ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.05.2018 Справа № 905/3001/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

при секретарі судового засідання Нарожній М.С.,

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю РемБудСервіс, м.Маріуполь, Донецька область,

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства МК Азовсталь, м.Маріуполь, Донецька область,

про стягнення 12 787, 43 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: представник не зявився;

від відповідача: представник не зявився.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю РемБудСервіс, м.Маріуполь, Донецька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 акціонерного товариства МК Азовсталь, м.Маріуполь, Донецька область, про стягнення 12787,43 грн.

З урахуванням уточнення до позовної заяви позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства МК Азовсталь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю РемБудСервіс суму інфляції у розмірі 4518,77грн., 3% річних у розмірі 1176,96грн., суму пені у розмірі 7091,70грн. Також просив стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства МК Азовсталь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю РемБудСервіс суму оплати послуг адвоката у розмірі 1500,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за укладеним між сторонами договором підряду №2014/15ск від 24.10.2013р. у відповідача виникла заборгованість в розмірі 54655,20 грн. Рішенням господарського суду Донецької області у справі №905/1129/17 з ПАТ Металургійний комбінат Азовсталь на користь ТОВ РемБудСервіс було стягнуто суми основної заборгованості, яку відповідач сплатив з про строчкою 262 дні - лише 08.12.2017р. На підставі ст.625 ЦК України позивач нарахував на суму заборгованості індекс інфляції в розмірі 4518,77грн., 3% річних в розмірі 1176,96грн., суму пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання в розмірі 7091,70грн.

Відповідач відзив на позовну заяву суду не надав. 22.01.2018р. подав клопотання про зменшення суми пені на 50% в порядку ст.233 ГК України; посилаючись на знаходження підприємства відповідача в зоні здійснення антитерористичної операції (в безпосередньої близькості від лінії зіткнення); на те, що незважаючи на наявність негативних факторів, дестабілізуючих виробничий процес, та скрутне фінансово-економічне становище, відповідач в повному обсязі виконав рішення суду у справі №905/1129/17, після набрання ним законної сили; зниженням зовнішнього та внутрішнього попиту на продукцію, внаслідок чого діяльність підприємства є збитковою.

В підтвердження скрутного фінансово-економічного становища, підприємства відповідач надав суду накази від 12.11.2015р. №532, від 25.12.2015 року №605 «Про заходи в період зменшення обємів виробництва і погіршення фінансово-економічного стану комбінату», а також розпорядження про відправлення у вимушений простій робітників ПАТ МК Азовсталь у січні червні 2017рр.

Представник позивача в судове засідання 08.05.2018р. не зявився.

Представник відповідача в судове засідання 08.05.2018р. як і в попередні судові засідання не зявився.

За змістом ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, суд встановив.

Між Публічним акціонерним товариством Металургійний комбінат Азовсталь (далі замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю РемБудСервіс (далі підрядник) був укладений договір підряду №2014/15ск від 24.10.2013р. (далі за текстом Договір), за умовами якого підрядник бере на себе зобовязання власними та/або залученими силами, за завданням ОСОБА_2, у відповідності до умов даного Договору, виконати роботи, що передбачені графіком проведення ремонтів на ПАТ МК Азовсталь, договірними цінами та/або заявника ОСОБА_2, а ОСОБА_2 зобовязується прийняти та оплатити (якщо інше не передбачено положеннями Договору) виконані підрядником роботи.

Відповідно до пункту 2.5. договору, сума договору є орієнтовною та становить: 5000000 грн. 00 коп., без врахування 20% ПДВ, 1000000 грн. 00 коп. сума ПДВ 20%, та 6000000 грн. 00 коп. - всього з урахуванням 20% ПДВ.

Відповідно до пункту 3.1. договору, підрядник зобовязаний приступити до виконання робіт у строки, визначені у графіку виконання робіт, який є невідємною частиною відповідної договірної ціни, та/або заявках замовника.

Відповідно до пункту 3.2. договору, підрядник зобовязаний виконати роботи у строки, визначені в узгодженому сторонами графіку, який є невідємною частиною відповідної договірної ціни.

Відповідно до пункту 4.1.1. договору, розрахунок за виконані роботи у розмірі вартості виконаних робіт здійснюється замовником після підписання двостороннього акту приймання-передачі виконаних робіт шляхом оплати грошовими коштами на поточний рахунок підрядника, вказаний в договорі, протягом 45 (сорока пяти) банківських днів з дати акцепту рахунку підрядника, виставленого на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт. Рахунок надається підрядником не пізніше 2-го числа місяця, наступного за місяцем виконання робіт.

Відповідно до пункту 9.3. договору, за результатами виконаних робіт підрядник зобовязаний щомісячно не пізніше 23 числа кожного звітного місяця передати замовнику оформленні акти за формою КБ-2в, а замовник зобовязаний протягом пяти днів, з моменту отримання акту, розглянути його і у випадку відсутності зауважень підписати, після чого передати його (акт) підряднику.

