РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.05.2018Справа № 910/2882/18
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом фізичної особи-підприємця Вешкурцевого Олексія Юрійовича

до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Докучаєвський 8"

про стягнення 151 424,87 грн.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

13.03.2018 року до господарського суду міста Києва надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця Вешкурцева Олексія Юрійовича до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Докучаєвський 8" про стягнення 151 424,87 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору про надання послуг з комплексного прибирання прибудинкової території, обслуговування будинкових мереж та функціонування житлового будинку від 02.08.2016 року належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання по сплаті наданих послуг, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість у заявленому розмірі.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.03.2018 р. відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

13.04.2018 року до канцелярії суду відповідачем подано відзив.

07.05.2018 року до канцелярії суду позивачем подано відповідь на відзив.

17.05.2018 року до канцелярії суду позивач подав заяву про приєднання документів.

17.05.2018 року представником відповідача до канцелярії суду подано клопотання про зупинення провадження у справі в якому відповідач просить суд зупинити провадження у справі №910/2882/18 до закінчення розслідування кримінальних проваджень №0015250 від 21.12.2017 року та №0003931 від 10.04.2018р. та набрання законної сили судовими рішеннями в цих справах.

Відповідно до п. 5 ч. 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі є об'єктивна неможливість її розгляду до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Під об'єктивною неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Проте, на думку суду, розслідування кримінальних проваджень №0015250 від 21.12.2017 року та №0003931 від 10.04.2018р. та набрання законної сили судовими рішеннями в цих справах жодним чином не перешкоджає розгляду справи № 910/2882/18, будь-яких обставин, що унеможливлюють самостійне дослідження судом наданих сторонами доказів під час розгляду даної справи і встановлення відповідних фактів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідачем не надано.

Отже, у даному випадку відсутня така умова зупинення провадження у справі як об'єктивна неможливість розгляду справи до вирішення пов'язаної з нею справи. У зв'язку з чим, клопотання про зупинення є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

17.05.2018 року до канцелярії суду відповідачем подано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2018 року в задоволенні клопотання об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Докучаєвський 8" про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у справі №910/2882/18 відмовлено.

22.05.2018 року до канцелярії суду від позивача надійшла заява про приєднання доказів з додатковими документами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

02.08.2016 року між об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Докучаєвський 8" в особі Голови правління Бенца Світлани Станіславівни (замовник) та фізичною особою-підприємцем Вешкурцевим Олексієм Юрійовичем (виконавець) укладено договір про надання послуг з комплексного прибирання прибудинкової території, обслуговування будинкових мереж та функціонування житлового будинку.

Згідно з ч.1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 статті 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що він діє упродовж 17 календарних місяців до 31.12.2017 р.

Згідно з ч. 1 статті 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.1.1 договору, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання по наданню послуги:

- з прибирання прибудинкової території,

- з прибирання сходових кліток,

- з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем центрального опалення,

- послуги аварійного та поточного ремонту та обслуговування електричних мереж,

- з аварійного технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем центрального опалення,

- з аварійного технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем водопостачання та водовідведення,

- з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем водопостачання та водовідведення.

- з обслуговування димових і вентиляційних каналів, з технічного обслуговування та поточного ремонту конструктивних елементів, технічних пристроїв будинку та елементів зовнішнього благоустрою,

- з обслуговування зеленої зони,

- з обслуговування дощової каналізації,

- з адміністративно розпорядчих функцій обслуговування житлового будинку.

(далі - «послуга») згідно з встановленою структурою, періодичністю та строками надання та основними умовами надання послуги (додаток №1) і є невід'ємною частиною даного договору.

Правочин про надання послуги (далі - «правочин») укладається сторонами щодо будинку, що розташований у м. Києві, по провулку Докучаєвський, 8 (п.1.2 договору).

Згідно з ч. 1 статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто.

Відповідно до п.1.3 договору розрахункова вартість послуги є стійкою та становить грошову суму у гривнях, що визначається у п.5.2 договору.

