УХВАЛА

29 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/15032/13

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2018 (у складі колегії суддів: Чорна Л.В. (головуючий), Разіна Т.І., Яковлєва М.Л.)

та ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.11.2016 (суддя Сташків Р.Б.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі"

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню,

у справі № 910/15032/13

за позовом Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі"

про стягнення 85 075 076,70 грн,

ВСТАНОВИВ:

14.05.2018 Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія" (далі - ПАТ "Українська інноваційна компанія") звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2018 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.11.2016 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у справі № 910/15032/13.

Згідно з протоколом передачі касаційної скарги раніше визначеному складу суду зазначену скаргу у справі № 910/15032/13 передано на розгляд складу колегії суддів Касаційного господарського суду: Берднік І.С. - головуючий, Міщенко І.С., Суховий В.Г.

17.05.2018 до суду надійшла заява ПАТ "Українська інноваційна компанія" про відвід колегії суддів: Берднік І.С. - головуючий, Міщенко І.С., Суховий В.Г. у справі № 910/15032/13.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2018 цей відвід визнано необґрунтованим, справу № 910/15032/13 передано на авторозподіл для визначення судді для розгляду заяви про відвід колегії суддів.

Ухвалою судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Баранця О.М. від 24.05.2018 відмовлено у задоволенні заяви ПАТ "Українська інноваційна компанія" про відвід колегії суддів: Берднік І.С. - головуючий, Міщенко І.С., Суховий В.Г. у справі № 910/15032/13.

Розглянувши матеріали касаційної скарги ПАТ "Українська інноваційна компанія", колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, зважаючи на таке.

Оскарженою ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2016, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2018, частково задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" (далі - ТОВ "Технік Енерджі") про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Наказ Господарського суду міста Києва від 25.10.2013 у справі № 910/15032/13 визнано таким, що не підлягає виконанню, у частині стягнення з ТОВ "Технік Енерджі" на користь Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" 61 543 863,00 грн заборгованості за кредитом, 19 420 754,65 грн заборгованості за процентами, 89 549,00 грн заборгованості з комісії, 2 403 936,44 грн пені за несплату кредиту, 16 169 73,61 грн пені за несплату процентів.

ПАТ "Українська інноваційна компанія" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить зазначені судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ "Технік Енерджі" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Згідно з частиною 2 статті 6 та частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) визначено перелік ухвал суду першої інстанції, на які може бути подано касаційну скаргу після їх перегляду в апеляційному порядку. Зокрема, до їх числа належать ухвали, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини 1 статті 255 цього Кодексу.

Ухвали про визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (пункт 23 частини 1 статті 255 ГПК), до переліку таких ухвал не віднесено, а тому, відповідно, не підлягають касаційному оскарженню.

Суд звертає увагу скаржника на те, що згідно з Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходів щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, для запобігання будь-яким зловживанням системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги за змістом норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: Levages Prestations Services v. France від 23.10.1996; Brualla Gomes de la Torre v. Spain від 19.12.1997).

Наявність вичерпного переліку ухвал суду першої інстанції, які після їх перегляду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені до касаційного суду, не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" у праві на звернення до касаційного суду зумовлено виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким має на меті забезпечити сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 910/15032/13.

Керуючись статтями 234, 235, 287, пунктом 1 частини 1 статті 293 ГПК, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/15032/13 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2018 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.11.2016 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у зазначеній справі.

2. Копію цієї ухвали разом із доданими до скарги матеріалами на 23 аркушах надіслати скаржникові.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.С. Берднік

Судді І.С. Міщенко

В.Г. Суховий