Відповідно до пункту 9.4. договору, у випадку виявлення неякісно виконаних робіт, замовник складає акт, у якому вказує перелік недоліків в роботі і строки їх усунення. Підрядник зобовязаний підписати акт протягом трьох днів з моменту його отримання і того ж дня направити його заказнику. Сторони визначили, що не направлення та/або несвоєчасне направлення вказаного акту тягне за собою безумовну згоду підрядника зі змістом акту. Підрядник зобовязаний усунути виявлені недоліки (дефекти) у строки, визначені актом. У випадку відмови підрядником усунути виявлені недоліки (дефекти) або порушення підрядником строків усунення виявлених недоліків (дефектів), замовник має право усунути їх своїми силами або силами залучених організацій. У цьому випадку підрядник зобовязаний повністю компенсувати замовнику витрати, повязані з усуненням вказаних недоліків.

Відповідно до пункту 9.8. договору, у випадку виявлення у процесі здачі-прийому робіт недоробок, акт здачі робіт підписується замовником після усунення недоліків.

У випадку порушення замовником строків оплати виконання робіт передбачених даним договором, він сплачує підряднику пеню в розмірі 0,5% від вартості виконаних, але не сплачених робіт за кожний день прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ (п.16.2. Договору).

Відповідно до пункту 18.1. договору, останній вступає в силу з моменту підписання його Сторонами і діє до 31.12.2014 року, а в частині гарантійних зобовязань і санкцій за їх порушення до закінчення гарантійного строку.

Рішенням господарського суду Донецької області від 17.07.2017р. у справі №905/1129/17, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 08.11.2017р., було стягнуто з ОСОБА_1 акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю РемБудСервіс основну заборгованість за договором підряду №2014/15ск від 24.10.2013р. на загальну суму 54655 грн. 20 коп. (а.с. 32-36).

При розгляді справи №905/1129/17 господарським судом Донецької області було встановлено, що факт виконання позивачем прийнятих на себе зобовязань за договором підряду №2014/15ск від 24.10.2013р. підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт:

- акт приймання виконаних підрядних робіт №998/6 за грудень 2014 року на суму 6440грн. 40 коп., в т.ч. ПДВ 1073 грн. 40 коп.;

- акт приймання виконаних підрядних робіт № И 1296/25-2 за грудень 2014 року на суму 28767 грн. 60 коп., в т.ч. ПДВ 4794 грн. 60 коп.;

- акт приймання виконаних підрядних робіт №5277/1 за грудень 2014 року на суму 8346 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 1391 грн. 00 коп.;

- акт приймання виконаних підрядних робіт № И 1433 за грудень 2014 року на суму 11101 грн. 20 коп., в т.ч. ПДВ 1850 грн. 20 коп.

Вказані акти підписані повноважним представником позивача та підпис скріплений печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю РемБудСервіс.

Також, судом було встановлено, що акти приймання виконаних підрядних робіт №998/6 за грудень 2014 року на суму 6440 грн. 40 коп., в т.ч. ПДВ 1073 грн. 40 коп., № И 1296/25-2 за грудень 2014 року на суму 28767 грн. 60 коп., в т.ч. ПДВ 4794 грн. 60 коп., №5277/1 за грудень 2014 року на суму 8346 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 1391 грн. 00 коп., № И 1433 за грудень 2014 року на суму 11101 грн. 20 коп., в т.ч. ПДВ 1850 грн. 20 коп. та рахунок-фактуру №2 від 15.01.2017р. позивач направив відповідачу 16.01.2017р., що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 16.01.2017р.

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, до матеріалів цієї справи позивачем надана копія рахунку-фактури №2 від 15.01.2017р. (а.с. 106) та опис вкладення до цінного листа від 16.01.2017р. (а.с. 107), що також свідчить про направлення 16.01.2017р. позивачем на адресу відповідача рахунку-фактури №2 від 15.01.2017р. та актів виконаних робіт.

Згідно виписки Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» від 08.12.17р. по рахунку ТОВ РемБудСервіс №4084, 08.12.2017 року відповідачем було перераховано на рахунок позивача грошові кошти в розмірі 56955,20грн. із призначенням платежу: оплата, відповідно рішення господарського суду Донецької області від 17.07.17р. у справі №905/1129/17 (а.с. 36).

Також, в підтвердження сплати відповідачем на користь позивача суми заборгованості, суду надане платіжне доручення № від 08.12.2017р. на суму 56955,20грн. (а.с.94).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності зі ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує договором №2139-ДС/Р-2014 від 01.08.2014 року, який по суті є договором підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфу 1 глави 61 Цивільного кодексу України.

Згідно ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, які у певних умовах ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 2 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджено, що заборгованість за договором підряду №2014/15ск від 24.10.2013р. була сплачена відповідачем 08.12.2017р.

Акти виконаних робіт за грудень 2014р., та рахунок-фактура №2 від 15.01.2017р. на суму 54655,20грн. були направлені на адресу відповідача 16.01.2017р.

