КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2018 р. Справа№ 910/19997/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

секретар судового засідання Кравченко Х.С.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2018р. (повний текст складено 05.03.2018р.)

у справі №910/19997/17 (суддя Баранов Д.О.)

за позовом ОСОБА_2

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

про стягнення заборгованості по сплаті дивідендів 8 242,92 грн. та моральної шкоди на суму 8 000,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про стягнення 8 242,92 грн. заборгованості з дивідендів та 8 000,00 грн. моральної шкоди, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань з виплати йому, як акціонерові ПАТ "Укрнафта", дивідендів за 2007, 2010, 2011-2013, 2014 роки.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.02.2018р. у справі №910/19997/17 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь ОСОБА_2 5 500,54 грн. заборгованості по виплаті дивідендів. У задоволенні решти позову відмовлено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в дохід державного бюджету України судовий збір в розмірі 541,83 грн.

Не погоджуючись із мотивами та висновками суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції змінити та додатково стягнути 2 742,52 грн. заборгованості по виплаті дивідендів за 2007, 2010 роки та 8 000,00 грн. моральної шкоди.

На думку апелянта, судом першої інстанції неправомірно застосовано строк позовної давності та відмовлено у стягнення 2 742,52 грн. заборгованості по виплаті дивідендів за 2007, 2010 роки. Крім цього, скаржник вказував про наявність підстав для задоволення моральної шкоди.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2018р. для розгляду апеляційної скарги, у зв'язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф. на лікарняному, змінено та сформовано колегію суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий суддя), судді Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2018р. у справі №910/19997/17.

04.05.2018р. до Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу та заява про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.05.2018р. розгляд справи призначено на 24.05.2018р.

Представники позивача до судового засідання, що відбулось 24.05.2018р., не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов'язок суду відкласти апеляційний розгляд справи. За висновками суду неявка представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення відповідача, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що рішенням загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта", оформленим протоколом №18 від 26.01.2010р., вирішено, зокрема, порядок розподілу прибутку за 2007 рік: сума чистого прибутку за підсумками фінансово-господарської діяльності, що складає 1 237 946 000,00 грн. розподілено наступним чином: 1 237 494 598,20 грн. спрямовано на виплату дивідендів. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 22,82 грн., решту чистого прибутку направлено на розвиток Товариства. Виплату дивідендів за 2007 рік розпочато 29.01.2010р. та закінчено 01.08.2011р.

Рішенням загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта", оформленим протоколом №20 від 25.02.2011р., вирішено, серед іншого, порядок розподілу прибутку за 2010 рік: сума чистого прибутку складає 2 646 287 000,00 грн.; 30,00073% від суми чистого прибутку, що становить 793 905 386,40 грн., направлено на виплату дивідендів акціонерам. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 14,64 грн., решту чистого прибутку спрямовано на поновлення обігових коштів та технічне переобладнання Товариства. Виплату дивідендів здійснено у строк з 01.03.2011р. по 31.12.2011р. Затверджено наступний порядок виплати акціонерам дивідендів за підсумками 2010 року: дивіденди виплачувати пропорційно до загальної кількості належних акціонеру акцій на дату початку виплати дивідендів, тобто на 01.03.2011р.

Рішенням позачергових загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", оформленим протоколом №22 від 10.10.2014р., вирішено, зокрема, порядок розподілу прибутку:

- за 2011 рік: з 2 181 892 000,00 грн. чистого прибутку відповідно до звіту про фінансові результати товариства за 2011 рік, складеного за П(с)БО) 2 181 612 957, 30 грн., що складає 99,99% чистого прибутку, спрямовано на виплату дивідендів акціонерам. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 40,23 грн., решту чистого прибутку направлено на розвиток Товариства. Встановлено дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів - у строк з 20.10.2014р. по 10.04.2015р.;

- за 2012 рік: з 1 428 110 724, 00 грн. чистого прибутку відповідно до звіту про фінансові результати товариства за 2012 рік, складеного за МСФЗ) 1 427 836 668,30 грн., що складає 99,98% чистого прибутку, спрямовано направити на виплату дивідендів акціонерам. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 26,33 грн., решту чистого прибутку направлено на розвиток Товариства. Встановлено дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів - 20.10.2014 рік. Виплату дивідендів здійснено у строк з 20.10.2014р. по 10.04.2015р. Перерахування дивідендів іншим акціонерам здійснено відповідно до ч. 5 ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства".

- за 2013 рік: 189 886 355,00 грн. сума чистого прибутку відповідно до звіту про фінансові результати товариства за 2013 рік, складеного за МСФЗ); 189 799785,00 грн., що складає 99,95% чистого прибутку, спрямовано направити на виплату дивідендів акціонерам. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 3,50 грн., решту чистого прибутку направлено на розвиток Товариства. Встановлено дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів - 20.10.2014р. Виплату дивідендів здійснено у строк з 20.10.2014р. по 10.04.2015р. Перерахування дивідендів іншим акціонерам здійснено відповідно до ч. 5 ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства".

