збереження своїх заощаджень для витрат на оперативне втручання - ендопротезування правого тазостегнового суглоба. Однак, до закінчення строку його вкладів, 24.02.2017 р. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 743 про початок процедури ліквідації ПАТ "Платинум Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду з питань ліквідації банку Ірклієнко Ю.П. У подальшому, кредиторські вимоги позивача були внесені до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Платинум Банк" та включені до четвертої черги задоволення вимог кредиторів. Проте, такі дії відповідача порушують права вкладника, оскільки вимоги ОСОБА_1 мають бути віднесені до першої черги, а кошти, що були зібрані для лікування позивача, і їх неповернення спричинило шкоду здоров'ю позивача.

У позові ОСОБА_1 просить зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ "Платинум Банк" Ірклієнка Ю.П. включити його вимоги у сумі 415 401,80 грн. до першої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, як такі, що виникли внаслідок заподіяння шкоди здоров'ю, виключивши дані вимоги з четвертої черги вказаного реєстру, а також зобов'язати відповідача подати вказані зміни для затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Провадження у справі за вказаним позовом було відкрито ухвалою господарського суду міста Києва від 16.02.2018 р., розгляд справи вирішено здійснювати у загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання, сторонам надано строк для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов'язків. Цією ю ж ухвалою до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача був залучений Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідач у строк, визначений судом, надав відзив на позов, у якому вимоги ОСОБА_1 не визнав, вважав їх необгрунтованими. Також зазначив, що позов не належить до юрисдикції господарського суду.

Третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надала пояснення, відповідно до змісту яких вважала, що позов задоволенню не підлягає з підстав, визначених відповідачем. Також зазначила, що дана справа не може розглядатись у порядку господарського судочинства.

У відповіді на відзив позивач вказав на те, що він уже звертався з даним позовом до суду адміністративної юрисдикції, проте, провадження у справі було закрите та йому роз'яснено, що позов має розглядатись в порядку господарського судочинства.

Суд, розглянувши доводи учасників процесу щодо підсудності даної справи господарському суду, зазначає наступне.

Закон України "Про банки і банківську діяльність" визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків (стаття 1).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 вказаного Закону особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються цим Законом та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

У пункті 6 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. При цьому відповідно до статті 20 ГПК України господарським судам підвідомчі, зокрема, справи про банкрутство.

Крім того, згідно зі ст. 36, 37, 44, 47 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

З наведеного вбачається, що у відносинах перебування банку у процедурі тимчасової адміністрації (ліквідації) уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виконує визначені законом функції керівника (адміністратора, ліквідатора) банку та діє від його імені, а діючи від імені банку, уповноважена особа банку ніяких владних управлінських функцій відносно кредиторів банку не здійснює, а тому розгляд даної справи має здійснюватись у господарському суді.

Отже, на спори, що виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів, а спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства (вказана правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 16.02.2016 р. по справі № 21-4846а15, від 15.06.2016 р. по справі № 21-286а16).

Указаний висновок зробив також Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 05.10.2017 р. за даним позовом у справі № 804/3127/17, залишивши в силі постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.06.2017 р. про закриття провадження у справі.

Отже, господарський суд міста Києва вважає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та обґрунтував, просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, зазначив, що позивачем не надано доказів, які б свідчили, що банк своїми діями завдав шкоду здоров'ю ОСОБА_1 Його кредиторські вимоги у сумі 408 162,45 грн., що еквівалентні 7 323,43 євро та 14 752,12 доларів США, правомірно були включені уповноваженою особою на ліквідацію банку до четвертої черги акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Платинум Банк" у відповідності до ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" як вимоги вкладника. Також зазначив, що частина вимог позивача - у сумі 200 000,00 грн. була йому відшкодована Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами фізичних осіб. Просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб проти позовних вимог заперечив з підстав, визначених відповідачем.

Заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши їх заяви по суті спору та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є держателем іменного ощадного (депозитного) серифікату № 002122 від 15.09.2016 р., виданого ПАТ "Платинум Банк" на суму 14 400,00 доларів США, із процентною ставкою 9,5 % річних та строком обігу сертифіката з 15.09.2016 р. по 19.03.2017 р. Відповідно до вказаного сертифікату банк зобов'язується після закінчення встановленого у даному сертифікаті строку обігу повернути держателю суму вкладу у повному обсязі та виплатити проценти у валюті вкладу.

Також встановлено, що 30.09.2016 р. між Фізичною особою ОСОБА_1 (вкладник) та ПАТ "Платинум Банк" (банк) був укладений договір про розміщення вкладу «Строковий» № 00494683, відповідно до якого банк приймає від вкладника грошову суму у розмірі 7 178,45 євро на вкладний рахунок № НОМЕР_1 та зобов'язується повернути вклад та сплатити проценти за його користування на умовах та порядку, передбачених цим договором.

Пунктами 2.2, 2.3 указаного договору визначено строк зберігання вкладу - з дати його внесення вкладником до дати повернення вкладу - 03.04.2017 р. та процентна ставка за вкладом у розмірі 9 % річних. При цьому виплата нарахованих процентів здійснюється в кінці строку зберігання вкладу шляхом перерахування на картковий/поточний рахунок вкладника (п. 2.4 договору).

Договір набуває чинності з моменту його укладання, в частині зберігання вкладу - з моменту його внесення вкладником, і діє до моменту повернення вкладнику всієї наявної суми вкладу, а в частині розрахунків - до повного виконання грошових зобов'язань (п. 4.1).

Внесення позивачем грошових коштів в розмірі 14 400,00 доларів США та 7 178,45 євро на відповідні депозитні банківські рахунки на підставі іменного ощадного сертифікату та договору банківського вкладу відповідачем не заперечувалось.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що 23.02.2017 р. Національним банком України було прийнято рішення № 95-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Платинум Банк". 24.02.2017 р. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 743 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Платинум Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку". Згідно із вказаним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Платинум Банк" з 24.02.2017 р. по 23.02.2019 р. та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ "Платинум Банк" Ірклієнка Ю.П.

Оголошення про початок введення процедури ліквідації у ПАТ "Платинум Банк" було опубліковано в офіційному друкованому органі - газеті "Голос України" № 39 (6544) від 01.03.2017 р., надано 30-ти денний строк для заявлення вимог кредиторів.

Із матеріалів справи вбачається, що у зв'язку із введенням у банку ліквідаційної процедури, позивач звернувся до ПАТ "Платинум Банк" із заявами від 03.03.2017 р. та 22.03.2017 р. із кредиторськими вимогами, у яких просив визнати ОСОБА_1 кредитором банку за договорами, укладеними з банком.

У відповідь на вказану вимогу ПАТ "Платинум Банк" повідомив позивача про пропуск ним строку, встановленого Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" для звернення із кредиторськими вимогами.

Також 17.04.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до банку із заявою, у якій зазначив, що він має інвалідність та потребує оперативного втручання, а тому просив задовольнити його вимоги у першу чергу.

Як встановлено судом, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відшкодував ОСОБА_1 гарантовану суму коштів за вкладами фізичних осіб, передбачену ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у розмірі 200 000,00 грн. Інша частина вимог ОСОБА_1 у сумі 408 162,45 грн. була включена Уповноваженою особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб банку до четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Платинум Банк", як сума, що перевищує граничний розмір відшкодування Фондом.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 зазначає, що кошти, які знаходились на депозитних рахунках відповідача у сумах 14 400,00 доларів США та 7 148,45 євро, (еквівалент із урахуванням відсотків за розрахунком позивача складає 415 401,80 грн.), передбачались для оперативного втручання та лікування позивача, який має інвалідність, а тому його кредиторські вимоги повинні бути внесені банком до першої черги реєстру акцептованих вимог ПАТ "Платинум Банк", як такі, що виникли внаслідок заподіяння шкоди здоров'ю вкладника.

Перевіряючи такі доводи позивача та вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній на час розгляду справи) відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вкладник - це фізична особа, яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (ч. 1 ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Як вже встановлено судом, позивачу, який є вкладником вказаного банку та має ощадний сертифікат, а також має укладений договір банківського вкладу, третя особа (Фонд гарантування вкладів фізичних осіб) у порядку, визначеному ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відшкодувала граничну суму коштів, яка підлягає відшкодуванню за рахунок коштів Фонду за вкладами - у розмірі 200 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Отже, судом встановлено, що при відшкодуванні ОСОБА_1 граничної суми коштів вкладника, банк діяв у відповідності до спеціального закону, яким є Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Що стосується відшкодування іншої частини коштів, то суд зазначає, що Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачений інший спеціальний порядок (процедура) погашення кредиторських вимог вкладників у частині, що перевищує суму гарантованого відшкодування за рахунок коштів Фонду у розмірі 200 000,00 грн.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Згідно з ч. 2 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду (ч. 3 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Відповідно до п. 4.20 розділу 4 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2012 року № 2, Фонд в особі відповідного структурного підрозділу Фонду або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів до якого включає вимоги кредиторів у національній валюті в розмірах, які існували на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Пунктом 4.21 розділу 4 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку визначено, що вимога, заявлена в іноземній валюті, включається до реєстру вимог у національній валюті в сумі, визначеній за офіційним курсом, установленим НБУ на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Вимоги кредиторів зі сплати процентів (відсотків) за кредитами, депозитами, за незавершеними розрахунковими операціями тощо переносяться на відповідний рахунок кредитора.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. До ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку. До ліквідаційної маси банку не включається майно у випадках, прямо передбачених законом, а також ліцензія, гудвіл.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси Фонд розпочинає реалізацію майна банку у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, за найвищою вартістю у найкоротший строк.