Згідно з п.5.2 договору замовник щомісяця, не пізніше 15 числа сплачує на поточний рахунок виконавця грошову суму, що складається із вартості всіх наданих послуг (виконаних робіт), відповідно до підписаних сторонами актів прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) за цим договором протягом строку його дії. Вартість послуг встановлюється у наступному розмірі:

№Назва послугиПеріод оплатиВартість, грн.
1Адміністративно-розпорядчі функції1 місяць10000,00
2Прибирання прибудинкової території1 місяць6000,00
3Обслуговування електромереж1 місяць2000,00
4Обслуговування водопровідних та каналізаційних мереж1 місяць2000,00
5Обслуговування дощової каналізації1 місяць500,00
6Обслуговування зеленої зони1 місяць2500,00
7Забезпечення офісного приміщення послугою Інтернет1 місяць100,00
8Прибирання снігу1 місяць2500,00
Остаточний щомісячний розрахунок за правочином фіксується сторонами в акті приймання-передачі послуги (п.5.3 договору).

09.08.2016 року між сторонами укладено додаткова угода №1 до договору про надання послуг з комплексного прибирання прибудинкової території, обслуговування будинкових мереж та функціонування житлового будинку, відповідно до умов якої сторонами внесено зміни до п.5.2 договору та викладено його в наступному порядку: Вартість послуг встановлюється у наступному розмірі:

№Назва послугиПеріод оплатиВартість, грн.
1Адміністративно-розпорядчі функції1 місяць10000,00
2Прибирання прибудинкової території1 місяць6000,00
3Обслуговування електромереж1 місяць2000,00
4Обслуговування водопровідних та каналізаційних мереж1 місяць2000,00
5Обслуговування дощової каналізації1 місяць500,00
6Обслуговування зеленої зони1 місяць2500,00
7Забезпечення офісного приміщення послугою Інтернет1 місяць100,00
8Прибирання снігу1 місяць2500,00
9Обслуговування системи відеоспостереження1 місяць117,00
10Заміна ламп освітлення територіїЗа необхідності із розрахунку за 1 шт.37,00

На виконання умов договору між сторонами підписано та скріплено печаткою відповідача акти надання послуг на загальну суму 344 454,00 грн., а саме:

- №ВОЮ-2016/08 від 31.08.2016 року на суму 23 217,00 грн.,

- №ВОЮ-2016/09 від 30.09.2016 року на суму 23 137,00 грн.,

- №ВОЮ-2016/10 від 31.10.2016 року на суму 23 100,00 грн.,

- №ВОЮ-2016/11 від 30.11.2016 року на суму 23 400,00 грн.,

- №ВОЮ-2016/12 від 31.12.2016 року на суму 23 100,00 грн.,

- №ВОЮ-2017/01 від 31.01.2017 року на суму 23 100,00 грн.,

- №ВОЮ-2017/02 від 31.02.2017 року на суму 23 100,00 грн.,

- №ВОЮ-2017/03 від 31.03.2017 року на суму 20 600,00 грн.,

- №ВОЮ-2017/04 від 30.04.2017 року на суму 23 100,00 грн.,

- №ВОЮ-2017/05 від 31.05.2017 року на суму 23 100,00 грн.,

- №ВОЮ-2017/06 від 30.06.2017 року на суму 23 100,00 грн.,

- №ВОЮ-2017/07 від 31.07.2017 року на суму 23 100,00 грн.,

- №ВОЮ-2017/08 від 31.08.2017 року на суму 23 100,00 грн.,

- №ВОЮ-2017/09 від 30.09.2017 року на суму 23 100,00 грн.,

- №ВОЮ-2017/10 від 31.10.2017 року на суму 23 100,00 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.5.2 договору в редакції додаткової угоди №1 від 09.08.2016 року замовник щомісяця, не пізніше 15 числа сплачує на поточний рахунок виконавця грошову суму, що складається із вартості всіх наданих послуг (виконаних робіт), відповідно до підписаних сторонами актів наданих послуг попередній місяць протягом строку дії договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на виконання умов договору перераховано позивачу 224 890,00 грн.., що підтверджується банківськими виписками по рахунку, а саме:

- 20.04.2017 року в розмірі 137 000,00 грн.,

- 25.07.2017 року в розмірі 54 000,00 грн.,

- 28.07.2017 року в розмірі 32 000,00 грн.,

- 15.09.2017 року в розмірі 1 890,00 грн.