Рішенням загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", оформленим протоколом №23 від 22.07.2015р., вирішено, зокрема, порядок розподілу прибутку за 2014 рік:

- направлено на виплату дивідендів акціонерам 100% або максимально наближений до 100 відсотків, але не менший ніж 99,9% розмір чистого прибутку Товариства за 2014 рік за даними річної фінансової звітності, підтвердженої аудиторським висновком. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 23,32 грн., решту чистого прибутку направлено на розвиток Товариства.

Встановлено дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів - у строк до 03.10.2015р., виплату дивідендів здійснено у строк з 03.08.2015р. по 03.10.2015р. Перерахування дивідендів іншим акціонерам здійснено відповідно до ч. 5 ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства".

ОСОБА_2 є акціонером Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" у кількості 63 іменних акцій, категорія цінного папера - проста, що підтверджується наявним в матеріалах справи копією сертифікату серії НОМЕР_1 від 05.12.2002р.

Оскільки ПАТ "Укрнафта" ухиляється від виплати позивачу як акціонерові зазначеного товариства дивідендів за 2007, 2010, 2011-2013, 2014 роки, розподілених відповідними рішеннями загальних зборів товариства, позивач вказував, що його права підлягають захисту в судовому порядку.

Частиною 1 статті 167 Господарського кодексу України передбачено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно із пунктом 8 частини 1 статті 2 Закону України "Про акціонерні товариства" корпоративні права - сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

Частина 1 статті 152 Цивільного кодексу України визначає, що акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України "Про акціонерні товариства", кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на: участь в управлінні акціонерним товариством; отримання дивідендів; отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства; отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства.

Згідно із частиною 2 статті 25 Закону України "Про акціонерні товариства", одна проста акція товариства надає акціонеру один голос для вирішення кожного питання на загальних зборах, крім випадків проведення кумулятивного голосування.

У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 116 Цивільного кодексу України, учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди).

З огляду на положення викладених норм законодавства, з моменту набуття особою прав на отримання дивідендів є момент набуття особою права на акції товариства.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до положень Податкового кодексу України відповідачем утримано та сплачено до бюджету податок з доходів фізичних осіб, що становить 5%, від нарахованих ОСОБА_2 сум, зокрема: 71,88 грн. (за 2007 рік), 46,12 грн. (за 2010 рік), 126,72 грн. (за 2011 рік), 82,94 грн. (за 2012 рік), 11,03 грн. (за 2013 рік), 73,46 грн. (за 2014 рік), а також 1,5% військового збору, у сумі 38,02 грн. (за 2011 рік), 24,88 грн. (за 2012 рік), 3,31 грн. (за 2013 рік) та 22,04 грн. (за 2014 рік), у підтвердження чого долучено до матеріалів справи копії відповідних платіжних доручень, витягів з податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку.

Відповідно до п. 167.5.2 Податкового кодексу України ставка податку у розмірі 5% встановлюється для доходів у вигляді дивідендів по акціях та корпоративних правах, нарахованих резидентами - платниками податку на прибуток підприємств (крім доходів у вигляді дивідендів по акціях, інвестиційних сертифікатах, які виплачуються інститутами спільного інвестування).

Згідно з п. 16-1 розділу 10 Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу; об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5% від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, відповідачем правомірно та обґрунтовано здійснено утримання та сплату до Державного бюджету України 5% податку з доходу фізичних осіб та 1,5% військового збору, розрахованого щодо загальної суми дивідендів, нарахованих акціонеру Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" - ОСОБА_2 за 2007 - 2014 роки, тож позивачем допущено помилку при розрахунку сум дивідендів, що підлягають виплаті відповідачем.

За розрахунком суду, на отримання дивідендів на належні акції Товариства виплаті позивачу підлягають 7 742,52 грн., а саме: 1 365, 78 грн. за 2007 рік; 876,20 грн. за 2010 рік; 2 369,75 грн. за 2011 рік; 1 550,97 грн. за 2012 рік; 206,16 грн. за 2013 рік; 1 373,66 грн. за 2014 рік.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України "Про акціонерні товариства" дивіденд - частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів. Товариство виплачує дивіденди виключно грошовими коштами. Дивіденди виплачуються на акції, звіт про результати розміщення яких зареєстровано у встановленому законодавством порядку.

Частинами 2, 5 статті 30 Закону України "Про акціонерні товариства" встановлено, що виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів. Для виплати дивідендів товариство в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України, перераховує дивіденди Центральному депозитарію цінних паперів на рахунок, відкритий у Розрахунковому центрі з обслуговування договорів на фінансових ринках для зарахування на рахунки депозитарних установ та депозитаріїв-кореспондентів для їх подальшого переказу депозитарними установами на рахунки депонентів або сплати депонентам іншим способом, передбаченим договором, а також для їх подальшого переказу депозитаріями-кореспондентами особам, які мають права на отримання доходів та інших виплат відповідно до законодавства іншої країни.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на вищенаведене та доведенням факту невиконання відповідачем грошового зобов'язання щодо виплати позивачу дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності товариства за 2007, 2010, 2011-2013, 2014 роки, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 7 742,52 грн. за вирахуванням 5% податку з доходів фізичних осіб та 1,5% військового збору є обґрунтованими.

