ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.05.2018р. м. Харків № 905/865/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В., розглянувши матеріали за вх. № ГСДО 9679/18 від 14.05.2018р.

за позовом Керівника Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області (85302, Донецька обл., м. Покровськ, вул. Центральна, 148) в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (85102, м. Костянтинівка, вул. Європейська, 13), Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області (85500, Донецька обл., Великоновосілківський р-н, смт. Велика Новосілка, вул. Пушкіна, 32), Великоновосілківської районної ради Донецької області (85500, Донецька обл., Великоновосілківський р-н, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна,34), Донецької обласної ради (87517, Донецька обл., м. Маріуполь, пр-т Нахімова, 86)

до відповідача ОСОБА_1 підприємства «Великоновосілківський комунхоз» (85500, Великоновосілківський р-н, смт. Велика Новосілка, вул. Гагаріна, 6)

про стягнення 326 244,44 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Керівник Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області, Великоновосілківської районної ради Донецької області, Донецької обласної ради звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з КП «Великоновосілківський комунхоз» суми відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва у розмірі 326 244,44 грн., у т.ч. 81 561,11 грн. на користь Донецької обласної ради, 48 936,67 грн. на користь Великоновосілківської районної ради Донецької області, 195 746,66 грн. на користь Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області.

В обґрунтування позовних вимог керівник Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області посилається на надання відповідачу у постійне користування земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, із зміною цільового призначення для будівництва сортувального комплексу з переробки ТПВ на території Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області за межами населених пунктів на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 28.11.2017р. № 2497-СГ, та на те, що у двомісячний строк з моменту реєстрації вказаного наказу відповідачем не відшкодовано втрати сільськогосподарського виробництва, спричинені вилученням сільськогосподарських угідь.

При цьому, в обґрунтування представництва інтересів держави у суді керівник Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області посилається на те, що Головним управлінням Держгеокадастру, яке є органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, не забезпечено захист державних майнових прав, а також на відсутність фінансування для сплати Головним управлінням Держгеокадастру судового збору за подання до суду даного позову.

Згідно з положеннями ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 з урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постановах Верховного Суду від 25.04.2018р. у справі № 806/1000/17, від 10.05.2018р. у справі № 910/18283/17, не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Відповідно ст. 7 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово декларував позицію про те, що вже сама присутність прокурора на судовому процесі на боці однієї зі сторін ставить під загрозу принцип рівності та справедливий баланс між сторонами, участь прокурора може створювати відчуття нерівності у сторони (п.п. 30-33 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Менчинська проти Росії», п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мартіні проти Франції»).

Таким чином, участь прокурора у судовому процесі має бути обґрунтована, не допускається здійснення прокурором представництва інтересів у суді особи або органу без наявності чіткого та законного обґрунтування необхідності такої участі, оскільки інакше буде порушено принцип рівності сторін при розгляді господарського спору.

Відповідно до ст. 187 Земельного кодексу України контроль використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель» серед основних завдань державного контролю за використанням та охороною земель є забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

У ст. 5 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлено, що державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої

влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

За приписами ст. 15-2 Земельного кодексу України, які кореспондуються з приписами ст. 6 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель», до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у сфері земельних відносин, належить організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: дотриманням порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився. (ст. 10 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель»).

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою КМУ від 14.01.2015р. № 15, державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Основними завданнями Держгеокадастру є: реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань: організовує та здійснює державний нагляд (контроль): за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: проведенням землеустрою, виконанням заходів, передбачених проектами землеустрою, зокрема за дотриманням власниками та користувачами земельних ділянок вимог, визначених у проектах землеустрою; дотриманням порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, в межах своїх повноважень мають право: звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Держгеокадастр в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів Мінагрополітики видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

Держгеокадастр є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

Отже, органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, є Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області. Останнє є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю щодо здійснення захисту прав та охоронюваних законом інтересів держави у судовому порядку.

В свою чергу, у позовній заяві не наведено обставини, які унеможливлюють або перешкоджають Головному управлінню Держгеокадастру у Донецькій області самостійно захистити інтереси держави. Посилання керівника Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області лише на те, що уповноважений орган не здійснює відповідні повноваження, для прийняття позовної заяви до розгляду не є достатніми, оскільки за змістом абз. 2 ч. 4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

Доведення цих підстав здійснюється у загальному порядку відповідно до вимог ст. ст. 73, 74, 76 ГПК України шляхом подання належних та допустимих доказів. Зокрема, такими доказами можуть бути: докази внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 367 КК України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців, які займають посаду в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків (ст. 14 ЗУ «Про державну службу» № 3723-XII, який діяв до 01.05.2016р.; гл. 2 ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015р. № 889-VIII тощо). (Аналогічний висновок викладений у постановах ВГСУ від 02.08.2017р. по справі № 922/2885/16, від 16.08.2017р. по справі № 906/1243/16).

Наявність обставин щодо неможливості звернення Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до суду з даним позовом не вбачається і з листа останнього від 03.03.2018р. № 10-5-0.41-1750/2-18 про здійснення прокуратурою представництва інтересів держави шляхом звернення до суду з позовною заявою для примусового стягнення коштів за відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

При цьому, відсутність коштів у Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області для сплати судового збору за подання до суду даного позову, про що посилається керівник Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області у позовній заяві, та Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області у листі від 13.04.2018р. № 10-5-0.41-220/90-18, також не підтверджено жодними доказами.

Водночас, виходячи із вищевстановлених обставин щодо наявності органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, яким, в даному випадку, є Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, керівником Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області не обґрунтовано визначено Великоновосілківську селищну раду Великоновосілківського району Донецької області, Великоновосілківську районну раду Донецької області, Донецьку обласну раду як позивачів, та, відповідно, як органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Зарахування коштів від відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва до відповідних бюджетів Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області, Великоновосілківської районної ради Донецької області, Донецької обласної ради відповідно до ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, свідчить про наявність юридичного інтересу вказаних осіб у цьому спорі та може бути підставою для їх залучення як третіх осіб в порядку ст. 50 ГПК України.

Крім того, господарський суд вважає за необхідне зазначити і про те, що з опису вкладення від 08.05.2018р., який доданий до позовної заяви, вбачається, що повідомлення про представництво інтересів держави від 26.04.2018р. № (05-89) 5519 вих.-18 надіслано Головному управлінню Держгеокадастру у Донецькій області одночасно з позовною заявою, що, в свою чергу, не може бути розцінене саме як попереднє повідомлення відповідної особи про представництво в розумінні ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру».

Згідно з п.п.1,4 ч.5 ст.174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо: заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про повернення позовної заяви і доданих до неї документів керівнику Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області.

Керуючись ст. ст.174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути керівнику Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області.

Додаток: позовна заява на 10 арк. з додатком документів на 77 арк., конверт.

Ухвалу складено та підписано 21.05.2018р.

Ухвала набирає законної сили 21.05.2018р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Суддя Л.В. Ніколаєва