РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.05.2018Справа № 910/21562/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства АТ "Артем-Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арма Факторинг" про застосування наслідків недійсності до нікчемного правочину, за участю представника позивача - Гутника А.Ж., довіреність №175 від 13.06.2017 року, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про застосування наслідків недійсності до нікчемного правочину - договору факторингу №80/07 від 28.12.2015 року, а саме повернути позивачу оригінали наступних документів: - кредитного договору №80/07 від 04.10.2007; - додаткової угоди №1 від 13.01.2009; - додаткової угоди №2 від 25.02.2009; - додаткової угоди №3 від 27.08.2009; - додаткової угоди №4 від 13.01.2010.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.12.2017 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 17.01.2018 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.01.2018 року справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 28.02.2018 року.

29.01.2018 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позов, у якому він просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, вказуючи на те, що договір факторингу № 80/07 від 28.12.2015 року не є нікчемним правочином, тому застосування наслідків його нікчемності є неможливим.

16.02.2018 року позивачем через канцелярію суду надано відповідь на відзив.

28.02.2018 року позивачем в судовому засіданні було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій він заявив нову вимогу про зобов'язання Марченко Олену Іванівну, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, внести записи до всіх державних реєстрів щодо зміни іпотекодержателя за договором іпотеки квартири, посвідченим 04.10.2007 Пестич Л.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 4701 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арма Факторинг" на Публічне акціонерне товариство АТ "Артем-Банк".

У вказаній заяві у вигляді збільшення позовних вимог позивачем заявлено нову вимогу до особи, яка не є стороною у справі.

Відповідно до п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.11.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві.

Окрім того, згідно ч. 3. ст. 163 ГПК України у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд із відповідною заявою.

Проте, позивачем до вищевказаної заяви не додано доказів сплати судового збору за новою позовною вимогою про зобов'язання вчинити дії.

З огляду на вищезазначене, заява позивача про збільшення розміру позовних вимог, подана в судовому засіданні 28.02.2018 року залишена судом без розгляду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.02.2018 року підготовче засідання відкладено на 16.04.2018 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.04.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 16.05.2018 року.

16.05.2018 року представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач у справі був належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправленя.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.12.2015 року між Публічним акціонерним товариством АТ "Артем-Банк" (клієнт) до Товариством з обмеженою відповідальністю "Арма Факторинг" (фактор) був укладений договір факторингу № 80/07 (надалі - договір факторингу), згідно якого фактор зобов'язався передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов'язався відступити фактору право вимоги до фізичної особи Трошина Андрія Сергійовича (надалі - боржник) в обсязі в якому вони встановлені кредитним договором № 80/07 від 04.10.2007 (надалі - кредитний договір) викладеному в редакції, станом на дату відступлення права вимоги (п. 2.1. договору факторингу).

Розділом 1 договору факторингу визначено, що на дату відступлення права вимоги сума вимог до боржника складала 238 732, 35 Євро (надалі - Основне зобов'язання). Виконання зобов'язань боржника за вказаним кредитним договором забезпечено іпотекою належної боржнику на праві власності квартири площею 94, 6 кв. м., яка заходиться за адресою місто Київ, вул. Багговутівська, 4, кв. 18, про що було укладено договір іпотеки квартири, який було посвідчено 04.10.2007 Пестич Л.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за№ 4701. Сума фінансування - грошові кошти в сумі 125 000,00 грн., які фактор зобов'язується передати в розпорядження клієнта за плату шляхом зарахування на рахунок клієнта.

Таким чином, згідно договору факторингу № 80/07 від 28.12.2015 року позивач передав, а відповідач отримав право вимоги до боржника - Пестича Л.В. у розмірі 125 000, 00 грн.

Позивачем було передано відповідачу оригінали документів, які засвідчують права, що передаються за вищевказаним договором, про що було складено відповідний Акт прийому - передачі документів, а саме: кредитний договір № 80/07 від 04.10.2007 року, додаткову угоду № 1 від 13.01.2009 року до кредитного договору № 80/07 від 04.10.2007 року, додаткову угоду № 2 від 25.02.2009 року до кредитного договору № 80/07 від 04.10.2007 року, додаткову угоду № 3 від 27.08.2009 року до кредитного договору № 80/07 від 04.10.2007 року, додаткову угоду № 4 від 13.01.2010 року до кредитного договору № 80/07 від 04.10.2007 року та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 80/07 від 04.10.2007 року.

Між тим, відповідно до рішення Правління Національного банку України від 15.12.2016 № 492-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АРТЕМ-БАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 16.12.2016 № 2857, "Про початок процедури ліквідації АТ "АРТЕМ-БАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "АРТЕМ-БАНК" з 16.12.2016 до 15.12.2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ "АРТЕМ-БАНК", визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон), в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Луньо Іллі Вікторовичу строком на два роки з 16.12.2016 до 15.12.2018 включно.

Частинами 1, 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів, вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно з частиною 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Згідно з наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Луньо І.В. № 58 від 14.12.2016 вирішено здійснити в АТ "АРТЕМ-БАНК" перевірку правочинів (інших договорів), вчинених (укладених) АТ "АРТЕМ-БАНК" протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

В результаті перевірки уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ "АРТЕМ-БАНК" правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, було виявлено нікчемний правочин, що був вчинений (укладений) банком з Товариством з обмеженою відповідальністю "Арма Факторинг", а саме договору факторингу № 80/07 від 28.12.2015 року за ознаками, передбаченими частиною 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

16.12.2016 року позивачем було направлено відповідачеві відповідне письмове повідомлення про нікчемність правочину за номером 3810, копія якого міститься в матеріалах справи.

Згідно листів відповідача від 19.01.2017 року за вихідним номером 14/01 та від 10.04.2017 за вихідним № 165/04, що були направлені позивачеві, відповідач не заперечував факту нікчемності договору факторингу № 80/07 від 28.12.2015 року і погодився повернути право вимоги до Трошина Андрія Сергійовича за кредитним договором № 80/70 від 04.10.2007 та договором іпотеки квартири, посвідченим 04.10.2007 ІІестич Л.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 4701, а також оригінали отриманих документів, за умови повернення позивачем суми фінансування в розмірі 125 000,00 грн., яка була сплачена відповідачем на користь позивача.

Проте, повернення відповідачеві вказаних коштів в розмірі 125 000,00 грн. відповідно Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" може відбутись виключно в порядку задоволення вимог кредиторів, включених Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «АРТЕМ БАНК» до реєстру акцептованих вимог кредитів, який затверджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

В силу пункту 4 частини 2 статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Судом було надано належну оцінку доводам відповідача викладеним у відзиві стосовно того, що договір факторингу № 80/07 від 28.12.2015 року не є нікчемним правочином, проте, договір факторингу № 80/07 від 28.12.2015 року визнано нікчемним рішенням Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб АТ «АРТЕМ БАНК» від 15.12.2016 року, вказане рішення є дійсним і відповідачем не оскаржувалось тому на підставі вимог ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вказаний договір є нікчемним.

Відповідно до ч. 2. ст. 76 ГПК України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача за захистом яких він звернувся до суду порушено відповідачем, тому позовні вимоги про застосування наслідків недійсності до нікчемного правочину - договору факторингу №80/07 від 28.12.2015 року, а саме про зобов'язання відповідача повернути позивачу оригінали: - кредитного договору №80/07 від 04.10.2007; - додаткової угоди №1 від 13.01.2009; - додаткової угоди №2 від 25.02.2009; - додаткової угоди №3 від 27.08.2009; - додаткової угоди №4 від 13.01.2010 є обґрунтованими і тому позов підлягає задоволенню.

Судовий відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Арма Факторинг" (03150, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 3, офіс 21, код 32487273) повернути Публічному акціонерному товариству АТ "Артем-Банк" (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 103, код 26253023) оригінали наступних документів: - кредитного договору №80/07 від 04.10.2007; - додаткової угоди №1 від 13.01.2009 до кредитного договору №80/07 від 04.10.2007 ; - додаткової угоди №2 від 25.02.2009 до кредитного договору №80/07 від 04.10.2007; - додаткової угоди №3 від 27.08.2009 до кредитного договору №80/07 від 04.10.2007; - додаткової угоди №4 від 13.01.2010 до кредитного договору №80/07 від 04.10.2007.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арма Факторинг" (03150, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 3, офіс 21, код 32487273) на користь Публічного акціонерного товариства АТ "Артем-Банк" (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 103, код 26253023) 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 29.05.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна