ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

24.05.2018р. Справа № 905/951/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В. розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніон бізнес груп» () до Приватного підприємства «Главторг» () про видачу судового наказу за вимогою про стягнення інфляційних, 3% річних та витрат на професійну правничу допомогу,-

ВСТАНОВИВ

21 травня 2018 року до Господарського суду Донецької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніон бізнес груп» до Приватного підприємства «Главторг» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за ОСОБА_1 купівлі-продажу № 06 від 04.01.2016 у розмірі 75000 грн., інфляційних втрат у розмірі 19331 грн. 13 коп., 3% річних у розмірі 4475 грн. 72 коп. витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. та судового збору за подання заяви в розмірі 176 грн. 20 коп..

Заяву обґрунтовано неналежним виконанням боржником ОСОБА_1 купівлі-продажу № 06 від 04.01.2016 в частині розрахунку за отриманий товар в повному обсязі.

Судом задоволено заяву про видачу судового наказу в частині стягнення 75000 грн. грн. заборгованості за ОСОБА_1 купівлі-продажу № 06 від 04.01.2016, про що судом 24.05.2018 видано відповідний судовий наказ.

Заявником, крім суми заборгованості за договором у сумі основного боргу, заявлено також вимогу про стягнення інфляційних втрат у розмірі 19331 грн. 13 коп., 3% річних у розмірі 4475 грн. 72 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн.

Розглянувши подану заявником заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу в частині стягнення 3 % річних, інфляційних втрат та витрат на професійну правничу допомогу з таких підстав.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, проценти та інфляційні втрати, передбачені ст.625 Цивільного кодексу України, становлять особливий компенсаційний вид відповідальності.

Таким чином, передбачене законом право кредитора вимагати сплати індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних затрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору, а відтак не є основним зобовязанням за договором, а є заходом відповідальності за порушення зобовязань, та у випадку їх належного обґрунтування та розрахунку вказані суми можуть бути стягнуті з боржника в порядку позовного провадження, оскільки в порядку наказного провадження можливо стягнути лише неоспорювану заборгованість.

Крім того, заявлені ТОВ «Юніон бізнес груп» витрати на професійну правничу допомогу теж не відносяться до складу основного зобовязання за ОСОБА_1 купівлі-продажу № 06 від 04.01.2016, укладеного між заявником та ПП «Главторг».

За приписами ч. 1 п. 3 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу;

З огляду на викладене, оскільки заявником заявлено вимоги в частині стягнення 3 % річних, інфляційних втрат та витрат на професійну правничу допомогу , які не відповідають вимогам статті 148 Господарського процесуального кодексу України, але можуть бути розглянуті окремо в позовному провадженні, суд дійшов висновку про у видачі судового наказу в цій частині.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.3-6 ч.1 ст.152 цього Кодексу в частині вимог про стягнення з боржника 3 % річних, інфляційних втрат та витрат на професійну правничу допомогу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до частини 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Керуючись статтями 150, 152 - 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніон бізнес груп» () у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Приватного підприємства «Главторг» () інфляційних втрат у розмірі 19331 грн. 13 коп., 3% річних у розмірі 4475 грн. 72 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн.

Ухвала набрала чинності з моменту її підписання 24.05.2018р. та може бути оскаржена в порядку, передбаченому параграфом 1 глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Е.В. Зекунов