15.10.2017 року позивач направив відповідачу лист про розірвання договору на підставі п. 3.2.1 договору з 01.11.2017 року.

Претензією від 31.10.2017 року позивач просив відповідача сплатити суму боргу в розмірі 119 564,00 грн. протягом 5 календарних днів з дня отримання претензії. Дана претензія отримана відповідачем (головою ОСББ) 31.10.2017 року про що свідчить відмітка на ній.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за договором у відповідача перед позивачем в розмірі 119 564,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку з простроченням оплати позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 20 747,79 грн. за період з 16.03.2017 року по 28.02.2018 року, індекс інфляції в розмірі 7 062,31 грн. за період з 16.07.2017 року по 16.02.2018 року, три проценти річних в розмірі 4 050,77 грн. за період з 16.09.2016 року по 28.02.2018 року.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 5.6 договору в редакції додаткової угоди №1 від 09.08.2016 року передбачено, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених цим договором платежів виконавець має право нарахувати замовнику пеню за час прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від розміру платежу за кожен день простроченого платежу, починаючи з наступного дня після оплати (дня коли мав бути проведений остаточний розрахунок щомісячний розрахунок за умовами п.5.2 договору) та закінчуючи днем оплати.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд погоджується з розрахунком пені в розмірі 20 747,79 грн., трьох процентів річних в розмірі 4 050,77 грн. та індексу інфляції в розмірі 7 062,31 грн. наданим позивачем і вважає його обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Щодо твердження відповідача про те, що між сторонами укладено договір з управителем багатоквартирного будинку, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п.7 ч.1 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (в редакції (06.07.2016р.) на дату укладення договору) управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб'єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Згідно з статтею 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (в редакції (06.07.2016р.) на дату укладення договору) управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за згодою сторін та зазначається у договорі з управителем. Умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Істотними умовами договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є: 1) перелік послуг; 2) права і обов'язки сторін; 3) ціна на послуги; 4) строк дії договору.

Якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов'язковим для виконання всіма співвласниками.

Управитель протягом одного місяця після підписання з ним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (змін до нього) зобов'язаний надати або надіслати рекомендованим листом кожному співвласнику примірник такого договору (змін до нього), завірений підписом і печаткою управителя (за її наявності).

Договір з управителем укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на наступний однорічний строк.

До договорів, предметом яких не є управління багатоквартирним будинком, передбачене частиною шостою цієї статті, обмеження щодо строку договору не застосовується.

Тобто, при укладенні договору з управителем необхідно керуватися постановою Кабінету Міністрів «Про затвердження Типового договору про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд» №484 від 20.05.2009 року.

Крім того, статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Дослідивши зміст договору про надання послуг з комплексного прибирання прибудинкової території, обслуговування будинкових мереж та функціонування житлового будинку від 02.08.2016 року, судом встановлено , що він не містить умов типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, а тому за своєю природою не є договором з управителем багатоквартирного будинку, а є договором про надання послуг.

Щодо твердження відповідача про те, що договір про надання послуг з комплексного прибирання прибудинкової території, обслуговування будинкових мереж та функціонування житлового будинку від 02.08.2016 року є недійсним у зв'язку з тим, що голова правління відповідача Бенца Світлана Станіславівна не мала права укладати зазначений договір.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, то такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодекс), іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Перелік вказаних вимог, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, є вичерпним.

Як вбачається з договору про надання послуг з комплексного прибирання прибудинкової території, обслуговування будинкових мереж та функціонування житлового будинку від 02.08.2016 року від відповідача він був укладений головою правління Бенца Світланою Станіславівною, що діяла на підставі статуту.

Відповідно до п. 3.1, 3.2 статуту об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Докучаєвський 8", затвердженого Установчими зборами об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Докучаєвський 8" протокол № 1 від 29.06.2016 року, виконавчим органом об'єднання є правління, яке обирається і підзвітне загальним зборам (зборам представників від об'єднання). Правління здійснює керівництво поточною діяльністю об'єднання та має право приймати рішення з питань діяльності об'єднання, визначених цим статутом.

