ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2018 року Справа № 912/3067/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.О. (доповідач),

суддів: Антонік С.Г., Дармін М.О.,

Секретар судового засідання Логвіненко І.Г.

Представники сторін:

від прокуратури Дніпропетровської обл.: ОСОБА_1, посвідчення № 034470 від 20.07.2015 р., прокурор відділу;

від відповідача-2: ОСОБА_2, договір № 22/12-2017 від 22.12.2017 р., адвокат;

представники позивача, відповідача-1 та третьої особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином

Розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області на рішення господарського суду Кіровоградської області від 19.01.2018р. у справі №912/3067/17 (суддя Вавренюк Л.С.), повний текст рішення складено 26.01.2018р.

за позовом: керівника Кіровоградської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України

до відповідача 1: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області

до відповідача 2: публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Кіровоградської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: державного навчального закладу "Вище професійне училище №9 м. Кіровоград"

про визнання недійсним договору, зобов'язання повернути приміщення.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 19.01.2018р. у справі №912/3067/17 (суддя Вавренюк Л.С.) в задоволені позовних вимог відмовлено.

Заступник прокурора Кіровоградської області, не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення господарського суду Кіровоградської області від 19.01.2018р. у справі №912/3067/17 скасувати та задовольнити позов.

В апеляційній скарзі скаржник зазначив, що початком перебігу позовної давності є не день укладення спірного договору, а день, коли прокурору стало відомо про порушення вимог законодавства за результатами вивчення стану законності при укладенні договору між відповідачами.

Крім того, прокурором було зазначено, що проведення органами прокуратури перевірки з власної ініціативи допускається за наявності відповідних даних про можливі порушення, а до прокуратури не надходили будь-які заяви чи повідомлення про протиправність оспорюваного договору, тому були відсутні приводи для проведення перевірки законності договору з власної ініціативи.

ПАТ "Укртелеком" у відзиві на апеляційну скаргу просило рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області у відзиві на апеляційну скаргу просило рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Прокуратура Дніпропетровської області 02.04.2018р. надала заперечення на відзив, в якому заперечувала проти правомірності передачі обєктів навчальних закладів в оренду.

Представники позивача, відповідача-1 та третьої особи у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 14.05.2018р. було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши пояснення прокурора, перевіривши законність і обґрунтованість рішення господарського суду у даній справі в повному обсязі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 29.12.2005 р. між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Кіровоградській області, в особі начальника регіонального відділення (далі - РВ ФДМУ по Кіровоградській області або Орендодавець) та відкритим акціонерним товариством "Укртелеком", в особі директора Кіровоградської філії відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" (далі - ПАТ "Укртелеком" або Орендар) укладено договір оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності №83-59 (далі - Договір оренди, а.с. 30-39 том 1).

Відповідно до умов п. 1.1 розділу 1 Договору оренди, Орендодавець передав через балансоутримувача, а Орендар прийняв в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно, а саме вбудоване приміщення площею 12,5 кв.м, розташоване на цокольному поверсі учбово-виробничого корпусу, що знаходиться на балансі Кіровоградського державного професійно-технічного училища зв'язку №9 за адресою: м. Кіровоград, вул. Шатило, буд. 6 (далі - майно), вартість якого визначена згідно з незалежною оцінкою майна і становить 13 863, 00 грн. без ПДВ.

Майно передається в оренду для розміщення електрообладнання зв'язку.

Розділ 2 Договору оренди визначає умови передачі та повернення орендованого майна, відповідно до якого Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта прийому-передачі майна (п. 2.1 розділу 2 Договору оренди).

Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в Орендаря права власності на це майно.

Власником майна залишається держава, а Орендар користується ним протягом строку оренди (п.2.2 розділу 2 Договору оренди).

Передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною незалежною оцінкою. У разі припинення цього договору майно повертається Орендарем балансоутримувачу. Орендар повертає майно балансоутримувачу аналогічно порядку, встановленому при передачі майна Орендарю цим договором. Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта прийому-передачі. Обов'язок по складанню акта прийому - передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні Договору (п.п.2.3-2.5 розділу 2 Договору оренди).

Розділ 3 визначає розмір та умови перерахування орендної плати.

Відповідно до п. 10.1 розділу 10 Договір оренди діє з 29.12.2005 р. до 25.12.2006 р.

Договір підписаний сторонами, скріплений круглими печатками Орендодавця та Орендаря.

29.12.2005 р. між РВ ФДМУ по Кіровоградській області, ПАТ "Укртелеком" та Кіровоградським державним професійно-технічним училищем зв'язку №9 (далі - балансоутримувач) підписано акт прийому-передачі орендованих приміщень, який є невід'ємною частиною Договору оренди (а.с. 35 том 1).

В подальшому сторонами неодноразово вносилися зміни до Договору оренди в частині продовження дії Договору, зміни адреси на назви балансоутримувача, визначення розміру орендної плати, відшкодування витрат балансоутримувачу на утримання орендованого майна шляхом укладення додаткових угод від 17.12.2009 р., від 01.12.2011 р., від 16.12.2011 р., 02.07.2012 р., 01.11.2012 р., 17.11.2014 р., 17.11.2015 р., договору №219-21 від 01.02.2011 р. (а.с. 41, 42-45, 46, 48, 50, 52, 53-55, 67 том 1).

Відповідно до умов додаткової угоди від 16.12.2011 р., зокрема, внесено зміни, якими визначено, що орендоване майно знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Шатила, буд. 4 та перебуває на балансі Вищого професійного училища №9 м. Кіровограда (далі - ВПУ №9 м. Кіровоград, а.с. 48 том 1).

Додатковою угодою від 02.07.2012 р. внесено зміни до Договору оренди, зокрема п. 1.2 розділу 1 Договору оренди викладено в такій редакції: "Майно передається в оренду для розміщення АТС без доступу до мережі Інтернет та мобільного зв'язку" (а.с. 50 том 1).

Відповідно до умов додаткової угоди від 17.11.2014 р., п. 1.1. розділу 1 Договору оренди викладено в наступній редакції: "Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально - визначене майно: нежитлове приміщення площею 12, 5 кв.м (далі - Майно)", розміщене на цокольному поверсі учбово - виробничого корпусу за адресою: м. Кіровоград, вул. Шатила, буд. 4, що перебуває на балансі державного навчального закладу "Вище професійне училище №9 м. Кіровоград (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 31.10.2014 р. і становить за незалежною оцінкою: 26 039, 00 грн. без ПДВ" (а.с. 53 -55 том 1).

Згідно додаткової угоди до Договору оренди від 17.11.2015 р. внесено зміни до Договору оренди в частині терміну його чинності, якими дію вказаного договору продовжено до 17.10.2018 р. (а.с. 67).

Протоколом №1 від 29.03.2012 р. прийнято нову редакцію статуту Державного навчального закладу "Вище професійне училище №9 м. Кіровоград", яку затверджено наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України №523 від 27.04.2012 р. та зареєстровано 29.05.2012 р. за №5005002 (далі - Статут, а.с. 108-117 том 1).

Згідно з п. 1.1 розділу 1 Статуту державний навчальний заклад ВПУ №9 м. Кіровоград є підпорядкованим Міністерству освіти і науки, молоді та спорту державним професійно - технічним навчальним закладом третього атестаційного рівня, що здійснює підготовку робітників високого рівня кваліфікації з технологічно складних, наукоємних професій та спеціальностей або робітників, діяльність яких пов'язана зі складною організацією праці, з числа випускників загальноосвітніх навчальних закладів.

ВПУ №9 м. Кіровоград може здійснювати допрофесійну підготовку, первинну професійну підготовку, загальноосвітню підготовку, перепідготовку, професійно - технічне навчання, підготовку молодих спеціалістів та підвищення кваліфікації робітників і незайнятого населення.

Згідно п. 1.2 Статуту головним завданням вищого професійного училища є забезпечення права громадян України на професійне навчання відповідно до їх покликань, інтересів і здібностей з метою задоволення потреб економіки країни у кваліфікованих і конкурентоспроможних на ринку праці робітниках.

У п. 1.3 Статуту визначені основні повноваження і напрями діяльності училища.

Відповідно до приписів п. 1.7 Статуту за поданням Міністерства освіти України від 18.11.1999 р. №1/11-4059 навчальний заклад перереєстровано реєстраційною палатою виконавчого комітету Кіровоградської міської ради у ВПУ №9 м. Кіровоград.

Державний навчальний заклад ВПУ №9 м. Кіровоград є правонаступником Кіровоградського вищого професійного училища №9.

Фінансування та матеріально - технічне база училища визначені у розділі 7 Статуту, у п. 7.1 якого зазначено, що фінансування професійно - технічної підготовки робітників, соціальний захист учнів, слухачів та педагогічних працівників вищого професійного училища, в межах обсягів державного замовлення, здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з п. 7.9 Статуту об'єкти права власності: навчально-виробничі, побутові, культурно-освітні, оздоровчі, спортивні будівлі та споруди, житло, комунікації, обладнання, засоби навчання, транспортні засоби та інше майно вищого професійного училища є державною власністю, що закріплене Міністерством освіти і науки, молоді та спорту за вищим професійним училищем і перебуває у оперативному управлінні вищого професійного училища.

Функції управління майном, закріпленим за вищим професійні училищем, контроль за ефективністю його використання і збереження здійснює Міністерство освіти і науки, молоді та спорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. №630 затверджено Положення про Міністерство освіти і науки України, у відповідності до якого останнє є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України (далі - Положення, а.с. 118-125 том 1).

Відповідно до абзацу 2 п. 1 Положення Міністерство освіти і науки України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, трансферу (передачі) технологій, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов'язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

Основними завданнями Міністерства освіти і науки України, серед іншого, є забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов'язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності (п.п. 2 п. 3 Положення).

Згідно протоколу обшуку від 29.03.2017 р . (а.с. 126-127 том 1), який проводився на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.03.2017 р. (а.с. 16 том 3), прокуратурою виявлено порушення норм законодавства при передачі в оренду об'єктів нерухомості, які перебувають на балансі ВПУ №9 м. Кіровоград.

Вкаазане порушення стало підставою для звернення Кіровоградської місцевої прокуратури з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволені позову, господарський суд виходив з того, що що прокурор здійснює представництво органу, в інтересах якого він звертається до суду, на підставі закону (процесуальне представництво), а тому положення закону про початок перебігу строку позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із позовом про захист інтересів держави, в особі Міністерства освіти і науки України, але не наділяє прокурора повноваженнями ставити питання про поновлення строку позовної давності за відсутності відповідного клопотання з боку самої особи, в інтересах якої він звертається до суду.

Колегія суддів вважає такий висновок правомірним, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.759, ч.3 ст.760 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк; особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Частиною 2 ст.4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції на момент укладення договору) встановлено, що не можуть бути об'єктами оренди, зокрема, об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до ч.2 ст.5 Закону України "Про приватизацію державного майна".

Відповідно до ч. 2 ст.18 Закону України "Про освіту" навчальні заклади, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу.

Частинами 1, 4 ст.61 Закону передбачено, що фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування. Додатковими джерелами фінансування, зокрема, визначено доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Згідно з ч.1 ст.63 Закону матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством.

Проте, відповідно до ч.5 цієї статті Закону об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

До того ж, як вбачається зі змісту спільного листа Фонду державного майна України і Міністерства освіти та науки України щодо порядку укладення договорів оренди нерухомого майна державних закладів освіти, окреме індивідуально визначене нерухоме майно державних закладів освіти може бути об'єктом оренди, якщо Міністерством освіти та науки України буде наданий орендодавцю висновок, що об'єкт оренди не підпадає під критерії заборони до приватизації, визначені в ст.5 Закону України "Про приватизацію державного майна"; при визначенні умов оренди слід керуватись законодавством України, що регулює даний вид правовідносин, має враховуватись думка балансоутримувача орендованого майна, братись до уваги необхідність збереження профілю закладів освіти, а оренда допоміжних приміщень має сприяти здійсненню учбового процесу.

Отже, вирішальним в аспекті неухильного дотримання вимог ч.5 ст.63 Закону України "Про освіту" законодавець визначає обов'язкове використання об'єктів освіти і науки, що фінансуються з бюджету, за цільовим призначенням, тобто тісну пов'язаність з навчально-виховним процесом мети такого використання (в тому числі на умовах оренди).

Щодо досліджуваної справи, то спірне орендоване приміщення знаходиться на балансі ДНЗ "Вище професійне училище №9 м. Кіровоград", яке є об'єктом освіти і, відповідно до ст.63 Закону України "Про освіту" не може використовуватися не за призначенням, а тому передане в оренду майно повинно було використовуватись виключно для діяльності, пов'язаної з навчально-виховним процесом та не підлягало використанню для інших цілей.

Як правильно встановлено господарським судом, умови Договору оренди не містять положень щодо взаємовідносин сторін з питань навчально - виховного процесу, а розміщення на території навчального закладу станційного обладнання телефонного зв'язку є розміщенням промислового об'єкту, що не можна вважати використанням спірного майна за цільовим призначенням у відповідності до вимог законодавства, оскільки таке розміщення має на меті отримання прибутку відповідачем 2, що передбачено самим Положенням про КФ ПАТ "Укртелеком", так, відповідно до п. 3.1 розділу ІІІ даного Положення метою діяльності філії є одержання прибутку від усіх видів виробничої, торгівельної, комерційної, фінансової та інших видів діяльності, передбачених, зокрема, цим Положенням та дозволених законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Підставою недійсності правочину відповідно до приписів ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Враховуючи наведені норми та вищезазначені фактичні обставини справи, господарський суд дійшов правильного висновку про те, що позов обгрунтований.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 14.12.2017 р. ПАТ "Укртелеком" було подано заяву № 639/05 від 11.12.2017 р. про застосування позовної давності, в якій відповідач 2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог прокурора, у зв'язку зі спливом строку позовної давності, в межах якого прокурор мав звернутись до господарського суду з вимогою про визнання недійсним спірного Договору та зобов'язання повернути орендоване приміщення балансоутримувачу (а.с. 174-175 том 2).

Ст.256 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч.1 ст.261 Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частинами 4, 5 ст.267 Кодексу передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту."

Згідно з п. 7.9 Статуту третьої особи, об'єкти права власності: навчально-виробничі, побутові, культурно-освітні, оздоровчі, спортивні будівлі та споруди, житло, комунікації, обладнання, засоби навчання, транспортні засоби та інше майно вищого професійного училища є державною власністю, що закріплене Міністерством освіти і науки, молоді та спорту за вищим професійним училищем і перебуває у оперативному управлінні вищого професійного училища.

Функції управління майном, закріпленим за вищим професійні училищем, контроль за ефективністю його використання і збереження здійснює Міністерство освіти і науки України.

Зі змісту викладеного вбачається необхідність у наданні органом, уповноваженим управляти державним майном, погодження на укладення договору оренди

З положень ч.ч.2, 4 ст.29 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час звернення прокурора з позовом) вбачається, що у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Тобто, з наведених норм витікає, що як у випадку пред'явлення позову самою особою, право якої порушено, так і в разі пред'явлення позову в інтересах зазначеної особи іншою уповноваженою на це особою відлік позовної давності обчислюється однаково - з моменту, коли особа довідалася або мала об'єктиву можливість довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Тому, враховуючи, що вимоги прокурора є похідними від вимог Міністерства освіти і науки України, права та інтереси якого він захищає, то і перебіг позовної давності розпочинається з моменту, коли про порушення прав та інтересів держави дізналося саме Міністерство, а не прокурор.

Міністерством освіти і науки також зазначено, що на виконання вимог Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку відчуження об'єктів державної власності" від 06.06.2007р. №803 Міністерство освіти і науки видало наказ "Про деякі питання комісії Міністерства з майнових питань" від 31.05.2013 р. № 656, яким затвердило Положення про комісію з майнових питань підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Міністерства освіти і науки України.

Відповідно до п.3 Положення завданням комісії є розгляд наданих документів, підготовка рекомендацій щодо списання, відчуження, розпорядження (користування) державним майно підприємств та здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства при списання, відчуженні та розпорядженні (користуванні) майном.

З огляду на викладене Міністерство освіти і науки України мало бути та було обізнане про укладення оспорюваного договору між відповідачами у справі.

Зазначене підтверджується також наявними в матеріалах справи копіями листів позивача, згідно з якими останнім надано погодження на продовження строку дії договору оренди, а також копіями звернень регіонального відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області до Міністерства освіти і науки України для отримання висновку про можливе продовження орендних відносин з ПАТ"Укртелеком" на підставі укладеного договору. Додатками до листів є копії додаткових угод до оспорюваного договору, які є його невід'ємними частинами.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку про обізнаність позивачем факту укладення договору й у 2005 році, а також протягом наступних років, коли укладались додаткові угоди до договору про продовження його дії. Позивач міг і повинен був дізнатися про порушене право або про особу, яка його порушила.

Враховуючи викладене, колегія суддів підтримує висновок господарського суду про застосування позовної давності, оскільки прокурор пред'явив позовні вимоги в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, обчислюючи строк позовної давності з 27.03.2017р., коли йому під час вивчення матеріалів, отриманих згідно з протоколом обшуку стало відомо про порушення норм чинного законодавства, тоді як, початок перебігу позовної давності, з урахуванням положень наведених норм та фактичних обставин справи необхідно обчислювати з моменту укладення спірного договору оренди, а саме з 29.12.2005р.

Але, як вбачається з матеріалів справи з відповідним позовом прокурор звернувся лише 17.10.2017р, тобто з пропуском строку позовної давності.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що рішення господарського суду про відмову в задоволені позову є законним та обгрунтованим.

Доводи апеляційної скарги прокурора про обґрунтованість підстав пропуску ним позовної давності колегія суддів вважає безпідставними, враховуючи наступне.

Згідно з ст.ст.19, 20 Закону України "Про прокуратуру" в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, предметом прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів було: 1) відповідність актів, які видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам; 2) додержання законів про недоторканність особи, соціально-економічні, політичні, особисті права і свободи громадян, захист їх честі і гідності, якщо законом не передбачений інший порядок захисту цих прав; 3) додержання законів, що стосуються економічних, міжнаціональних відносин, охорони навколишнього середовища, митниці та зовнішньоекономічної діяльності.

Перевірка виконання законів проводиться за заявами та іншими повідомленнями про порушення законності, що вимагають прокурорського реагування, а за наявності приводів - також з власної ініціативи прокурора. Прокуратура не підміняє органи відомчого управління та контролю і не втручається у господарську діяльність, якщо така діяльність не суперечить чинному законодавству.

При здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор мав право: 1) безперешкодно за посвідченням, що підтверджує займану посаду, входити у приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, підпорядкованості чи приналежності, до військових частин, установ без особливих перепусток, де такі запроваджено; мати доступ до документів і матеріалів, необхідних для проведення перевірки, в тому числі за письмовою вимогою, і таких, що містять комерційну таємницю або конфіденційну інформацію. Письмово вимагати подання в прокуратуру для перевірки зазначених документів та матеріалів, видачі необхідних довідок, в тому числі щодо операцій і рахунків юридичних осіб та інших організацій, для вирішення питань, пов'язаних з перевіркою. Отримання від банків інформації, яка містить банківську таємницю, здійснюється у порядку та обсязі, встановлених Законом України "Про банки і банківську діяльність"; 2) вимагати для перевірки рішення, розпорядження, інструкції, накази та інші акти і документи, одержувати інформацію про стан законності і заходи щодо її забезпечення; 3) вимагати від керівників та колегіальних органів проведення перевірок, ревізій діяльності підпорядкованих і підконтрольних підприємств, установ, організацій та інших структур незалежно від форм власності, а також виділення спеціалістів для проведення перевірок, відомчих і позавідомчих експертиз; 4) викликати посадових осіб і громадян, вимагати від них усних або письмових пояснень щодо порушень закону.

У даному випадку, з моменту укладення договору , а саме: з 29.12.2005р. прокуратура, як єдина система органів, в порядку нагляду за додержанням законності мала можливість здійснювати перевірки як позивача так і відповідачів в частині дотримання зазначеними особами вимог законодавства щодо розпорядження державним майном і таким чином дізнатися про порушення вимог законодавства під час укладення спірного договору оренди в межах визначеної законом позовної давності.

Нездійснення своєчасного прокурорського нагляду за укладенням договорів оренди державного майна, що є обов"язком органів прокуратури відповідно до норм Закону України "Про прокуратуру" призводить до наслідків, визначених ст.267 Цивільного кодексу України і не свідчить про поважність причин пропуску строку позовної давності.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи (т.3, а.с. 123-127) Регіональним відділення Фонду держмайна України по Кіровоградській області 29.01.2013р. на запит прокуратури Кіровоградської області було направлено перелік боржників з орендної плати, що знаходяться на території м.Кіровограда, серед яких був і відповідач у даній справі та вказано балансоутримувача - державний навчальний заклад "Вище професійне училище №9, що зніходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Шатило, буд. 6

Прокуратурою м.Кіровограда листом від 22.01.2013р. було повідомлено Регіональне відділення Фонду держмайна України по Кіровоградській області про розгляд інформації щодо переліку боржників під час здійснення нагляду за додержанням і застосуванням законів про державну та комунальну власність.

Отже, ще в січні 2013 року прокуратурі м.Кіровограда стало відомо про наявність спірного договору оренди, що спростовує доводи прокурора про обізнаність з договором оренди з 27.03.2017р.

Інших належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, відповідач не надав.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що рішення господарського суду Кіровоградської області 19.01.2018р. у справі №912/3067/17 постановлено з дотриманням вимог ст.276 ГПК України, його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 19.01.2018р. у справі №912/3067/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту постанови до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлений 21.05.2018р.

Головуючий Л.О. Чимбар

Суддя М.О. Дармін

Суддя С.Г. Антонік