Проте, акти виконаних робіт за грудень 2014р. на суму 54655,20грн. підписані не були, та рахунок №2 від 15.01.2017р. не був сплачений.

При цьому, як було передбачено сторонами в п.4.1.1 договору, розрахунок за виконані роботи у розмірі вартості виконаних робіт здійснюється замовником після підписання двостороннього акту приймання-передачі виконаних робіт шляхом оплати грошовими коштами на поточний рахунок підрядника, вказаний в договорі, протягом 45 (сорока пяти) банківських днів з дати акцепту рахунку підрядника, виставленого на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт. Рахунок надається підрядником не пізніше 2-го числа місяця, наступного за місяцем виконання робіт.

Оскільки з тексту рішення у справі №905/1129/17, та з матеріалів цієї справи, не вбачається коли саме був отриманий відповідачем направлений йому 16.01.2017р. рахунок-фактура №2 від 15.01.17р., суд, з врахуванням 3-денного строку пересилання рекомендованої письмової кореспонденції в межах міста (відповідно до затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013р. №958 Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень) встановлює, що дата акцепту рахунка позивача здійснена 19.01.2017р.

Отже, протягом 45 банківських днів від дати акцепту рахунку підрядника (з 19.01.2017р.), а саме до 24.03.2017р. відповідач мав розрахуватися за виконані роботи за договором.

Таким чином, враховуючи положення ст.253 ЦК України, з 27.03.2017 року слід вважати порушеним зобовязання зі сплати робіт (послуг) відповідачем.

Як було встановлено судом, оплата за Договором була здійснена 08.12.2017р. в розмірі 56955,20грн., з чого слідує, що строки виконання грошового зобов'язання відповідачем порушені.

З огляду на те, що відповідач оплатив підрядні роботи з порушенням строків оплати, позивач просить стягнути з відповідача суму інфляції у розмірі 4518,77грн., 3% річних у розмірі 1176,96грн.

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Суд, перевірив розрахунок заборгованості із застосуванням індексу інфляції, нарахованого за період з квітня 2017р. по листопад 2017р. та встановив його в сумі 4518,79грн.

Але, позивачем заявлена сума індексу інфляції в меншому розмірі 4518,77грн., що не суперечить вимогам чинного законодавства та підлягає стягненню з відповідача в заявленому розмірі.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних на суму 1176,96грн. судом встановлено, що позивачем невірно визначений період нарахування - з 21.03.2017р. по 07.12.2017р., оскільки порушеним зобовязання зі сплати робіт (послуг) відповідачем мало місце з 27.03.2017 року.

Враховуючи те, що господарський суд не має права виходити за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання грошового зобов'язання, суд самостійно визначив суму 3% річних за період з 27.03.2017р. по 07.12.2017р. та встановив її в розмірі 1150,01грн.

Також, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача пені за несвоєчасну оплату виконаних робіт, в порядку п.16.2. договору, у розмірі 7091,70грн. за період з 22.03.2017р. по 22.09.2017р.

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

За приписами ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Оскільки порушення зобовязання зі сплати робіт відповідачем мало місце з 27.03.2017 року, суд самостійно здійснив розрахунок пені за період з 27.03.2017р. по 22.09.2017р. та встановив її в розмірі 6882,06грн.

Доводи відповідача, викладені в клопотанні від 19.01.2017р. №09-9/8 про зменшення суми пені на 50% в порядку ст.233 ГК України, суд вважає необґрунтованими, та з огляду на тривалий час невиконання відповідачем своїх грошових зобовязань за договором підряду, суд вважає, що підстави для зменшення суми пені відсутні.

Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500,00грн.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

В силу ч.1 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ст.30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тому, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України ).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Приписами ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значення справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В підтвердження факту надання правничої допомоги та понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 1500,00грн., позивачем суду надано: копію договору-доручення про надання правової допомоги від 15.06.2016р., розрахунок розміру винагороди адвокату за надання правової допомоги на суму 1500,00грн.; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1551 від 12.11.2003р.; акт приймання-виконання виконаних робіт від 12.12.17р. на суму 1500,00грн.

Суд приймає в якості належних та допустимих доказів надані позивачем документи в підтвердження надання правничої допомоги та понесення витрат в сумі 1500,00грн.

За змістом ч.2 ст.126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу відповідно до ст.ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 42, 73, 86, 123, 126, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю РемБудСервіс, м.Маріуполь, Донецька область, до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства МК Азовсталь, м.Маріуполь, Донецька область про стягнення 12787, 43 грн. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства МК Азовсталь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю РемБудСервіс 4518,77 грн. інфляційних збитків, 1150,01грн. 3% річних, 6882,06 грн. пені; 1570,40грн. витрат по сплаті судового збору; 1472,25грн. витрат на оплату послуг адвоката.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 17.05.2018р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю РемБудСервіс; місцезнаходження: Донецька область, місто Маріуполь, Гавань Шмідта, будинок 6; .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство МК Азовсталь; місцезнаходження: 87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Лепорського, б.1; .

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя О.М. Сковородіна