ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року Справа № 915/266/18

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

секретар судового засідання Мавродій Г.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1 дов.№2401 від 15.11.2017

за участю представника відповідача ОСОБА_2 дов.№282/01-04 від 17.05.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства Укртелеком, 01601, м.Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18

адреса для листування: ПАТ Укртелеком, Миколаївська філія, 54001, м.Миколаїв, вул. Адміральська, 27/3

до відповідача: Управління житлово-комунального господарства Миколаївської обласної державної адміністрації, 54030, м. Миколаїв, вул. Шевченка, 40

про: стягнення (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог №48С000/16-115 від 02.05.2018) заборгованості в загальній сумі 8 086,40 грн. з якої: 7 721,66 грн. основний борг, 229,79 грн. пеня, 93,06 грн. інфляційні, 41,89 грн. 3% річних, а також судові витрати.

02.04.2018 Публічне акціонерне товариство Укртелеком звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №48С000/18-9 від 02.04.2018 в якій просить суд стягнути з Управління житлово-комунального господарства Миколаївської обласної державної адміністрації (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог №48С000/16-115 від 02.05.2018) заборгованості в загальній сумі 8 086,40 грн. з якої: 7 721,66 грн. основний борг, 229,79 грн. пеня, 93,06 грн. інфляційні, 41,89 грн. 3% річних, а також судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на умови типового Договору № 73/07 від 20.03.2007 про надання послуг електрозв'язку, Договору №3695-ADSL від 22.12.2008 про надання послуги ADSL - підключення до мережі ІНТЕРНЕТ на акційних умовах та норми ст.526, 629, 901 ЦК України, ст. 33, 26 Закону України «Про телекомунікаційні послуги» та мотивовано тим, що відповідач порушив умови договору, так як не оплатив отримані в період з листопада по березень 2018 телекомунікаційні послуги. Таким чином, заборгованість відповідача за телекомунікаційні послуги становить 7 721,66 грн. В звязку з неналежним виконанням умов договору щодо оплати за надані послуги, позивачем на підставі п.5.8 Договору нараховано відповідачу пеню в розмірі 229,79 грн., та на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних в розмірі 41,89 грн. та інфляційні нарахування в розмірі 93,06 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 10.04.2018 позовну заяву №48С000/18-9 від 02.04.2018 Публічного акціонерного товариства Укртелеком залишено без руху. Вказаною ухвалою Публічному акціонерному товариству Укртелеком надано строк для усунення недоліків в строк який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На виконання ухвали господарського суду Миколаївської області від 10.04.2018 у справі №915/266/18, позивачем 12.04.2018 до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надано заяву №48С000/16-105 від 12.04.2018 про усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 17.04.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 17 травня 2018 року, о 10 год. 00 хв.

02.05.2018 від позивача до суду надійшла заява за №48С000/16-115 від 02.05.2018 про збільшення позовних вимог (а.с.35), в якій він просить стягнути заборгованості в загальній сумі 8 086,40 грн. з якої: 7 721,66 грн. основний борг, 229,79 грн. пеня, 93,06 грн. інфляційні, 41,89 грн. 3% річних, а також судові витрати. Заява мотивована тим, що станом на 30.04.2018 відповідач не погасив заборгованість за надані у березні 2018 послуги тому заборгованість нараховано за період з листопада 2017 по березень 2018 (включно). Господарський суд прийняв дану заяву та в подальшому здійснював розгляд з урахуванням такого збільшення.

Відповідач у наданому відзиві на позовну заяву №632/01-03 від 04.05.2018 (а.с.42-43) визнає, що має заборгованість перед ПАТ «Укртелеком» за телекомунікаційні послуги за договорами № 73/07 від 20.03.2017 та №3695-ADSL від 22.12.2008 та просить суд позов задовольнити частково, відмовити у стягненні пені за несвоєчасне виконання розрахунків. Крім того, посилався на норму ч.3 ст.551 ЦК України щодо зменшення розміру нарахованої позивачем неустойки.

11.05.2018 позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві.

17.05.2018 у підготовчому засіданні представником позивача та представником відповідача, у відповідності до ч.6 ст.183 ГПК України надано письмову згоду на початок розгляду справи по суті у той самий день, після закінчення підготовчого судового засідання.

З урахуванням письмової згоди всіх учасників справи, судом ухвалено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у цей самий день, тобто 17.05.2018.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Між відкритим акціонерним товариством Укртелеком, яке в подальшому перейменовано на публічне акціонерне товариство Укртелеком та Управлінням житлово-комунального господарства Миколаївської обласної державної адміністрації було укладено типовий Договір про надання послуг електрозвязку № 73/07 від 20.03.2007 року (а.с. 13-15) та Договір про надання послуги ADSL підключення до мережі ІНТЕРНЕТ на акційних умовах № 3695- ADSL від 22.12.2008 (а.с.9-10).

В подальшому між сторонами укладено додаткову угоду до договору про надання послуги ADSL підключення до мережі Інтернет від 22.12.2008 року (арк. 12).

Договори та додаткову угоду підписано та скріплено печатками сторін.

