номер провадження справи 34/37/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.05.2018 Справа № 908/1034/15-г

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі Лінчук А.В.

За участю представників:

представник стягувача (скаржника) - Гончарова Я.М., довіреність № 22/637 від 03.11.2017 р.;

представник боржника (відповідача) - не з'явився;

представник Комунарського ВДВС - Лаврова К.А., довіреність № 01-16.3-43 від 03.08.2017 р.

Розглянувши у судовому засіданні скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 50) на дії Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у справі № 908/1034/15-г

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 50, скорочено РВ ФДМУ по Запорізькій області);

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Калугіна Юрія Леонідовича (69118, АДРЕСА_1, скорочено ФОП Калугін Ю.Л.);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Запорізький національний технічний університет (69063, м. Запоріжжя, вул. Жуковського, буд. 64, скорочено ЗНТУ);

про стягнення неустойки

За участю Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, 16)

ВСТАНОВИВ:

14.05.2018 р. до господарського суду Запорізької області у порядку ст. 340 ГПК України надійшла скарга (вих. № 10-22-02392 від 11.05.2018 р.) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області на дії Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2018 р., враховуючи закінчення терміну повноважень судді-доповідача у цій справі Науменка А.О., скаргу передано для розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.05.2018 р. скаргу у справі № 908/1034/15-г прийнято до розгляду суддею Ярешко О.В., поновлено скаржнику строк на подання скарги, розгляд скарги призначено на 24.05.2018 р., у судове засідання викликано стягувача, боржника і державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

У судове засідання 24.05.2018 р. з'явилися представник скаржника (стягувача) та державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Боржник (відповідач) у судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду скарги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні 24.05.2018 р. скаргу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини ухвали, повідомлено, що повний текст ухвали буде складений та підписаний 29.05.2018 р.

Представник скаржника у судовому засіданні підтримав свої вимоги, викладені в скарзі. В обґрунтування посилається на те, що 20.12.2017 р. отримав постанову від 31.08.2017 р. Томаківського районного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області про повернення виконавчого документу (наказу № 908/1034/15-г про стягнення неустойки у сумі 2747,93 грн.) стягувачу. Регіональним відділенням листом від 12.01.2018 р. направлено до Комунарського ВДВС міста Запоріжжя заяву про відкриття виконавчого провадження з дотриманням усіх вимог законодавства України. 26.01.2018 р. від Комунарського ВДВС отримано повідомлення державного виконавця Лаврової К.А. від 18.01.2018 р. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у зв'язку з пропущенням строків пред'явлення виконавчого документа до виконання. Вважає, що державним виконавцем при винесенні вказаного повідомлення порушені положення ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки строк пред'явлення наказу переривався відповідно до ч. 4 ст. 12 даного Закону, стягувачем строк не пропущений. Просив скаргу задовольнити, визнати неправомірним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 18.01.2018 р., яке прийнято державним виконавцем Лавровою Катериною Анатоліївною Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, по виконанню наказу господарського суду Запорізької області від 21.04.2015 р. № 908/1034/15-г про стягнення з фізичної особи-підприємця Калугіна Юрія Леонідовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області неустойки у сумі 2747,93 грн., і зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії по виконанню наказу господарського суду Запорізької області від 21.04.2015 р. № 908/1034/15-г у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

У судовому засіданні 24.05.2018 р. представник скаржника надав до матеріалів справи копію супровідного листа Томаківського районного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 31.08.2017 р. № 3089/13.43-47 разом із яким була отримана постанова від 31.08.2017 р. про повернення виконавчого документу та копію конверту, в якому надійшли вказані документи стягувачу.

Представник Комунарського ВДВС проти задоволення скарги заперечив, вважав скаргу необґрунтованою. Згідно з усними поясненнями представника, наданими у судовому засіданні, державному виконавцю при винесенні оскаржуваного повідомлення було невідомо про отримання Регіональним відділенням постанови Томаківського районного ВДВС саме 20.12.2017 р., оскільки ані супровідного листа, ані конверту, в якому надійшла постанова, стягувач державному виконавцю не подав. Просив відмовити в задоволенні скарги.

Як слідує з матеріалів справи, рішенням господарського суду Запорізької області від 06.04.2015 р. у справі № 908/1034/15-г позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області задоволений, стягнуто з Фізичної особи - підприємця Калугіна Юрія Леонідовича на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області неустойку в сумі 2747 грн. 93 коп. шляхом перерахування грошових коштів до державного бюджету Комунарського району; стягнуто з Фізичної особи - підприємця Калугіна Юрія Леонідовича в доход Державного бюджету України 1827 грн. судового збору.

21.04.2015 р. на виконання зазначеного рішення судом видані окремо два накази: про стягнення неустойки та про стягнення судового збору.

Постановою державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ (ВП № 48190639) від 21.07.2015 р., за заявою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, відкрите виконавче провадження з виконання наказу № 908/1034/15-г про стягнення з ФОП Калугіна Ю.Л. на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області 2747,93 грн.

Постановою державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ (ВП № 48190639) від 11.12.2015 р. виконавче провадження з примусового виконання зазначеного вище наказу закінчено; виконавчий документ, згідно з мотивувальною частиною постанови, направлений за місцем знаходження майна боржника.

Постановою державного виконавця ВДВС Томаківського РУЮ від 20.07.2016 р. наказ № 908/1034/15-г повернутий стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області звернулося до Томаківського РВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області з заявою від 01.09.2016 р. про відкриття виконавчого провадження за наказом № 908/1034/15-г про стягнення 2747,93 грн. неустойки.

Постановою начальника відділу Томаківського РВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 31.08.2017 р. наказ № 908/1034/15-г повернутий стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». У мотивувальній частині постанови зазначено, що у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо з'ясувати місце проживання (перебування) боржника - фізичної особи; майно боржника, на яке можливо звернути стягнення, за адресою, вказаною у виконавчому документі, відсутнє.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області звернулося до Комунарського ВДВС міста Запоріжжя з заявою від 12.01.2018 р. вих. № 11-22-00271 «про примусове виконання рішення», відповідно до якої просило прийняти до виконання наказ № 908/1034/15-г від 21.04.2015 р. про стягнення неустойки у сумі 2747,93 грн.

18.01.2018 р. державним виконавцем Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Лавровою К.А. прийнято повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у зв'язку з пропущенням пред'явлення виконавчого документа до виконання. Повідомлення прийнято на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскаржуючи дії державного виконавця, Регіональне відділення звернулося до начальника Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області з відповідною скаргою від 07.02.2018 р. вих. № 11-22-00770, просило винести постанову про скасування повідомлення.

Постановою начальника Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 22.02.2018 р. скарга залишена без задоволення.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області звернулося до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з відповідною скаргою.

Листом від 19.04.2018 р. начальника Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області повідомлено стягувача, що ним був пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 12 вказаного Закону виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Враховуючи, що стягувачем за наказом № 908/1034/15-г про стягнення 2747,93 грн. неустойки є державний орган (Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області), вказаний наказ має бути пред'явлений до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 4 даної статті строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред'явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як встановлено судом під час розгляду скарги, виконавчий документ (наказ № 908/1034/15-г про стягнення 2747,93 грн. неустойки) був повернутий стягувачу постановою начальника відділу Томаківського РВДВС від 31.08.2017 р. Разом з тим, дана постанова була направлена стягувачу, як вбачається з поштового конверту, - 13.12.2017 р., разом із супровідним листом від 31.08.2017 р. вих. № 3089/13.43-47 та отримана Регіональним відділенням (стягувачем) 20.12.2017 р. за вх. № 11/06555, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Регіонального відділення на супровідному листі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Оригінали постанови Томаківського ВДВС, супровідного листа та конверту оглядалися судом у судовому засіданні.

Таким чином, строк пред'явлення наказу 908/1034/15-г про стягнення 2747,93 грн. неустойки до виконання після переривання, відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», становить - до 20.03.2018 р. включно.

Відповідно, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області не був пропущений строк для пред'явлення до виконання Комунарському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області наказу 908/1034/15-г про стягнення 2747,93 грн. неустойки.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як верховенство права та обов'язковості виконання рішень (ст. 2 Закону).

Згідно приписів ст. 26 вказаного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, визначено, що заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа та квитанцією про сплату авансового внеску, крім випадків, коли стягувач звільняється від сплати авансового внеску відповідно до частини другої статті 26 Закону та у разі виконання рішення Європейського суду з прав людини. До заяви про примусове виконання рішення, яка подається представником стягувача, додається документ, що підтверджує його повноваження.

Як встановлено судом, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області при пред'явленні наказу № 908/1034/15-г до виконання були надані усі документи, визначені Законом України «Про виконавче провадження» та вказаною Інструкцією.

Статтею 18 даного Закону визначено обов'язок виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, відповідно до ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Конституцією України, яка є Основним Законом України, визначено, що основними засадами судочинства є обов'язковість судового рішення (ст. 129). Аналогічний припис міститься у ст.ст. 2, 326 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 р. № 16-пр/2009 виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішенні суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі ст. 1 Конституції України Україна є правовою державою, обов'язковість виконання судових рішень є обов'язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень п. 20 ч. 1 ст. 106, ч. 1 ст. 111-13 ГПК України у взаємозв'язку з положеннями п. 2, 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

У рішенні від 17 травня 2005 р. у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграфу 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013 Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 р. зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З наведених приписів Конституції України та рішень Конституційного Суду України вбачається декларування нашою державою права кожного, на чию користь ухвалено судове рішення, на його виконання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина «судового розгляду».

Разом з тим, право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (пункт 33 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жовнер проти України» № 56848/00).

Невиконання рішення суду на користь заявника або заявниці становить втручання в право на мирне володіння своїм майном, як це визначено у першому реченні п. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод (пункт 14 Рішення Європейського суду з прав людини справа «Шульга проти України»).

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони, яка поважає верховенство права, дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справах "Горнсбі проти Греції", "Бурдов проти Росії", "Ясіун'єне проти Литви", "Руйану проти Румунії", "Совтрансавто-Холдинг" проти України", "Шмалько проти України").

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Агрокомплекс проти України» міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Тобто, практика Європейського суду з прав людини однозначно свідчить про те, що невід'ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Регіональне відділення, користуючись своїм правом, до звернення до господарського суду з даною скаргою, оскаржив начальнику Комунарського відділу державної виконавчої служби повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу. У скарзі від 07.02.2018 р. вказав, що постанова Томаківського РВДВС була отримана Регіональним відділенням 20.12.2017 р.

Разом з тим, постановою начальника Комунарського ВДВС скарга була залишена без задоволення, зазначено: «згідно матеріалів виконавчого провадження № 55566422 встановлено, відмітка про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» Томаківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 31.08.2017 року, таким чином виконавчий документ повинен бути пред'явлений до виконання протягом трьох місяців з дня повернення виконавчого документа стягувачу, тобто до 30.11.2017 включно».

За результатами пошуку виконавчих проваджень стосовно боржника ФОП Калугіна Ю.Л. в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, доступ до якої є відкритим, (здійсненим станом на день розгляду скарги та роздрукованим станом на день підготовки повного тексту ухвали), органом ДВС виконавчого провадження № 55566422 є Комунарський ВДВС м. Запоріжжя, а не Томаківський РВДВС.

У судовому засіданні 24.05.2018 р. представник Комунарського ВДВС надав до матеріалів справи копії матеріалів ВП 55566422, у якому відсутні документи Томаківського ВДВС.

На копії наказу № 908/1034/15-г, який міститься у матеріалах виконавчого провадження № 55566422, остання відмітка ДВС про повернення - 31.08.2016 р.

Таким чином, начальник Комунарського ВДВС формально поставився до розгляду скарги Регіонального відділення не перевіривши дату отримання стягувачем наказу, хоча про цю дату було зазначено у скарзі.

Підсумовуючи наведене вище, суд зазначає, що при розгляді скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області судом було встановлено, що остаточне судове рішення - рішення господарського суду Запорізької області від 06.04.2015 р. у справі № 908/1034/15-г, яке набрало законної сили 21.04.2015 р., залишається невиконаним та на користь державного органу (одержувач: державний бюджет Комунарського району м. Запоріжжя) з боржника не стягнуті грошові кошти.

Ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок («Іммобільяре Саффі проти Італії», заява N 22774/93, параграф 66, ЄСПЛ 1999-V).

У рішенні Європейського суду з прав людини «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява N 40450/04) наголошено, що відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання (рішення у справі "Бурдов проти Росії", N 59498/00, ECHR 2002-III). Суд вважає, що заявникові не можна було дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (рішення у справі Войтенка, п. 53).

З метою недопущення невиконання рішення господарського суду Запорізької області від 06.04.2015 р. у справі № 908/1034/15-г, на виконання якого судом виданий наказ від 21.04.2015 р., враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне визнати неправомірним повідомлення державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Лаврової Катерини Анатоліївни про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 18.01.2018 р.

Згідно ч. 2 ст. 343 ГПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У скарзі Регіональне відділення просить зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії по виконанню наказу господарського суду Запорізької області від 21.04.2015 р. № 908/1034/15-г у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 343 ГПК України суд вважає за необхідне конкретизувати, яким саме чином державному виконавцю слід усунути порушення: зобов'язати державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області провести виконавчі дії по виконанню наказу господарського суду Запорізької області від 21.04.2015 р. № 908/1034/15-г у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", а саме: прийняти до виконання наказ господарського суду Запорізької області від 21.04.2015 р. № 908/1034/15-г про стягнення з фізичної особи-підприємця Калугіна Юрія Леонідовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області неустойки у сумі 2747,93 грн..

На підставі викладеного вище, скарга Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області судом задовольняється.

Керуючись ст.ст. 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу (вих. № 10-22-02392 від 11.05.2018 р.) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області на дії Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області задовольнити.

Визнати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 18.01.2018 р., яке прийнято державним виконавцем Лавровою Катериною Анатоліївною Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, по виконанню наказу господарського суду Запорізької області від 21.04.2015 р. № 908/1034/15-г про стягнення з фізичної особи-підприємця Калугіна Юрія Леонідовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області неустойки у сумі 2747,93 грн., неправомірним.

Зобов'язати державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області провести виконавчі дії по виконанню наказу господарського суду Запорізької області від 21.04.2015 р. № 908/1034/15-г у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", а саме: прийняти до виконання наказ господарського суду Запорізької області від 21.04.2015 р. № 908/1034/15-г про стягнення з фізичної особи-підприємця Калугіна Юрія Леонідовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області неустойки у сумі 2747,93 грн..

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку та строк, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.05.2018 р.

Суддя О.В. Ярешко