ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.05.2018м. ДніпроСправа № 904/1038/18

Заява Банку "Експобанк ЧЗ, а.с." про забезпечення позову

у справі

за позовом Банку "Експобанк ЧЗ, а.с.", м. Прага, Чеська Республіка

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільногірське скло", м. Вільногірськ, Дніпропетровська область

про зобов'язання вчинити дії

та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільногірське скло", м.Вільногірськ Дніпропетровської області

до Банку "Експобанк ЧЗ, а.с.", м. Прага, Чеська Республіка

про визнання договорів недійсними

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Сирота М.О.

Представники:

від позивача: Манойленко К.В., довіреність б/н від 01.02.2018

від відповідача: Кобан А.М., довіреність б/н від 18.01.2018

СУТЬ СПОРУ:

Банк "Експобанк ЧЗ, а.с." (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільногірське скло" (далі - відповідач) про зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 26.03.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 24.04.2018.

20.04.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та зустрічний позов до Банку "Експобанк ЧЗ, а.с." про визнання договорів недійсними.

24.04.2018 судове засідання не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Петренко Н.Е. на лікарняному.

Ухвалою суду від 02.05.2018 прийнято зустрічну позовну заяву для спільного розгляду з первісним позовом, підготовче судове засідання призначено на 22.05.2018.

07.05.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив.

11.05.2018 від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, що знаходяться на розрахунковому рахунку 5061 в ПАТ КБ "ПриватБанк" м. Дніпропетровськ, МФО35299, в межах вартості заставленого майна та судового збору в сумі 658 410 605,00 гривень.

Ухвалою суду від 14.05.2018 розгляд заяви про забезпечення позову призначено у судовому засідання на 22.05.2018.

22.05.2018 у судовому засіданні повноважний представник позивача підтримав заяву про забезпечення позову та просив її задовольнити.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказує, що відповідач не виконує своїх зобов'язань за кредитним договором № 63/11 від 03.01.2012, внаслідок чого сума заборгованості відповідача перед позивачем на 09.11.2017 складає 15 274 885,62 доларів США.

На забезпечення виконання зобов'язань між сторонами було укладено Договір застави обладнання від 21.03.2012, згідно якого вартість заставленого майна орієнтовно становить 25 000 000 доларів США, та Договір застави рухомого майна від 21.03.2012, згідно якого вартість заставленого майна орієнтовно становить 771 674,03 гривень. Також між сторонами укладено Договір іпотеки від 21.03.2018, посвідчений державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної контори Канюгою О.В. та зареєстрований в реєстрі за номером 490, за яким відповідачем передано в іпотеку позивачу нерухоме майно - будівлю скляного корпусу № 2 загальною площею 24 581,1 кв.м. за адресою: Дніпропетровська область, м.Вільногірськ, вул. Промислова, 31.

У зв'язку з небажанням відповідача добровільно повертати отриманий кредит та створенням перешкод позивачу у зверненні стягнення на предмети забезпечення позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача замінити заставлене майно на інше рухоме майно вартістю не менше вартості заставленого майна.

Позивач вважає, що у разі задоволення позову та зобов'язання позивача замінити заставне майно на інше рухоме майно існує реальна загроза утруднення або невиконання такого рішення суду у зв'язку з наступним.

По-перше, позивач вважає, що відповідачем не здійснюються дії по збереженню і схоронності належного йому на праві власності майна, яке є предметом застави, а саме скловарної печі № 3. Внаслідок аварії виробнича потужність вказаної печі знизилася, і вона потребує повної модернізації.

По-друге, позивач вказує, що відповідач постійно вчиняє дії щодо відчуження або обтяження належного йому на праві власності майна, що позбавляє позивача можливості звернути стягнення на таке майно.

На підтвердження вказаного позивач послався на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2016 у справі № 904/9665/16, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 у справі №804/7062/16, якими дії відповідача щодо поділу предмету іпотеки були визнані протиправними та такими, що порушують права позивача.

По-третє, позивач вказує на наявність арештів, накладених за ініціативою відповідача або пов'язаної з ним юридичної особи, щодо нежитлової будівлі скляного корпусу № 2 за адресою: м. Вільногірськ, вул. Промислова, 31, яка перебуває в іпотеці позивача. Вказане підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна №113217068 від 07.02.2016. Тому позивач вважає, що відповідач у будь-який момент може вчинити дії щодо обтяження або відчуження рухомого майна, належного йому на праві приватної власності.

Оскільки вартість заставленого майна за Договором застави обладнання від 21.03.2012 орієнтовно становить 25 000 000,00 доларів США, гривневий еквівалент якої на день подання заяви складає 657 638 050,00 гривень, за Договором застави рухомого майна від 21.03.2012 орієнтовно становить 771 674,03 гривень, сплачений судовий збір складає 881,00 гривень, позивач просить накласти арешт на грошові кошти в межах загальної вартості заставленого майна та судового збору, що складає 658 410 605,00 гривень.

Відповідач заперечував проти забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, вказавши, що таке забезпечення може суттєво вплинути на роботу підприємства та спричинити його зупинку, що матиме незворотні наслідки, як для самого підприємства, так і для міста Вільногірськ в цілому.

У судовому засіданні 22.05.2018 проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, вислухавши повноважних представників сторін, господарський суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора як гарантія реального виконання рішення суду.

Як передбачено ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як зазначено у частині 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову Банку "Експобанк ЧЗ, а.с.", позивач просить накласти арешт на грошові кошти відповідача, що знаходяться на розрахунковому рахунку 5061 в ПАТ КБ "Приватбанк" м. Дніпропетровськ, МФО 35299, в межах суми 658 410 605,00 гривень.

Однак накладення арешту на грошові кошти відповідача у розмірі 658 410 605,00 гривень може суттєво вплинути на роботу підприємства і навіть спричинити його зупинку, що матиме незворотні наслідки для підприємства.

Також у разі зупинення роботи скловарних печей у зв'язку з зупинкою роботи підприємства порушиться технологічний процес роботи вказаних печей, і відновлення їх роботи буде неможливим, що призведе до невиправних наслідків і збитків.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Вільногірське скло" слід віднести до містоутворюючих підприємств, на якому працює більше трьох тисяч населення міста Вільногірська. Тому зупинення роботи вказаного підприємства матиме негативні наслідки і для населення міста.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

З огляду на все вищевикладене, господарський суд вважає, що підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, що знаходяться на розрахунковому рахунку 5061 в ПАТ КБ "Приватбанк" м. Дніпропетровськ, МФО 35299, в межах суми 658 410 605,00 гривень не вбачається.

Згідно з ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 129, 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Банку "Експобанк ЧЗ, а.с." (ідентифікаційний номер 14893649, 15000, Чеська Республіка, м. Прага 5, вул. Вітєзна, 126/1) про забезпечення позову - відмовити в повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення - 22.05.2018.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 29.05.2018.

Суддя Н.Е. Петренко