ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

30 травня 2018 року м. ТернопільСправа № 921/186/18

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденка О.В. розглянувши позовну заяву №б/н (вх. №216) від 22.05.2018 ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про визнання недійсними рішення загальних зборів, змін до статуту та договору купівлі-продажу (чи дарування) від лютого 2018; зобов'язання державного реєстратора при Гусятинській райдержадміністрації скасувати зміни в державному реєстрі співвласників АП "Нива", встановив порушення п.1 ч.1 ст.175 ГПК України.

Так, у мотивувальній частині позовної заяви ОСОБА_1 вказує на те, що його вимоги належать до категорії спорів, які виникають з корпоративних відносин, а відтак підлягають розгляду господарським судом.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до ст.167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом.

У п. 1.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 25.02.2016 року "Про деякі питання практики вирішення спорів, які виникають з корпоративних правовідносин" (далі - Постанова) визначено, що сторонами у корпоративному спорі є:

1) юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув;

2) учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи.

Відповідачем у спорах про визнання недійсним рішення загальних зборів та інших керівних органів юридичної особи виступає сама юридична особа (п.2.7. Постанови).

Таким чином, судова суперечка щодо недійсності рішень загальних зборів учасників юридичної особи чи визнання недійсними її статутних документів має вирішуватися виключно між заінтересованою особою - учасником ТОВ та цією юридичною особою, а не між двома фізичними особами, одна із яких до того ж (ОСОБА_2 ), на час подання відповідного позову до числа учасників господарського товариства не належить.

Крім того, з матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом даного спору є вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу чи дарування майна АП "Нива", а саме будівель та споруд комбікормового заводу площею 6584,5 м2, укладеного між фізичними особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що згідно п.4 ст.20 ГПК України до корпоративних належать справи у спорах, що виникають з правочинів щодо часток в юридичній особі.

Натомість, спір про визнання недійсним договору купівлі-продажу чи дарування майна АП "Нива" (а не частки одного з учасників у статутному капіталі юридичної особи) не є корпоративним, а відтак зважаючи на його суб'єктний склад не може розглядатися господарським судом.

Адже, з точки зору законодавця, участь фізичних осіб, які не є суб'єктами підприємницької діяльності у господарському процесі допускається лише у випадках, які законодавцем імперативно визначені у відповідних положеннях процесуального законодавства, як то корпоративні спори.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що вказаний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, оскільки позивач та відповідач у даній справі за спірними правовідносинами є фізичними особами, а між сторонами відсутній корпоративний спір.

З огляду на наведене, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсними рішення загальних зборів, зміни до статуту та договір купівлі-продажу (чи дарування) від лютого 2018; зобов'язання державного реєстратора при Гусятинській райдержадміністрації скасувати зміни в державному реєстрі співвласників АП "Нива".

Відповідно заява про забезпечення позову судом не розглядалась.

Враховуючи викладене та керуючись п.1 ч.1 ст.175, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_4 (АДРЕСА_1) у прийнятті позовної заяви №б/н (вх. №216) від 22.05.2018.

2. Позовну заяву №б/н (вх. №216) від 22.05.2018 та додані до неї матеріали, заяву про забезпечення позову №б/н (вх. №11640) від 22.05.2018 повернути ОСОБА_4 (АДРЕСА_1).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання (ст.ст.175, 235,255 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя О.В. Руденко