ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 925/895/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пількова К. М. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянув в письмовому провадженні касаційну скаргу Черкаської міської ради

на рішення Господарського суду Черкаської області (суддя -Спаських Н.М.) від 01.08.2017

та постанову Київського апеляційного господарського суду (головуючий - Яковлєв М.Л., судді: Корсакова Г.В., Чорна Л.В.) від 03.10.2017

у справі за позовом Черкаської міської ради

до Фізичної особи-підприємця Короп Софії Григорівни

про стягнення 42 764 грн. 43 коп.

Короткий зміст позовних вимог

1. 19.07.2017 Черкаська міська рада (далі - Позивач) подала позовну заяву про стягнення з Фізичної особи-підприємця Короп Софії Григорівни (далі - Відповідач) 41 254 грн. 70 коп. збитків та 1 509 грн. 73 коп. пені.

2. Позовна заява мотивована заборгованістю Відповідача на спірну суму, що виникла за укладеним між сторонами договором від 07.11.2013 № 476 про відшкодування збитків (неодержаного доходу) щодо сплати щомісячних платежів за фактичне використання земельної ділянки, яка використовується Відповідачем за відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що розташована в місті Черкаси по бульвару Шевченка, 307, хоча в договорі через технічну помилку зазначена неправильна адреса ділянки - вул. Громова, 99. Вимоги про стягнення пені на спірну суму обґрунтовані умовами вказаного договору та несвоєчасністю внесення Відповідачем платежів згідно з вказаним договором.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. 01.08.2017 Господарський суд Черкаської області вирішив визнати недійсним з моменту укладення договір про відшкодування збитків (неодержаного доходу) від 07.11.2013, укладений між сторонами, щодо відшкодування неодержаного доходу за користування земельною ділянкою по вул. Громова, 99 (далі - Договір), а у позові відмовити. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що Договір, неналежне виконання якого Відповідачем, на думку Позивача, стало підставою вимог у цій справі суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки вказаний договір не містить площі земельної ділянки, якою користується Відповідач, не має вказівки на первинний документ про її визначення, не вказано, яким чином використовується ділянка (зокрема що на ній розташоване), визначена в договорі адреса - вул. Громова, 99 - не відповідає дійсності, відсутнє посилання на населений пункт, в якому ця ділянка розташована, а представник Відповідача заперечує користування Відповідачем вказаною земельною ділянкою. Умови договору щодо предмету, за висновком суду, є істотними умовами, а їх відсутність свідчить про недійсність договору, тому суд дійшов висновку про недійсність цього договору. При цьому суд зауважив, що чинне законодавства не передбачає виправлення описок в договорі - лише внесення змін, що вчиняється в тій самій формі, що і договір, що не мало місце стосовно укладеного договору між сторонами. Також суд додав, що добровільне підписання договору сторонами, визначення в ньому платежів і часткове виконання Відповідачем цього договору не є беззаперечним доказом дійсності цієї угоди. До викладеного суд додав, що всі питання користування земельною ділянкою внаслідок користування Відповідачем нежитловими приміщеннями на першому та четвертому поверхах будинку в місті Черкаси на бульварі Шевченка, 307 згідно з договором № 1614 від 01.02.2016 оренди об'єкта нерухомості, у тому числі питання плати за користування відповідною земельною ділянкою вирішуються згідно з цим договором. Внаслідок визнання недійсним Договору відсутні підстави для стягнення спірних сум з Відповідача на підставі цього договору. Через визначені висновки клопотання Відповідача про застосування позовної давності до вимог про стягнення боргу залишено без розгляду, оскільки у позові відмовлено з інших підстав.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

4. 03.10.2017 Київський апеляційний господарський суд вирішив рішення Господарського суду Черкаської області від 01.08.2017 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Рішення апеляційного суду мотивоване тими ж аргументами, що наведені в рішенні суду першої інстанції, до яких апеляційний суд додав, що обставини звернення Відповідача про внесення змін до Договору, а також обставини відмови Відповідача підписувати вказані зміни не підтверджені доказами у справі. Також апеляційний суд вказав, що укладений договір № 1614 від 01.02.2016 оренди об'єкта нерухомості на бул. Шевченка, 307 з огляду на дату його укладення не може бути доказом користування земельною ділянкою та підставою стягнення плати за її користування до дати укладення договору.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. 26.10.2017 Позивач подав касаційну скаргу. У касаційній скарзі просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 01.08.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. Відповідач звертався до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради із заявою про внесення змін до Договору та зміну адреси земельної ділянки - з вул. Громова, 99 на бул. Шевченка, 307, однак відмовився підписувати вказані зміни.

7. Незважаючи на укладення договору № 1614 від 01.02.2016 оренди об'єкта нерухомості на бул. Шевченка, 307, Відповідач між тим не звернувся, з порушенням пункту 7.1 цього договору, до Позивача з метою укладення договору про плату за землю або цивільно-правової угоди про фактичне використання землі, що і спричинило виникнення заборгованості у Відповідача.

8. Право визнати недійсним договір, який пов'язаний з предметом спору, реалізується судом незалежно від наявності про це клопотання, тоді як просив визнати недійсним Договір Відповідач, не сплативши при цьому судовий збір за таку вимогу, а щодо вимоги про визнання цього договору недійсним, враховуючи дату його укладення, сплив строк позовної давності.