Разом з тим, в ході розгляду справи місцевим господарським судом, відповідачем були подані заяви про застосування строку позовної давності, в яких останній просив застосувати строк позовної давності та відмовити позивачеві у задоволенні позову в частині стягнення з ПАТ "Укрнафта" на користь позивача дивідендів за 2007 та 2010 роки.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (положення ст. 257 ЦК України).

Частиною 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Виходячи з положень ст.ст. 253-254 ЦК України, та беручи до уваги, що виплату дивідендів за 2007 рік було розпочато 29.01.2010р. та закінчено 01.08.2011р., а за 2010 рік розпочато 01.03.2011р. та закінчено 31.12.2011р., тому строк позовної давності за зобов'язаннями з виплати частини прибутку ВАТ "Укрнафта" - дивідендів за 2007 рік почався 02.08.2011р. та закінчився 02.08.2014р., а щодо дивідендів за 2010 рік - почався 01.01.2012р. та закінчився 01.01.2015р.

Тож, як вбачається з матеріалів справи, 11.11.2017р. позивач звернувся до суду з даним позовом про захист свого права на отримання дивідендів за 2007 та 2010 роки, тобто після закінчення строку позовної давності без належного обґрунтування поважності причин пропуску, що, в свою чергу, є підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині.

Доводи апелянта стосовно того, що про факт нарахування та виплати відповідачем дивідендів за 2007, 2010 роки позивачу стало відомо лише у 2015 року, у зв'язку з відмовою у соціальній допомозі, колегія суддів відхиляє як неспроможні, оскільки про проведення 26.01.2010р. та 25.02.2011р. позачергових Загальних зборів акціонерів ВАТ "Укрнафта", а також про перелік питань, які виносилися на порядок денний, зокрема, розгляд питання про розподіл прибутку ВАТ "Укрнафта" за 2006-2008 роки та 2010 рік, затвердження строку та порядку виплати дивідендів акціонери ВАТ "Укрнафта" завчасно через засоби масової інформації належним чином повідомлялись.

На виконання рішення Загальних зборів акціонерів ВАТ "Укрнафта" від 26.01.2010р. та від 25.02.2011р., через засоби масової інформації доведено до відома акціонерів ВАТ "Укрнафта" інформацію про прийняття Загальними зборами акціонерів ВАТ "Укрнафта" відповідних рішень, зокрема, про строки та порядок виплати дивідендів.

Повідомлення про порядок, строки та умови виплати дивідендів за 2006-2008 роки було опубліковане в газетах "Урядовий кур'єр" №28 (4179) від 13.02.2010р., "Дивіденди-столиця" №12 (385) від 12.02.2010р., "Бюлетень. Цінні папери України" №24 (2826) від 10.02.2010р. Повідомлення про порядок, строки та умови виплати дивідендів за 2010 рік було опубліковане в газетах "Голос України" від 25.12.2010р., "Дивіденди-столиця" №102-103 від 28.12.2010р., "Бюлетень. Цінні папери України" №80 від 30.04.2012р.

Враховуючи зазначене, позивач мав можливість своєчасно отримати інформацію щодо строку та порядку виплати дивідендів за 2007 та 2010 роки.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з вірним висновком місцевого господарського суду, що у зв'язку зі спливом строку позовної давності, у задоволенні вимог в частині стягнення дивідендів за 2007 рік в сумі 1 365, 78 грн. та за 2010 рік в сумі 876,20 грн., необхідно відмовити.

Позовні вимоги в частині стягнення 5 500,54 грн. дивідендів за 2011 - 2014 роки є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку з несплатою Товариством дивідендів позивач просив відшкодувати моральну шкоду в сумі 8 000,00 грн.

Зі змісту статті 23 Цивільного кодексу України випливає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Як було вказано ОСОБА_2, він є інвалідом 2 групи; несплата дивідендів позначилася на його стані здоров'я, яка проявилась у нервових хвилюваннях.

Зі змісту п. 1.5 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» випливає, що відшкодування моральної шкоди у зв'язку з порушенням грошових зобов'язань допускається лише якщо такі наслідки передбачені законом або договором.

Разом з цим, цивільним законодавством та Законом України «Про акціонерні товариства» відшкодування моральної шкоди у спорах, що виникають з корпоративних відносин не допускається, тож в цій частині судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні вимог.

Доводи скаржника правомірності висновків суду першої інстанції не спростовують, тож судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2018р. у справі №910/19997/17 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2018р. у справі №910/19997/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/19997/17 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст складено 25.05.2018р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко