УХВАЛА

29 травня 2018 року м. ТернопільСправа № 921/275/17-г/16
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

при секретарі судового засідання: Онуфрієнко М.П.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні: Скаргу № 602 від 16.05.2018 (вх.№11095 від 16.05.2018) заявника: Приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз", вул. Шептицького, 20, м. Тернопіль.

стягувач: ПАТ НАК "Нафтогаз України", вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ,

орган ДВС: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, 04114, м.Київ, вул.Городецького,13.

на: дії органів ДВС

по справі №921/275/17-г/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001

до відповідача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз", вул. Шептицького, 20, м. Тернопіль, 46008

про: стягнення заборгованості в сумі 82 470 426, 59 грн. у тому числі: основний борг в сумі 76 636 618, 42 грн., пеня в сумі 5 461 437, 47 грн., три проценти річних в сумі 372370,70 грн.

За участю представників:

боржника: ОСОБА_1-юрист, довіреність №5 від 10.04.2018

стягувача: ОСОБА_2- головний юрисконсульт, довіреність №14-174 від 23.10.2017

орган ДВС: не зявився

Суть справи.

16.05.2018 до господарського суду Тернопільської області надійшла Скарга № 602 від 16.05.2018 Приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз", вул. Шептицького, 20, м. Тернопіль, в якій просить суд:

- поновити строк для звернення зі скаргою до суду та прийняти скаргу до розгляду;

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України ОСОБА_3 в частині накладення арешту на кошти ПАТ Тернопільміськгаз, що знаходяться на поточному рахунку №1733 у філії АТ Укрексімбанк, м. Тернопіль, які використовуються для виплати заробітної плати та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПАТ Тернопільміськгаз та сплати інших обов'язкових платежів шляхом винесення постанови про арешт коштів ВП № 55575117 від 21.02.2018;

- зобов'язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України ОСОБА_3 скасувати постанову Про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 55575117 від 21.02.2018 в частині накладення арешту на грошові кошти, які використовуються для виплати заробітної плати, здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПАТ Тернопільміськгаз та сплати інших платежів до бюджету України, що знаходяться на поточному рахунку №1733 у філії АТ Укрексімбанк, м.Тернопіль.

Ухвалою суду від 17.05.2018 поновлено приватному акціонерному товариству "Тернопільміськгаз" строк для подання Скарги № 602 від 16.05.2018 до суду, прийнято останню до розгляду та призначено судове засідання по розгляду Скарги на 29 травня 2018 року на 10 год. 00 хв.

В судове засідання 29.05.2018 представник ПАТ Тернопільміськгаз (скаржник) з'явився, заявлені у скарзі вимоги підтримав в повному обсязі.

29.05.2018 від представника ПАТ Тернопільміськгаз поступило Клопотання про доручення до матеріалів справи документів згідно додатку.

В судове засідання 29.05.2018 представник Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"(стягувач) з'явився та заперечив проти Скарги з підстав зазначених у Запереченні на скаргу на дії державного виконавця (в порядку ст.42 ГПК України) №14/5-1710В від 25.05.18.

29.05.2018 від стягувача до матеріалів справи поступили Заперечення на скаргу на дії державного виконавця (в порядку ст.42 ГПК України) №14/5-1710В від 25.05.18, в яких зазначається,що скарга боржника є безпідставною та необґрунтованою, доводи боржника викладені у скарзі, суперечать нормам матеріального права, у звязку з чим скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного,зокрема:

-згідно з главою 10 «Порядок виконання банками заходів щодо арешту коштів на рахунках клієнтів» Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій постановою Правління Національного банку від 21.01.04 №22, постанова про арешт коштів державного виконавця виконується безпосередньо банком;

-вказане кореспондується з ч.3 ст.52 Закону Україхни «Про виконавче провадження», якою визначено, що банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів,що знаходяться на таких рахунках (із спеціальним режимом використання), зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках;

-з цієї норми вбачається, що контроль за накладенням арешту та списанням коштів з таких рахунків має здійснюватись фінансова установа;

-стягувач об'єктивно вважає, що Боржником не надано належних та допустимих доказів, які доводять, що зазначені у скарзі рахунки використовуються боржником виключно для виплати заробітної плати та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників (боржником до вказаної скарги докази використання поточного рахунка №733 у філії АТ «Укрексімбанк» м.Тернопіль виключно для виплати заробітної плати працівникам та здійснення пов'язаних з цією виплатою інших розрахунків не надано; Реєстри платіжних документів по рахунку №1733 з 01.01.18 по 16.05.18, не містять повної інформації щодо руху коштів по вказщаному рахунку, оскільки сформовані за певною категорією відбору інформації («зарплата працівникам»);

-правові підстави для визначення дій державного виконавця щодо накладення арешту на кошти на поточному рахунку №1733 у філії АТ «Укрексімбанк» м.Тернопіль «неправомірними»-об'єктивно відсутні (абзацом 2 ч.2 ст.59 Закону встановлено, що виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом,а також у випадку, передбаченому п.10 ч.1 ст.34 цього Закону; докази надходження такої інформації від банку до державного виконавця боржником до вказаної скарги не надано);

-надання боржниками відповідної інформації (передбаченої п.3 ч.5 ст.19 Закону) надавало б змогу уникнути вжиття заходів щодо звернення стягнення на майно та кошти, на які звертати стягнення заборонено законом;

-перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначений ч.4 ст.59 Закону;

-у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі.

В судове засідання 29.05.2018 представник органу ДВС не з'явився, витребуваного судом згідно ухвали суду від 17.05.2018 відзиву із запереченнями (за наявності) проти Скарги з переліком документів та інших доказів до відзиву до матеріалів справи не надав, хоча судом було своєчасно винесено і надіслано ухвалу від 17.05.2018 про призначення скарги до розгляду на 29.05.2018 на 10 год. 00 хв. до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за його місцезнаходженням: 04114, м.Київ, вул.Городоцького,13.

Відповідно до витягу з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" відстеження пересилання поштових відправлень, поштове відправлення №958(ухвала суду від 17.05.2018) відправлене 17.05.2018 на час розгляду скарги надійшло 20.05.2018 до відділення поштового зв'язку Київська міська дирекція з індексом 01999. Тобто, інформація у витязі про вручення адресату (Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України) з незрозумілих причин відсутня.

Разом з тим, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (правова позиція викладена у п.п.3.9.1 п.3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 р., із змінами та доповненнями).

У п. 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 №01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно пункту 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Як слідує із матеріалів справи №921/275/17-г/16 боржник вже звертався до суду із Скаргою № 290 від 21.03.2018, в якій просив суд: - визнати незаконними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3, які полягають у безпідставності накладення арешту на кошти ПАТ Тернопільміськгаз, що знаходяться на поточному рахунку №2039 в Тернопільській філії ПАТ КБ Приватбанк, м. Тернопіль та на поточному рахунку №0755 у філії АТ Укрексімбанк, м. Тернопіль, які використовуються для виплат заробітної плати та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПАТ Тернопільміськгаз; - скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 від 21.02.2018 у ВП №55575117 Про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти, які використовуються для виплати заробітної плати, здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПАТ Тернопільміськгаз та сплати інших платежів до бюджету України, що знаходяться на поточному рахунку №2039 в Тернопільській філії ПАТ КБ Приватбанк, м.Тернопіль та на поточному рахунку №0755 у філії АТ Укрексімбанк, м.Тернопіль, які використовуються для виплати заробітної плати та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПАТ Тернопільміськгаз.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 02.04.2018 у справі № 921/275/17-г/16 у задоволенні Скарги № 290 від 21.03.2018 Приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" відмовлено, з підстав зазначених в ухвалі суду.

Окрім того, ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 14.05.2018 у справі № 921/275/17-г/16 визнано неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3, які полягають у безпідставності накладення арешту на кошти ПАТ Тернопільміськгаз, що знаходяться на поточному рахунку №1733 у філії АТ Укрексімбанк, м. Тернопіль, які використовуються для виплати заробітної плати та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПАТ Тернопільміськгаз, згідно постанови ВП №55575117 від 02.05.2018; в решті скарги в задоволенні відмовлено та зобовязано головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 усунути допущені порушення (з врахуванням норм ч.2 ст.343 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши Скаргу №602 від 16.05.2018 (вх. №11095 від 16.05.2018) Приватного акціонерного товариства Тернопільміськгаз, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області у справі №921/275/17-г/16 від 26.06.2017 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз", вул. Шептицького, 20, м. Тернопіль, 46008, ідентифікаційний код 21155959, на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б. Хмельницького, 6, м.Київ, 01001, ідентифікаційний код 20077720:

- 25055632 грн. 68 коп. основного боргу;

- 4721438 грн. 01 коп. пені;

- 359393 грн. 27 коп. 3% річних,

всього 30136463 грн 96 коп заборгованості з розстрочкою стягнення заборгованості щомісячно рівними частинами терміном на 12 місяців починаючи з липня 2017 року:

- до 31 липня 2017 року - 2511372 грн 00 коп;

- до 31 серпня 2017 року - 2511372 грн 00 коп;

- до 30 вересня 2017 року - 2511372 грн 00 коп;

- до 31 жовтня 2017 року - 2511372 грн 00 коп;

- до 30 листопада 2017 року - 2511372 грн 00 коп;

- до 31 грудня 2017 року - 2511372 грн 00 коп;

- до 31 січня 2018 року - 2511372 грн 00 коп;

- до 28 лютого 2018 року - 2511372 грн 00 коп;

- до 31 березня 2018 року - 2511372 грн 00 коп;

- до 30 квітня 2018 року - 2511372 грн 00 коп;

- до 31 травня 2018 року - 2511372 грн 00 коп;

- до 30 червня 2018 року - 2511371 грн 96 коп.

Також, стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз", вул. Шептицького, 20, м. Тернопіль, 46008, ідентифікаційний код 21155959, на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б. Хмельницького, 6, м.Київ, 01001, ідентифікаційний код 20077720: - 87701 грн. 07 коп - судового збору в повернення сплачених судових витрат. В решті позову відмовлено.

18 вересня 2017 року Постановою Львівського апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Тернопільської області від 26 червня 2017 року по справі №921/275/17-г/16 скасовано в частині розстрочення виконання рішення строком на 12 місяців; в задоволенні заяви ПАТ по газопостачанню та газифікації Тернопільміськгаз про розстрочення виконання рішення відмовлено; в решті рішення Господарського суду Тернопільської області від 26 червня 2017 року по справі №921/275/17-г/16 залишено без змін.

09.10.2017 на виконання рішення та постанови господарським судом Тернопільської області видано відповідні накази.

18.01.2018 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55575117 з виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 09.10.2017 про стягнення заборгованості у справі №921/275/17-г/16.

21.02.2018 в межах виконавчого провадження № 55575117, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України ОСОБА_3 винесено постанову Про арешт коштів боржника, згідно якої постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на усіх рахунках в наступних банківських установах: Філії Тернопільське обласне управління Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України (код банку 338545, Публічному акціонерному товаристві ОСОБА_4 Аваль (код банку 380805, Тернопільській філії ПАТ Комерційного Банку Приватбанк (код банку 338783), Публічному акціонерному товаристві Акціонерний Банк Укргазбанк (код банку 320478), Публічному акціонерному товаристві Державний експортно-імпортний банк України (код банку 322313), та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику Публічне акціонерне товариство Тернопільміськгаз у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 28631178,37 грн або еквівалентній сумі в іноземній валюті.

Як вбачається із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наданого на запит суду за станом на 29.05.2018 відбулась 16.01.2018 зміна найменування: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Тернопільміськгаз на Приватне акціонерне товариство Тернопільміськгаз.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 1 ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Нормами ч.1 ст. 233 ГПК України передбачено, що суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Як визначається ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VII від 02.06.2016, з наступними змінами та доповненнями, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як визначається ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

В ч. 2 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" вказано, що арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до п. 7 ч. 3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Як визначається в п. 21 ч. 3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Згідно ч. 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У відповідності до ч. 4 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Частиною 1 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" визначається, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Згідно ч. 3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження").

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. (ч.2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження").

У відповідності до ч. 3 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно ч. 4 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Як визначається в ч. 1 ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ч. 1 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

У своїй Скарзі ПАТ"Тернопільміськгаз" стверджує, що поточний рахунок №1733 у філії АТ Укрексімбанк, м. Тернопіль використовується підприємством для виплати заробітної плати та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПАТ Тернопільміськгаз, сплати єдиного внеску та інших обовязкових зборів та платежів, та зазначає, що одночасне накладення арешту на кошти, що знаходяться на вказаних рахунках підприємства є неправомірним, оскільки спричиняє невиплату працівникам ПАТ "Тернопільміськгаз" заробітної плати, чим порушує їхні права, передбачені Конституцією та Законами України, а також призводить до невиконання підприємством визначеного Законом обов'язку щодо своєчасної сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, сплату інших платежів до Державного бюджету України.

З матеріалів справи вбачається, що 14.08.2015 між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" укладено Договір банківського рахунка №б/н, за умовами п. 1.1 якого, банк відкриває клієнту банківський рахунок № 0755/980 (надалі Рахунок), проводить за Рахунком операції, визначені положеннями чинного законодавств України та внутрішніми правилами Банку, а також надає інші банківські послуги, а клієнт зобовязується оплачувати Банківські послуги на умовах, визначених цим Договором.

Також, 10.04.2017 року між Публічним акціонерним товариством " Державний експортно-імпортний банк України" та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" було укладено Додаткову угоду до Договору банківського рахунку №б/н від 14.08.2015, згідно якої сторони домовились внести наступні зміни до умов Договору банківського рахунку, а саме: п. 1.1 Номер банківського рахунку Клієнта № 0755/980, відкриття та обслуговування операцій по якому є предметом даного Договору, змінити по всьому тексту Договору на рахунок №1733/980.

З Довідки № 066-03/465 від 10.05.2018 Філії АТ Укрексімбанк (наданої заявником) вбачається, що згідно з Договором банківського рахунка від 14.08.2015 ПАТ «Тернопільміськгаз» у філії Банку відкрито рахунок №0755/980. У звязку із організаційними змінами у діяльності філії, вказаний рахунок відповідно до Додаткової угоди від 10.04.2017 до Договору від 14.08.2015 змінено на рахунок №1733/980.

На підтвердження виплати заробітної плати по зазначеному рахунку, сплати єдиного соціального внеску, податку з доходів фізичних осіб, військового збору скаржником надано копії:

- Реєстрів платіжних документів АТ "Укрексімбанк" (з 01.01.2018 по 16.05.2018) про рух коштів на рахунку № 1733, в яких відображено, зокрема, призначення платежу: "зарплата працівників за січень 2018", "зарплата працівників за лютий 2018", "зарплата працівників за березень 2018";

- Реєстрів платіжних документів АТ "Укрексімбанк" (з 01.01.2018 по 16.05.2018) про рух коштів на рахунку № 1733, в яких відображено, зокрема, призначення платежу: "сплата єдиного внеску за січень 2018", сплата єдиного внеску за лютий 2018, сплата єдиного внеску за березень 2018;

- Реєстрів платіжних документів АТ "Укрексімбанк" (з 01.01.2018 по 16.05.2018) про рух коштів на рахунку № 1733, в яких відображено, зокрема, призначення платежу: податок з доходів фізосіб за січень 2018, податок з доходів фізосіб за лютий 2018, податок з доходів фізосіб за березень 2018;

- Реєстрів платіжних документів АТ "Укрексімбанк" (з 01.01.2018 по 16.05.2018) про рух коштів на рахунку № 1733, в яких відображено, зокрема, призначення платежу: військовий збір за січень 2018, військовий збір за лютий 2018, військовий збір за березень 2018;

-Довідку Приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» №343 від 10.05.2018, в якій повідомляється, що поточний рахунок №1733 (діючий на даний момент), який відкритий підприємством у філії АТ "Укрексімбанк", м. Тернопіль використовується останнім для виплат заробітної плати працівникам підприємства, сплати єдиного соціального внеску, інших обовязкових зборів та платежів.

Наведеними письмовими доказами підтверджується, що поточний рахунок №1733 у філії АТ "Укрексімбанк", м. Тернопіль є рахунком, грошові кошти на якому не підлягають арешту.

Згідно ст. 43 Конституції України держава гарантує кожному право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, при цьому право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частиною 5 статті 97 Кодексу законів про працю України визначено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

У відповідності до ст. 115 Кодексу законів про працю України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ч.1 ст 2, ч.2 ст. 20 Конвенції про захист заробітної плати №95 визначено, що ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Як визначається ч. 6 ст. 24 Закону України "Про оплату праці" своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

З Довідки № 066-03/465 від 10.05.2018 Філії АТ Укрексімбанк (наданої заявником) вбачається, що станом на 10.05.2018 на рахунок № 1733/980, який належить ПАТ Тернопільміськгаз, накладено арешти, зокрема, згідно постанови Відділу ПВР ДДВС МЮУ від 21.02.2018 у ВП №55575117 (отримана банком 02.05.2018).

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", боржник зобов'язаний за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Згідно п.4 ч.1 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження, підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Частиною 2 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавець зобовязаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Суд цілком погоджується із твердженнями стягувача, викладеними у Запереченні на скаргу на дії державного виконавця (в порядку ст.42 ГПК України) №14/5-1710В від 25.05.18 щодо не надання державному виконавцю банком документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на спірному рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із Законом, а також не надано боржником відповідної інформації передбаченої п.3 ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження».

Так,орган ДВС не був повідомлений банком у встановленому ч. 2 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження порядку про здійснення виплат заробітної плати з арештованого рахунку (матеріали справи не містять доказів на підтвердження протилежного; із Довідки №066-03/465 від 10.05.2018 вбачається отримання філією «Укрексімбанк» постанови від 21.02.2018 ВП №55575117 лише 02.05.2018), а також боржник не повідомив орган ДВС у встановленому п. 3 ч. 5 ст. 19 ЗУ Про виконавче провадження порядку про зазначений рахунок (та призначення коштів на такому рахунку) (твердження представника боржника в судовому засіданні 29.05.2018 про те, що в 2015 році державного виконавця було повідомлено про призначення коштів на такому спірному рахунку та відповідно державному виконавцю відомо про призначення коштів на такому рахунку не підтверджено відповідними доказами).

Проте під час розгляду скарги, суд, дослідивши надані докази, встановив, що поточний рахунок №1733 використовується товариством, у тому числі для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати обовязкових платежів (зборів), пов'язаних з нарахуванням (виплатою)заробітної плати та інших обовязкових платежів, а саме податку з доходів фізичних осіб, військового збору, єдиного внеску.

Представник заявника в судовому засіданні зауважив, що скаржник просить суд визнати незаконними дій державного виконавця лише в частині накладення арешту на кошти, що стосується виплати заробітної плати працівникам а також сплати єдиного внеску, податку з доходів фізосіб, військового збору.

Згідно ч. 3 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загально-обов'язкове державне соціальне страхування" кошти, що надходять від сплати єдиного внеску та застосування фінансових санкцій відповідно до цього Закону, не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів та використовуватися на цілі, не передбачені законодавством про загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Як визначається пп.16-1 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір платниками якого, як і податку на доходи фізичних осіб, є фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання) та сплачуються такі, у даному випадку, податковим агентом (ПАТ "Тернопільміськгаз"), який зобов'язаний нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм (ст.ст.14.1.180, 162.1.2, 162.1.3,163.1.2 Податкового кодексу).

В п 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загально-обов'язкове державне соціальне страхування" визначено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загально-обов'язкове державне соціальне страхування" збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами обов'язковості сплати; захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб.