Позиція Відповідача, викладена у відзиві на касаційну скаргу

9. Договір фактично є удаваним, оскільки вчинений сторонами для приховування іншого правочину - договору оренди землі без прийняття відповідного рішення органу місцевого самоврядування.

10. Інші доводи ідентичні аргументам, якими обґрунтовані оскаржувані судові рішення.

Позиція Верховного Суду

11. Суд відхиляє аргументи Позивача з посиланням на заяву Відповідача про внесення змін до Договору та зміну адреси земельної ділянки та відмову Відповідача підписувати вказані зміни (пункт 6), оскільки викладені обставини не були встановлені судами попередніх інстанцій, а навпаки встановлена відсутність доказів на підтвердження вказаних обставин. Крім цього вказані аргументи викладені без врахування меж розгляду справи судом касаційної інстанції згідно зі статтею 300 ГПК України.

Відповідно до частини 2 вказаної статті суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

12. Суд відхиляє як неналежні аргументи скаржника з посиланням на укладений з Відповідачем договір № 1614 від 01.02.2016 оренди об'єкта нерухомості на бул. Шевченка, 307 на невиконання Відповідачем умов цього договору щодо укладення договору про плату за землю або цивільно-правової угоди про фактичне використання землі за вказаною адресою (пункт 7), оскільки вказаний договір не стосується предмету спору, а відповідно умови або обставини його виконання (невиконання), належного виконання сторонами, виходячи зі статей 33, 34 ГПК України (в редакції, чинній станом на час ухвалення оскаржуваних судових рішень - до 15.12.2017), не мають значення для справи та не підлягають встановленню.

Крім цього, матеріально-правовою підставою вимог про стягнення з Відповідача спірної суми був визначений Договір, який за відсутності (непогодження) в ньому істотних умов (щодо предмету) обґрунтовано відповідно до норм статей 180 Господарського кодексу України, статей 203, 204, 215, 638 Цивільного кодексу України був визнаний недійсним оскаржуваним рішенням місцевого суду, з яким погодився апеляційний суд.

13. Суд відхиляє доводи скаржника щодо незаконного вирішення судом питання про визнання недійсним Договору за вимогою Відповідача без сплати судового збору за таку вимогу (пункт 8), оскільки вказані доводи не відповідають обставинам справи.

При прийнятті рішення в частині визнання недійсним Договору суд використав право, передбачене пунктом 1 статті 83 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017). Отже відповідне рішення було прийнято не за вимогою Відповідача, як неправильно стверджує скаржник, а тому посилання на необхідність сплати судового збору за таку вимогу не відповідає закону - ГПК України та пункту 2 частині 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір (в редакції, чинній до 15.12.2017).

14. У зв'язку із викладеним також відхиляються Судом доводи скаржника (пункт 8) щодо спливу строку позовної давності за вимогою про визнання недійсним Договору, оскільки вони суперечать нормам статей 256, 257, 267 ЦК України, так як вказані норми щодо позовної давності та наслідків спливу строку позовної давності застосовуються у разі звернення особи із вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тоді як вимога про визнання недійсним Договору у цій справі жодною із сторін не заявлялась.

Дійшовши вказаних висновків, та виходячи з норм частини 1 статті 216 та статті 236 ЦК України щодо нестворення юридичних наслідків за недійсним правочином (крім тих, що пов'язані з його недійсністю) та недійсності правочину з моменту його вчинення, Суд погоджується з обґрунтованим висновком судів про відсутність підстав для задоволення вимог Позивача про стягнення з Відповідача сум заборгованості та пені за недійсним правочином.

Суд звертає увагу, що Позивач, не наводячи в касаційній скарзі жодних належних аргументів для спростування висновків судів попередніх інстанцій щодо суті заявлених позовних вимог, намагається домогтися перегляду судових рішень в повному обсязі лише з формальних міркувань.

Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд як джерелом права керується практикою Європейського суду з прав людини, зокрема позицією, викладеною в рішенні у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації", де ЄСПЛ дійшов висновку, що принцип правової визначеності вимагає, серед іншого, щоб якщо суди ухвалили остаточне рішення з питання, то їх рішення не піддавалося би сумніву. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Такі рішення можуть бути скасовані лише у виняткових обставинах, а не тільки з метою одержання іншого рішення у справі.

15. Таким чином доводи скаржника щодо неправомірності відмови у задоволенні позовних вимог не знайшли свого правого та матеріального підтвердження, оскільки не ґрунтуються на нормі закону та не відповідають обставинам справи, а тому відповідні вимоги не підлягають задоволенню.

16. Висновки судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях про відмову у задоволенні вимог про стягнення сум заборгованості та пені зроблені відповідно до норм законодавства, зокрема статей 203, 215, 216, 236, 256, 257, 267, 638 ЦК України, статті 180 Господарського кодексу України та відповідно до встановлених на підставі доказів у справі обставин.

17. У зв'язку з викладеним та з урахуванням положень пункту 1 частини 1 статті 308 та статті 309 ГПК України оскаржувані постанова апеляційного суду та рішення місцевого суду підлягають залишенню без змін як законні та обґрунтовані.

18. У зв'язку із відмовою у задоволенні касаційної скарги судові витрати за подання касаційної скарги покладаються на Позивача.

Керуючись статтями 129, 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Черкаської міської ради залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 01.08.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 у справі № 925/895/17 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак