Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/182/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання: Степанченко О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 дов. б/н від 05.02.2018 (брала участь в судовому засіданні 16.05.2018);

від відповідача: ОСОБА_2, дов. №31 від 09.01.18 (брала участь в судовому засіданні 16.05.2018); ОСОБА_3, дов. №32 від 09.01.18, (брав участь в судовому засіданні 16.05.2018).

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метрудтранс"

до Державного підприємства "Житомирське лісове господарство"

про стягнення 16428,40грн

з перервою в судовому засіданні з 16.05.2018 до 17.05.2018 згідно із ст.216 ГПК України.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 16428,40грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх обов'язків щодо оплати наданих послуг з організації перевезення вантажу згідно умов договору №МРТ-114 від 28.12.2015.

В якості правових підстав позову позивач зазначає ст.ст.11, 509, 526, 626, 627, 628 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом представників сторін.

Ухвалою суду від 03.05.2018 відкладено розгляд справи по суті на 16.05.2018.

14.05.2018 від відповідача до суду надійшло заперечення на відзив відповідача, в якому серед іншого, зазначено, що перевезення вантажу 17.02.2016 здійснювалось із застосуванням товарно-транспортної накладної до якої були додані необхідні документи, зокрема, фітосанітарний сертифікат, радіологічний сертифікат, сертифікат походження, рахунок фактура, специфікація. Більш того, перелік супроводжуючих документів відображено і в самій міжнародній залізничній накладній. Вказує, що відповідно до умов договору саме на позивача покладається обов'язок щодо організації перевезення. Жодних претензій щодо заповнення накладної ТОВ "Метрудтранс" пред'явлено не було як під час заповнення накладної, перевезення вантажу і в подальшому також (а.с.111-115).

Представник позивача в судовому засіданні 15.05.2018 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просив суд оголосити перерву для подання додаткових доказів.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 30.03.2018 №282 та запереченні на відповідь на відзив від 07.05.2018 №420 (а.с.72-78; 111-115).

В судовому засіданні 16.05.2017 оголошено перерву до 17.05.2018 для надання можливості позивачу подати додаткові докази.

17.05.2018 від позивача на адресу суду надійшло клопотання від 16.05.2018 №МРТ-4718 про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: копію додатку №1 від 16.01.2016 до договору на ТЕО №МРТ-114 від 28.12.2015, листа №70 від 20.01.2016 та принт-скрін з електронної пошти позивача.

Вказані документи долучено судом до матеріалів справи.

Представники сторін в судове засідання 17.05.2018 не з'явились, про причину неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 28.12.2015 між ТОВ Метрудтранс" (експедитор, позивач) та ДП "Житомирське лісове господарство" (клієнт, відповідач) укладено договір на ТЕО №МРТ-114 (далі - договір), за умовами якого, експедитор зобов'язався, за винагороду, за дорученням і за рахунок клієнта, організувати перевезення експортно-імпортних і внутрішніх вантажів залізничним транспортом по території України, Росії, а також інших держав СНД в обсягах та за напрямками згідно заявки клієнтів.(п.1.1 договору) (а.с. 12-17).

Пунктом 3.2 договору передбачено, що клієнт зобов'язаний у суворій відповідності з інструкціями експедитора, під час оформлення перевізних документів, вносити у відповідні графи залізничних накладних відповідні дані. Відповідальність за можливі додаткові витрати, викликані неправильним оформленням перевізних документів, покладається на клієнта, за умови належних інструкцій експедитора.

Відповідно до п.3.6 договору, клієнт зобов'язаний оплачувати послуги експедитора з організації перевезення і транспортно експедиторське обслуговування (ТЕО) вантажів за узгодженими ставками, а також додаткові витрати невраховані при узгодженні договірної ставки, яки виникли на шляху прямування вантажу при наданні експедитором рахунку і документів, що підтверджують такі витрати.

Клієнт оформляє накладні СМГС у суворій відповідності з інструкціями та порядком, зазначеним експедитором. Клієнт забезпечує наявність в комплекті з накладними СМГС документів (рахунок-фактура), пакувальний лист, сертифікати, карантинні дозволи та інше), необхідних у разі виконання митних та інших процедур на прикордонних станціях (п.3.11 договору).

У пункті 4.3 договору визначено, що клієнт перераховує на поточний рахунок експедитора суму, яка включає в себе відшкодування витрат експедитора, експедиційне обслуговування, винагорода експедитора з нарахуванням на ці суми ПДВ за нормативними ставками.

На виконання умов договору, 17.02.2016 експедитор надав клієнту послуги з організації перевезення вантажу, на підставі чого 17.02.2016 ДП "Житомирське лісове господарство", як вантажовідправник, за накладними №425702 та №425710 відправив зі станції Житомир Південно-Західної залізниці на станцію Дорнешти ЧФР вагони №68803170 та № 63648398 з вантажем колоди із сосни (а.с. 101-102).

25.02.2016 на станції Вадул-Сірет Львівської залізниці складено акт загальної форми №312 про затримання о 16год.20хв. вагонів №68803170 та №63648398, у зв'язку з відсутністю фітосанітарного сертифікату на вантаж, який перевозився у них на підставі накладної №425710 від 17. 02.2016 (а.с.48).

04.03.2016 складено акт загальної форми № 360 з якого вбачається, що новою поштою було надіслано фітосанітарний сертифікат, у зв'язку з чим вагони №68803170 та №63648398 можуть слідувати до станції призначення та відповідачем нараховано додаткові збори в загальному розмірі 16428,40грн (плата за користування вагонами - 9794,60грн, плата за зберігання вантажів - 5941,90грн, плата за маневрові роботи - 585,80грн, телегр. збір - 105,10грн) (а.с.49).

Позивач зазначає, що 12.04.2016 складено протокол оперативної наради при начальнику станції Житомир в якому встановлено, що 17.02.2016 при прийнятті вагонів до перевезення оформлення документів виконував товарний касир та до документів додано повний комплект супровідних документів в тому числі оригінали фітосанітарних сертифікатів №75/07-011/ВХ-540808 та №75/07-011/ВХ-540809. Нарада постановила, що вини працівників станції Житомир в затримці вагонів по станції Вадул-Сирет не вбачається; втрата сертифікатів могла виникнути на шляху прямування.

ПАТ "Укрзалізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" листом №ЦТЛ-10/2334 від 19.08.2016 повідомила позивача про проведення коригування платежів та віднесення на рахунок позивача додаткових зборів та платежів, пов'язаних із затриманням вагонів на загальну суму 16428,40 грн (а.с.18).

З виписки з особового рахунку ТОВ "Метрудтранс" станом на 01.09.2016 вбачається, що з рахунку позивача 29.08.2016 ПАТ "Укразалізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" списано грошові кошти у сумі 16428,40грн (а.с.50-52).

31.08.2016 ПАТ "Укрзалізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" склала коригування №8 до акту наданих послуг №2 від 29.02.2016, згідно з яким у зв'язку з уточненням наданих послу по організації перевезення вантажів, які були надані у період 3 01 по 29 лютого 2016 року, вартість наданих послуг з ПДВ становить 16428,42грн (а.с.53). Позивач не погодився із сумою коригувань та здійснив відповідний запис у коригуванні №8 до акту наданих послуг №2 від 29.02.2016 .

В подальшому, з метою захисту порушених прав позивач звернувся до Господарського суду м.Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" про стягнення безпідставно списаних коштів.

Рішенням Господарського суду м.Києва від 20.06.2017 у справі №910/7125/17, яке набрало законної сили, ТОВ "Метрудтранс" відмовлено у задоволенні позову (а.с.55-58).

Рішення суду обґрунтоване тим, що під час затримки вагонів №68803170 та №63648398 залізницею встановлено відсутність фітосанітарних сертифікатів, у зв'язку з чим з рахунку позивача списано відповідні кошти.

21.02.2018 позивач звернувся до вантажовідправника - ДП "Житомирське лісове господарство" з претензією №МРТ-4505 від 20.02.2018, в якій запропонував в добровільному порядку, протягом 7 календарних днів з моменту отримання претензії, сплатити на користь експедитора суму додаткових витрат у розмірі 16428,40грн (а.с.60-63).

Однак, відповідач залишив претензію позивача без відповіді та реагування.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до п.3.6, п.4.3 договору ТЕО №МРТ-114 від 28.12.2015 обов'язок сплати суми додаткових зборів, пов'язаних з перевезенням вантажу, які виникли внаслідок затримки вагонів у зв'язку з відсутністю фітосанітарних сертифікатів та включених до перевізних документів, покладається на клієнта, тобто ДП "Житомирське лісове господарство".

За вказаних обставин, ТОВ "Метрудтранс" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення з відповідача 16428,40грн додаткових витрат, понесених позивачем та пов'язаних із затриманням вагонів з вини ДП "Житомирське лісове господарство".

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, з огляду на наступне.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача додаткових зборів у розмірі 16428,40грн, списаних з рахунку ТОВ "Метрудтранс" та пов'язаних з перевезенням вантажу, які виникли внаслідок затримки вагонів у зв'язку з відсутністю фітосанітарних сертифікатів.

При розгляді даного спору суд виходить з того, що правовідносини, які виникли між сторонами ґрунтуються на укладеному між ТОВ Метрудтранс" та ДП "Житомирське лісове господарство" (клієнт, відповідач) договорі ТЕО №МРТ-114 від 28.12.2015, який за правовою за правовою природою є господарським договором про надання транспортно-експедиційних послуг.

Статтею 3 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" унормовано, що відносини в галузі транспортно-експедиторської діяльності регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, законами України "Про транспорт", Законом України "Про зовнішньоекономічну діяльність", цим Законом, іншими законами, транспортними кодексами та статутами, а також іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

Згідно статті 1 вказаного Закону, транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування; експедитор є суб'єктом господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиційних послуг, визначених договором транспортного експедирування, а транспортно-експедиторською послугою є робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень.

Згідно зі статтею 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організовувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Частиною 1 статті 316 Господарського кодексу України визначено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов'язань, пов'язаних із перевезенням. Зокрема, на експедитора покладаються обов'язки з організації та виконання послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Статтею 924 ЦК України встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Так, на підставі укладеного між сторонами договору на ТЕО №МРТ-114 від 28.12.2015 експедитором 17.02.2016 було надано послуги з організації перевезення вантажу за накладними №425702 та №425710.

Враховуючи, що місцем доставки вантажу, який направлявся відповідачем у вагонах №68803170 та №63648398 , визначено станцію Дорнешти, Румунія, суд дійшов висновку, що перевезення вантажу за вищевказаними накладними здійснювалось у міжнародному залізничному сполученні.

Згідно із п.1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №863/5084, на кожне відправлення вантажу відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну).

Відповідно до п.6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ч.4 ст.308 Господарського кодексу України у разі якщо для здійснення перевезення вантажу законодавством або договором передбачено спеціальні документи (посвідчення), які підтверджують якість та інші властивості вантажу, що перевозиться, вантажовідправник зобов'язаний передати такі документи перевізникові разом з вантажем.

Відповідно до абз.7 п.1.2. Правил оформлення перевізних документів до накладної можуть додаватися додаткові супровідні документи та документи дозвільного характеру на відправлення вантажу контролюючих органів, необхідність одержання яких передбачена законами України.

Згідно із п.32 Правил приймання вантажів до перевезення вантажів, які згідно з чинним законодавством підлягають фітосанітарному контролю, здійснюється відповідно до фітосанітарних заходів, визначених Законом України "Про карантин рослин".

Вимога ч.1 ст.46 Закону України "Про карантин рослин" щодо здійснення експорту об'єктів регулювання, включених до переліку об'єктів регулювання для цілей експорту, в супроводженні оригіналу фітосанітарного сертифікату, розповсюджується також й на деревину паливну.

За змістом ч.2, 3, 13 ст.46 Закону України "Про карантин рослин" фітосанітарний сертифікат видається державним фітосанітарним інспектором не раніше, ніж за 14 діб до дати переміщення об'єктів регулювання на підставі проведених фітосанітарних процедур. Державний фітосанітарний інспектор зобов'язаний видати заявнику фітосанітарний сертифікат чи прийняти рішення про відмову у його видачі протягом 24 годин після завершення завантаження транспортного засобу. Завершення завантаження транспортного засобу фіксується шляхом направлення власником вантажу або уповноваженою ним особою письмового повідомлення про початок завантаження транспортного засобу до відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері карантину рослин, із зазначенням інформації про транспортний засіб, вантаж, запланований час та дату завершення завантаження. Фітосанітарнй сертифікат повинен мати серійний номер та відповідати типовим сертифікатам міжнародних організацій і в разі потреби містити додаткову декларацію, визначену країною призначення.

За змістом §1, §4 ст.22 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - УМВС) відправник зобов'язаний додати до накладної супровідні документи, необхідні для виконання митних та інших правил на всьому шляху проходження вантажу, а також у випадку необхідності сертифікат і специфікацію. Всі супровідні документи, які додаються відправником до накладної, повинні бути ним названі в накладній в графі "Документи, додані відправником". Якщо відправником не будуть додані до накладної документ, який дає право на вивезення вантажу за кордон, то він зобов'язаний в накладній в графі "Особливі заяви відправника" вказати назву документа, його номер і дату видачі, а також митницю, до якої він направив цей документ. Якщо відправником не будуть додані до накладної сертифікат або специфікація, він повинен зробити в накладній в графі "Документи, додані відправником" відмітку про те, що додання таких документів не вимагається. Якщо відправник не виконає вимоги даного параграфу, то станції відправлення повинна відмовити в прийнятті вантажу до перевезення.

Отже, згідно з приписами чинного законодавства на вантаж, який перевозився у вагонах №68803170 та №6364398, мали бути оформлені та додані до накладних ЦИМ/СМГС №425702 та №425710 фітосанітарні сертифікати.

Згідно із абз.1, 2 п.1.6. Правил оформлення перевізних документів перевізні документи, оформлені відправником в паперовому вигляді, перевіряються начальником станції або уповноваженим ним працівником станції у разі надання згоди на навантаження на місцях загального користування. Перевіркою встановлюються: наявність плану (місячного або додаткового) на перевезення, відсутність заборон і обмежень у даному напрямку перевезення, правильність заповнення бланків перевізних документів відповідно до правил оформлення перевізних документів, наявність зазначених відправником у графі 9 "Документи, що додані відправником" додаткових супровідних документів та документів дозвільного характеру на відправлення вантажу контролюючих органів, необхідність одержання яких передбачено законами України. Перед укладенням договору перевезення за результатами такої перевірки начальник станції або уповноважений ним працівник станції проставляє свій підпис (із зазначенням дня, місяця і року) у графі 57 "Увезення дозволено. Навантаження призначено на".

Із залізничних накладних ЦИМ/СМГС №№425702, 425710 вбачається, що графа 20 "наименование груза" заповнена наступним чином: "бревна из сосны обыкновенной вида "Pinus sylvestris L, необработанные, с удаленной или неудаленной корой или заболонью или грубо брусованные или небрусованные" Погрузка без прокладок с согласия получателя. 1. фитосанитарный сертификат, 2. радиологический сертификат, 3. сертификат происхождения, 4. счет-фактура, 5. спецификация".

Пунктом 3.11 договору на ТЕО №МРТ-114 від 28.12.2015 сторони також погодили, що клієнт оформляє накладні СМГС у суворій відповідності з інструкціями та порядком, зазначеним експедитором. Клієнт забезпечує наявність в комплекті з накладними СМГС документів (рахунок-фактура), пакувальний лист, сертифікати, карантинні дозволи та інше), необхідних у разі виконання митних та інших процедур на прикордонних станціях.

Відтак, факт прийняття залізницею до перевезення вантажу, навантаженого відповідачем у вагони №68803170, №63648398, підтверджує наявність всіх документів, зазначених відправником у графі 20 "наименование груза" накладних ЦИМ/СМГС №425702 та № 425710.

Крім того, рішенням Господарського суду м.Києва від 20.06.2017 у справі №910/7125/17 за позовом ТОВ "Метрудтранс" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" про стягнення 20398,12грн, яке позивач не оскаржив та яке набрало законної сили встановлено факт додання відповідачем до накладних ЦИМ/СМГС №425702 та №425710 від 17.02.2016 фітосанітарних сертифікатів, що підтверджується протоколом оперативної наради від 12.04.2016, в якому станція відправлення Житомир підтвердила, що 17.02.2016 при прийнятті вагонів до перевезення оформлення документів виконував товарний касир та до документів додано повний комплект супровідних документів в тому числі оригінали фітосанітарних сертифікатів №75/07-011/ВХ-540808 та №75/07-011/ВХ-540809. Нарада постановила, що вини працівників станції Житомир в затримці вагонів по станції Вадул-Сирет не вбачається; втрата сертифікатів могла виникнути на шляху прямування.

При цьому слід зазначити, що затримка вагонів відбулась не через неправильне, неточне чи неповне зазначення відомостей у залізничних накладних №425702 та №425710 від 17.02.2016 щодо перевізних документів, а внаслідок відсутності примірників фітосанітарних сертифікатів №75/07-011/ВХ-540808 та № 75/07-011/ВХ-540809, про що залізницею і було складено акт загальної форми №312 від 25.02.2016.

Частиною 4 ст.75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, матеріалами справи підтверджується подання відповідачем разом з накладними ЦИМ/СМГС №425702 та №425710 від 17.02.2016 доданих до них фітосанітарних сертифікатів на вантаж, завантажений у вагони №68803170 та №63648398 під час оформлення відправки та відправлення вагону.

Слід також відмітити, що пунктом 3.2 договору сторони погодили, що клієнт зобов'язаний у суворій відповідності з інструкціями експедитора, під час оформлення перевізних документів, вносити у відповідні графи залізничних накладних відповідні дані. Відповідальність за можливі додаткові витрати, викликані неправильним оформленням перевізних документів, покладається на клієнта, з а у м о в и н а л е ж н и х і н с т р у к ц і й е к с п е д и т о р а.

Відтак, саме на позивача покладено обов'язок в частині організації перевезення та надання відповідних інструкцій під час оформлення клієнтом перевізних документів.

Однак, позивачем не подано документів, які свідчать, що під час заповнення залізничних накладних або під час перевезення вантажу експедитором заявлялись претензії до клієнта в частині невідповідності даних внесених у перевізні документи.

Долучений позивачем до матеріалів лист №70 від 20.01.2016, адресований директору ДП "Житомирський лісгосп" суд не розцінює як інструкцію по заповненню перевізних документів, оскільки в ньому зазначено, що ТОВ "Метрудтранс" не несе відповідальності за простій вагонів у випадку заповнення накладних не у відповідності до інструкції, а також у випадку відсутності документів, необхідних для виконання митних та інших правил, які можуть призвести до затримки вагонів на прикордонних та інших станціях (а.с.126).

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до змісту п.3 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст. 13, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1 ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

Приймаючи до уваги, що матеріалами справи підтверджується, що відповідач на момент передачі вантажу у вагони №68803170 та №63648398 разом з накладними ЦИМ/СМГС №425702 та №425710 від 17.02.2016 на станції Житомир для відправлення вагонів до місця призначення надав всі супровідні документи, тому суд приходить до висновку, що немає вини відповідача у відсутності фітосанітарного сертифікату, яке виявлено на станції Вадул-Сірет.

А відтак, відсутні підстави для стягнення з відповідача нарахованих позивачу платежів за час затримки вагону.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги є безпідставними, а тому в задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Судовий збір у розмірі 1762,00грн покладається на позивача відповідно до п.2 ч.4 ст.129 ГПК України.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 22.05.18

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - до справи;

2, 3 сторонам (рек. з пов.)