У відповідності до ч. 12 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загально-обов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Пунктом 7 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 28.01.2016 р. № 01-06/131/16 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням господарськими судами Закону України "Про виконавче провадження" (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку ВГСУ)" встановлено, що накладення арешту на рахунок боржника, призначений для виплати заробітної плати працівникам підприємства, призводить до порушення їх конституційних прав.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що накладення арешту (згідно постанови про арешт коштів від 21.02.2018) на кошти ПАТ "Тернопільміськгаз", що знаходяться на рахунку №1733 в АТ "Укрексімбанк", які необхідні для виплати заробітної плати та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПАТ "Тернопільміськгаз", унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати працівникам боржника, що призводить до порушення конституційних прав громадян, що працюють на підприємстві.

З огляду на вищенаведене, накладення арешту на грошові кошти, за рахунок яких здійснюється виплата заробітної плати, є неправомірним.

Також є неправомірним накладення арешту на грошові кошти, які використовуються для сплати обов'язкових платежів до бюджету України.

А тому, суд вважає за необхідне визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 в частині накладення арешту на кошти ПАТ Тернопільміськгаз, що знаходяться на поточному рахунку №1733 у філії АТ Укрексімбанк, м. Тернопіль, які використовуються для виплати заробітної плати та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПАТ Тернопільміськгаз та сплати інших обов'язкових платежів шляхом винесення постанов про арешт коштів ВП № 55575117 від 21.02.2018.

Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 86 ГПК України).

Щодо вимог заявника зобов'язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України ОСОБА_3 скасувати постанову Про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 55575117 від 21.02.2018 в частині накладення арешту на грошові кошти, які використовуються для виплати заробітної плати, здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПАТ Тернопільміськгаз та сплати інших платежів до бюджету України, що знаходяться на поточному рахунку №1733 у філії АТ Укрексімбанк, м.Тернопіль, суд зазначає, що в цій частині Скарги в задоволенні слід відмовити, з огляду на таке.

Згідно ч.2 ст. 343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Як визначається ч. 3 ст. 343 ГПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

В свою чергу, суд зазначає, що враховуючи вказані вище положення пленуму Вищого господарського суду України суд не вправі скасовувати постанови державного виконавця, самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, але вправі визнати постанову державного виконавця недійсною та зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

З врахуванням норм ч. 2 ст. 343 ГПК України, суд вважає за необхідне зобовязати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 усунути допущені порушення шляхом вжиття заходів щодо звільнення з-під арешту коштів на поточному рахунку №1733 у Філії АТ Укрексімбанк, м. Тернопіль, призначеного для виплати заробітної плати, а також сплати єдиного внеску, податку з доходів фізосіб, військового збору.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання (стаття 345 ГПК України).

Також, з врахуванням норм статті 345 ГПК України, суд вважає за необхідне зобовязати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про виконання ухвали від 29.05.2018, постановленої за результатами розгляду Скарги, повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Керуючись ст. ст. 234, 339, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд:

УХВАЛИВ:

1.Скаргу вих. № 602 від 16.05.2018 (вх.№11095 від 16.05.2018) Приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" задовольнити частково.

2.Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 в частині накладення арешту на кошти ПАТ Тернопільміськгаз, що знаходяться на поточному рахунку №1733 у філії АТ Укрексімбанк, м. Тернопіль, які використовуються для виплати заробітної плати та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПАТ Тернопільміськгаз та сплати інших обов'язкових платежів шляхом винесення постанови про арешт коштів ВП № 55575117 від 21.02.2018.

3. В решті вимог Скарги в задоволенні відмовити.

4.Зобовязати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 усунути допущені порушення шляхом вжиття заходів щодо звільнення з-під арешту коштів на поточному рахунку №1733 у Філії АТ Укрексімбанк, м. Тернопіль, призначеного для виплати заробітної плати, а також сплати єдиного внеску, податку з доходів фізосіб, військового збору (ч.2 ст.343 Господарського процесуального кодексу України).

5.Зобовязати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про виконання ухвали від 29.05.2018, постановленої за результатами розгляду Скарги, повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання (ст. 345 Господарського процесуального кодексу України).

6. Ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення.

7. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

8.Копію ухвали направити рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення:

-стягувачу;

- боржнику;

-Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (04114, м.Київ, вул. Городецького,13).

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалу підписано: 30.05.2018.

Суддя С.О. Хома