Частиною 1 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості:

1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян;

2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат Фонду, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону;

4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом;

5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування;

6) вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано;

7) вимоги інших вкладників, які не є пов'язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов'язаними особами банку;

8) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом;

9) вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов'язаними особами банку;

10) вимоги за субординованим боргом.

Указаний перелік черговості кредиторів є вичерпним, а Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не передбачає більш широкого його тлумачення. Отже, з аналізу зазначених норм Закону, уповноважена особа Фонду визначає суму заборгованості по кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення.

Як вже встановлено судом, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ "Платинум Банк" кредиторські вимоги фізичної особи ОСОБА_1 на загальну суму 408 162,45 грн. були включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку до четвертої черги, як вимоги вкладника, що перевищують гарантовану суму, виплачену Фондом (200 000,00 грн.).

При цьому слід зазначити, що кредиторські вимоги позивача виникли на підставі господарських угод - ощадного (депозитного) серифікату серії НОМЕР_2 від 15.09.2016 р. та договору про розміщення вкладу № 00494683 від 30.09.2016 р., тому вони не є вимогами про відшкодування заподіяної позивачу шкоди, як він вважає.

За змістом ст. 1196 ЦК України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи під час виконання нею договірних зобов'язань, підлягає відшкодуванню на підставах, встановлених статтями 1166 та 1187 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змiстом статтi 1166 ЦК України однiєю з пiдстав виникнення зобов'язання є заподiяння шкоди iншiй особi. На вiдмiну вiд зобов'язань, якi виникають з правомiрних актiв, цей вид зобов'язань виникає з неправомiрних актiв, яким є правопорушення, тобто протиправне, винне заподiяння шкоди делiктоздатною особою. Делiктне (позадоговiрне) зобов'язання виникає у випадку, коли заподiювач шкоди i потерпiлий не перебували мiж собою у зобов'язальних вiдносинах або шкоду заподiяно незалежно вiд iснуючих мiж сторонами зобов'язальних правовiдносин.

Отже, для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: 1) наявність шкоди, 2) протиправна поведінка заподіювача шкоди, 3) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, 4) вина.

Так, на підтвердження заподіяння шкоди здоров'ю позивач надав довідку МСЕК, про встановлення ІІІ групи інвалідності ОСОБА_1 та необхідність постійного лікування, у тому числі, оперативної заміни тазостегнового суглоба; виписку з історії хвороби про те, що відповідно до обстеження, протягом року стан суглоба погіршився; висновок лікаря щодо термінового проведення операції; довідку медичного центру "Клініка "Гарвіс"; договір про надання медичних послуг № 37/гаа/17 від 27.11.2017 р.; рахунок на оплату ендопротеза № 203 від 11.09.2017 р.; перелік обов'язкового обстеження на операцію.

Проте, позивачем не доведено факту спричинення вкладнику шкоди здоров'ю саме діями ПАТ "Платинум Банк" під час віднесення банку до категорії неплатоспроможних та введення у банку процедури тимчасової адміністрації (ліквідації). Навпаки, як зазначав сам позивач, наявне у нього захворювання (що потребує оперативного втручання) виникло у ОСОБА_1 до визнання банку неплатоспроможним.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене та беручи до уваги недоведеність позивачем наявності складу правопорушення, а саме - причинного зв'язку між діями банку та спричиненням шкоди життю та здоров'ю позивача, вини відповідача у заподіянні такої шкоди здоров'ю, суд вважає, що грошові кошти, які перебувають на рахунках позивача неможливо розцінювати як кошти, що визначають розмір заподіяної шкоди життю та здоров'ю громадян. Отже, підстав для включення кредиторських вимог позивача - ОСОБА_1 до першої черги акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Платинум Банк" немає, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Також з огляду на відсутність підстав для внесення змін до черговості вимог кредиторів ПАТ "Платинум Банк", суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ "Платинум Банк" подати для затвердження виконавчій дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Платинум Банк" так само треба відмовити.

Щодо доводів позивача про те, що сума акцептованих банком кредиторських вимог відповідачем розрахована невірно, суд зазначає, що вказана обставина не має значення для правильного вирішення спору, а тому вона судом не перевірялась.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Платинум Банк" Ірклієнко Юрія Петровича за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 14 травня 2018 року.

Повний текст рішення складений 25 травня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.