Згідно з п. 3.4 статуту об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Докучаєвський 8" до компетенції правління належить: укладення будь-яких правочинів, у тому числі договорів про виконання робіт, надання послуг, оренди та здійснення контролю за їх виконання.

Головою правління може бути обрано особу, яка є співвласником (п.3.6 статуту)

Відповідно до витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 23.05.2018 року станом на 02.08.2016 року вищим органом правління об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Докучаєвський 8" є голова правління, яким є: Бенца Світлана Станіславівна з 29.06.2016 року.

Також, в матеріалах справи наявний протокол засідання правління об'єднання співвласників багатоквартирного будинку за місцем знаходження: м. Київ, провулок Докучаєвський, будинок 8 від 26.07.2016 року, відповідно до якого вирішено надати повноваження Голові правління ОСББ «Докучаєвський 8» укладати та підписувати будь-які договору, що стосуються ведення господарської діяльності об'єднання на умовах та за ціною на власний розсуд без додаткового узгодження із правління об'єднання.

Згідно з ч. 1 статті 92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Відповідно до ч.5 статті 65 ГК України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Відповідно до ч. 2 статті 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що при укладенні договору про надання послуг з комплексного прибирання прибудинкової території, обслуговування будинкових мереж та функціонування житлового будинку від 02.08.2016 року голова правління Бенца Світлана Станіславівна мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, а тому підстави для визнання договору недійсним є необґрунтованими.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен із доводів сторін.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

В позові позивач просить стягнути з відповідача витрати на послуги адвоката в розмірі 5 000,00 грн.

Частиною 1 статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 статті 123 ГПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу;

Частиною 2 статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 16.02.2018 року укладений між Вешкурцевим Олексієм Юрійовичем та (клієнт) та Кондюріною Яною Олександрівною (адвокат), відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов'язання надавати клієнту юридичні послуги, що виникають у результаті представлення інтересів клієнта в судах всіх інстанцій з будь-яких питань, що пов'язані із стягненням заборгованості за договором про надання послуги з комплексного прибирання прибудинкової території, обслуговування будинкових мереж та функціонування житлового будинку від 02.08.2016 року, що укладено між клієнтом та об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку Докучаєвський, 8, на умовах та в порядку,визначеному цим договором. Адвокат зобов'язується: надавати юридичні послуги шляхом: усного та письмового консультування, складання необхідних документів (заяв, клопотань, листів, претензій, позовних заяв тощо), представляти інтереси клієнта перед іншими особами, а також у всіх судових, правоохоронних та держаних органах з усіх питань, що торкаються предмета даного договору (п.2.1 договору від 16.02.2018р.).

Пунктом 6.1 договору від 16.02.2018р. передбачено, що розмір оплати послуг адвоката становить 5 000,00 грн., які клієнт зобов'язується сплатити адвокату разовим платежем на розрахунковий рахунок адвоката протягом 1 (одного) місяця з дати підписання даного договору.

Також, позивачем надано ордер серія ХС №031504, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №20 від 10.12.22009р., посвідчення адвоката УВ470 від 10.02.2016р. на ім'я Кондюріної Яни Олександрівни, акт №1 виконаних робіт від 05.03.2018 року по договору про надання правової допомоги від 16.02.2018 року, квитанцію від 06.03.2018 року про сплату 5 000,00 грн. юридичних послуг.

Відповідно до п.1 ч. 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 5 000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст.ст. 79, 123, 129, 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Докучаєвський 8" (03038, м. Київ, провулок Докучаєвський, будинок 8, ідентифікаційний код 40697122) на користь фізичної особи-підприємця Вешкурцева Олексія Юрійовича АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) основний борг в розмірі 119 564 (сто дев'ятнадцять тисяч п'ятсот шістдесят чотири) грн. 00 коп., пеню в розмірі 20 747 (двадцять тисяч сімсот сорок сім) грн. 79 коп., три проценти річних в розмірі 4 050 (чотири тисячі п'ятдесят) грн.. 77 коп., індекс інфляції в розмірі 7 062 (сім тисяч шістдесят дві) грн. 31 коп., витрати на послуги адвоката в розмірі 5 000 (п'ять тисяч) грн.. 00 коп. та судовий збір в розмірі 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн. 37 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Мудрий