Відкрите акціонерне товариство Укртелеком на підставі рішення Загальних зборів акціонерів ВАТ Укртелеком № 8 від 14.06.2011 року перейменовано на Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" (а.с. 26-27).

Умовами типового договору № 73/07 від 20.03.2007 року про надання послуг електрозвязку сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1 Договору позивач надає послуги електрозвязку, перераховані в додатку 1 і безоплатні послуги, перераховані в додатку 2.

Відповідно до п. 4.1 Договору послуги, які надаються позивачем, оплачуються за тарифами, затвердженими згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п. 4.2 Договору відповідач сплачує послуги електрозвязку за спільно погодженою кредитною системою оплати.

Відповідно до п. 4.5 Договору розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозвязку за кожний попередній місяць проводяться відповідачем протягом 10 днів з дня одержання рахунка, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до пунктів 7.1, 7.2 Договору цей договір набирає чинності з дня підписання і діє пять років. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не повідомляє про його припинення, то договір вважається дійсним на той же термін.

Умовами договору про надання послуги ADSL підключення до мережі ІНТЕРНЕТ на акційних умовах № 3695- ADSL від 22.12.2008 року сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1 Договору позивач надає відповідачу на платній основі послуги доступу до мережі Інтернет шляхом включення до порту вузла Інтернет позивача по абонентській лінії за допомогою обладнання ADSL, динамічної або постійної IPадреси, та інші додаткові послуги Інтернет, які відповідач може самостійно замовити через систему самообслуговування (далі - послуга).

Відповідно до пунктів 3.2.1, 4.1.1 Договору відповідач зобовязується своєчасно згідно з розділом 5 цього договору вносити плату за користування послугою, а позивач має право вимагати своєчасної оплати відповідачем послуг.

Відповідно до п. 5.1 Договору розрахунок вартості послуги здійснюється щомісячно на підставі діючих тарифів позивача і залежить від обраного відповідачем тарифного плану.

Відповідно до п. 5.2 Договору позивач виставляє єдиний рахунок на оплату телекомунікаційних послуг. Нарахування вартості послуги входить окремим рядком до єдиного рахунку за телекомунікаційні послуги.

Відповідно до п. 5.3 Договору відповідач проводить оплату за надану послугу щомісячно до 20 числа поточного місяця, на підставі рахунків позивача, виставлених до 10 числа поточного місяця, що наступає за звітним. Оплата послуг проводиться в грошовій одиниці України. Додатково нараховується податок на додану вартість у розмірі, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 5.4 Договору позивач починає нарахування абонентської плати за послуги з дати початку дії активного тарифного плану, який обраний відповідачем через систему самообслуговування, крім випадків, передбачених п. 6.11.

Відповідно до п. 5.5 Договору розрахунковий місяць дорівнює календарному.

Відповідно до п. 5.7 Договору відповідач має право опротестувати рахунок протягом 5 робочих днів з моменту його отримання. Претензія відповідача протягом 10 днів розглядається на відповідній комісії. За результатами засідання комісії підписується ОСОБА_2 звірки взаєморозрахунків. На підставі цього акту позивач, у разі необхідності, здійснює коригування суми опротестованого рахунку.

Відповідно до п. 5.8 Договору якщо протягом 5-ти робочих днів виставлений позивачем рахунок не буде опротестований відповідачем у порядку, встановленому п. 5.7, він вважається прийнятим до сплати.

Відповідно до пунктів 8.1, 8.2 Договору цей договір набирає чинності з дня укладання відповідачем і діє протягом одного року з дня укладання. Якщо одна зі сторін не заявить письмово про припинення дії договору за 30 днів до закінчення терміну його дії, то договір вважається продовженим на кожний наступний рік на цих самих умовах.

На виконання умов типового договору про надання послуг електрозвязку № 73/07 від 20.03.2007 та договору про надання послуги ADSL підключення до мережі ІНТЕРНЕТ на акційних умовах № 3695-ADSL від 22.12.2008 позивач надав відповідачу послуги у період з листопада 2017 по березень 2018 включно на загальну суму 7755,09 грн., що підтверджується:

-рахунком-актом № 006408.11.2017. за телекомунікаційні послуги за листопад 2017 року на суму 1450,90 грн. (а.с. 16),

-рахунком-актом № 006408.12.2017. за телекомунікаційні послуги за грудень 2017 року на суму 1298,83 грн. (а.с. 17),

-рахунком-актом № 006408.1.2018. за телекомунікаційні послуги за січень 2018 року на суму 1489,92 грн. (а.с. 18),

-рахунком-актом № 006408.2.2018. за телекомунікаційні послуги за лютий 2018 року на суму 1783,12 грн. (а.с. 19),

-рахунком-актом № 006408.3.2018. за телекомунікаційні послуги за березень 2018 року на суму 1732,32 грн. (а.с. 38),

Зазначені рахунки-акти є одночасно актами передавання-приймання виконаних робіт (надання послуг).

Факт підключення відповідача 31.12.2008 року до мережі Інтернет підтверджується складеним та підписаним сторонами актом здавання-приймання послуги про надання доступу до Глобальної мережі Інтернет за технологією ADSL-підключення згідно з договором № 3695- ADSL від 22.12.2008 року на акційних умовах (а.с. 11 на звороті).

Предметом даного позову виступають майнові вимоги позивача щодо стягнення з відповідача оплати за надані на договірних засадах послуги звязку за період з листопада 2017 по березень 2018 включно, а також пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних внаслідок порушення відповідачем договірних зобов'язань по своєчасній оплаті послуг.

Отже, спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями чинного законодавства про надання послуг.

Так, відповідно до приписів статей 901, 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Рахунки-акти за надані в період з листопада 2017 по березень 2018 року послуги на загальну суму 7721,66 грн. (з урахуванням перерахунку за листопада 2017 - березень 2018 року) відповідачем станом на момент розгляду справи не оплачені, заборгованість в розмірі 7 721,66 грн. відповідачем визнана.

Отже, позовна вимога в частині стягнення заборгованості за надання телекомунікаційних послуг в сумі 7 721,66 грн. є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене ст. 625 ЦК України право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Верховного Суду України від 23.01.2012 року по справі № 37/64).

На підставі приписів ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні за період з грудня 2017 по квітень 2018 року по кожному окремому зобовязанню в загальній сумі 93,06 грн. та 3% річних від суми заборгованості, яка виникла за період з листопада 2017 по березень 2018 року за період з 21.12.2017 року по 30.04.2018 року по кожному окремому зобовязанню в загальній сумі 41,89 грн.

Перевіривши розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що позивачем здійснено нарахування 3 % річних та інфляційних втрат арифметично правильно, відповідно до вимог чинного законодавства. Детальний розрахунок розміру 3 % річних та інфляційних втрат наявний в матеріалах справи (а.с.41). Враховуючи вищевикладене, вимоги про стягнення 3 % річних в сумі 41,89 грн. та інфляційних втрат в сумі 93,06 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 1-2 ст. 36 Закону України Про телекомунікації споживачі телекомунікаційних послуг несуть відповідальність за порушення норм цього Закону, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг відповідно до закону. У разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Згідно з п. 5.8 типового договору про надання послуг електрозвязку № 73/07 від 20.03.2007 року у разі несплати за надані послуги електрозвязку понад установлений термін (з 21 числа місяця, що настає після розрахункового періоду) споживач сплачує пеню в розмірі одного відсотка від затриманих платежів за кожну добу затримки, згідно з чинним законодавством.

За неналежне виконання вимог Договору в частині своєчасної оплати вартості наданих послуг позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 229,79 грн.

Перевіривши розрахунок судом встановлено, розрахунок пені здійснено арифметично правильно відповідно до вимог чинного законодавства та умов Договору. Нарахування здійснено позивачем, виходячи з облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, по кожному окремому зобовязанню, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, та в межах шестимісячного строку. Період нарахування визначено позивачем правильно. Детальний розрахунок пені наявний в матеріалах справи (а.с. 40). Отже, вимога про стягнення пені в сумі 229,79 грн. є обґрунтованою.

У наданому відзиві відповідач також посилався на норму ч.3 ст.551 ЦК України щодо зменшення розміру нарахованої позивачем неустойки.

Оцінивши викладені обставини та дослідивши надані докази суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст.551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинен бути взятий до уваги ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобовязання не задало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Правовий аналіз вказаних норм свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, яким приймається рішення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання, суд повинен обєктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобовязань, причини неналежного виконання або невиконання зобовязань, незначності прострочення у виконанні зобовязання, невідповідність розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Відповідно до приписів ст.3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Враховуючи, вказані норми права, господарський суд, здійснив оцінку поданих доказів, ступінь вини відповідача в простроченні виконання зобовязання за Договором, причини неналежного виконання зобов'язання, беручи до уваги, відсутність доказів понесення позивачем значних негативних наслідків внаслідок порушення відповідачем свого зобовязання по Договору, враховуючи інтереси обох сторін, виходячи із засад справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності, як складових елементів загального конституційного принципу верховенства права, то суд вважає за можливе зменшити розмір пені який підлягає стягненню з відповідача (229,79 грн.) на 50% до 114,90 грн.

У резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково.

Судовий збір, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 191, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління житлово-комунального господарства Миколаївської обласної державної адміністрації (54030, м. Миколаїв, вул. Шевченка, 40, відомості про банківські реквізити відсутні, ) на користь Публічного акціонерного товариства Укртелеком (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка,18, , відомості про банківські реквізити: одержувач ПАТ Укртелеком/Миколаївська філія, , банк одержувача ПАТ АЛЬФА-БАНК м. Київ, МФО банку 300346, р/р 4908) основний борг в сумі 7 721,66 грн. (сім тисяч сімсот двадцять одна грн. 66 коп.), пеню в сумі 114,90 грн. (сто чотирнадцять грн. 90 коп.), збитки від інфляції в сумі 93,06 грн. (девяносто три грн. 06 коп.), 3% річних в сумі 41,89 грн. (сорок одна грн. 89 коп.) та 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн.) судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вступна і резолютивна частина рішення проголошені в судовому засіданні 17.05.2018, повний текст рішення складено 21.05.2018.

Суддя Н.О. Семенчук