ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 922/2107/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Краснова Є.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Близнюківської селищної ради Близнюківського району Харківської області

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 31.10.2017 (Головуючий суддя - Бородіна Л.І., судді: Здоровко Л.М., Камишева Л.М.)

та на рішення Господарського суду Харківської області від 14.08.2017

(суддя Светлічний Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківбудсервіс"

до Близнюківської селищної ради Близнюківського району Харківської області

про стягнення 369 307,20грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківбудсервіс" (далі - позивач) звернувшись в суд з позовом, просило стягнути з Близнюківської селищної ради Близнюківського району Харківської області (далі - відповідач) борг у розмірі 369 307, 20 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором про закупівлю робіт за державні кошти №1 від 12.07.2016, який був укладений між сторонами даного спору, в частині повної і своєчасної оплати виконаних позивачем та прийнятих відповідачем робіт.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 14.08.2017, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31.10.2017, позов задоволено повністю, вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судові рішення мотивовані доведеністю матеріалами справи виконання позивачем умов договору про закупівлю робіт за державні кошти від 12.07.2016 №1 та порушенням Близнюківською селищною радою своїх зобов'язань в частині оплати вартості виконаних робіт у заявленому до стягнення розмірі.

У касаційній скарзі відповідач просить рішення та постанову у справі скасувати посилаючись на порушення судами статей 2, 4, 7, 48, 87 Бюджетного кодексу України, статей 42, 43, 101 Господарського процесуального кодексу України у редакції до 15.12.2017.

Також відповідачем 20.03.2018 подано до суду касаційної інстанції письмові зміни до касаційної скарги, у яких він просив ухвалити нове рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Відповідно до приписів частини 1 статті 298 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження.

Отже скористатися таким правом на подачу доповнень до касаційної скарги особа може лише протягом вказаного строку, а суд касаційної інстанції не уповноважений під час розгляду касаційної скарги змінювати такий строк.

За вказаних обставин такі зміни до касаційної скарги судом касаційної інстанції не можуть прийматися до розгляду, тому залишаються без розгляду.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить у задоволенні скарги відмовити, а оскаржувані судові акти залишити без змін.

Переглянувши у касаційному порядку на підставі встановлених фактичних обставин справи судові рішення, враховуючи встановлені Господарським процесуальним кодексом України межі такого перегляду, суд касаційної інстанції виходить із наступного.

Судами за наслідками розгляду даного спору встановлено, що 12.07.2016 між Близнюківською селищною радою (замовником) та ТОВ "Харківбудсервіс" (підрядником) укладений договір про закупівлю робіт за державні кошти, пунктом 1.1.якого сторони погодили, що підрядник зобов'язується у 2016 році виконати роботи з "Реконструкції нежитлової будівлі спортивного залу по вул. Притули, 10-а с. Садове Близнюківського району Харківської області" відповідно до проектно-кошторисної документації та документації конкурсних торгів, а замовник - прийняти ці роботи та оплатити їх.

У пункті 1.2 цього договору визначено найменування робіт - "Реконструкція нежитлової будівлі спортивного залу по вул. Притули, 10-а с. Садове Близнюківського району Харківської області" № 41.00.4 за ДК 016:2010 Будування нежитлових будівель (нове будівництво, реконструкція, капітальний і поточні ремонти), №45212 за ДК 021:2015 Будівництво закладів дозвілля, спортивних, культурних закладів, закладів тимчасового розміщення та ресторанів. Кількісні характеристики виконуваних за цим договором робіт визначаються відповідно до проектно-кошторисної документації.

Ціна цього договору становить 2 506 906,80грн., в тому числі ПДВ -417817,80грн. (п.3.1 договору).

Згідно із пунктом 4.1 даного договору розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після підписання сторонами акта виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3) або попередньої оплати, яка здійснюється на підставі постанови КМУ від 27.12.2001 №1764 із змінами від 23.04.2014 №117 на термін не більше 3-х місяців.

У пункті 4.5 договору встановлено, що замовник приймає виконані роботи на підставі акта виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3), підписаного уповноваженими представниками сторін. Акт виконаних робіт передається підрядником уповноваженому представнику замовника не пізніше 25 числа звітного місяця.

Пунктом 4.6 цього договору встановлено, що розрахунки за виконані роботи здійснюються замовником в міру надходження коштів. Такі умови фінансування виключають пред'явлення штрафних санкцій щодо оплати робіт.

Якщо роботи виконані підрядником з недоробками і дефектами, що зафіксовано відповідним актом при прийнятті виконаних робіт, замовник може відстрочити оплату цих робіт. Протягом встановлених цим актом строків підрядник повинен усунути виявлені порушення і після цього замовник перераховує утримані кошти (п.4.7 цього договору).

Згідно з умовами пунктів 5.1.1, 5.1.2 цього договору початок робіт - липень 2016року, завершення робіт - листопад 2016року згідно з графіком виконаних робіт.

Відповідно до п.6.1.3.1 цього договору замовник зобов'язується по мірі надходження коштів та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи тільки після підписання замовником актів виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3).

30.12.2016 між сторонами укладена додаткова угода до договору про закупівлю робіт за державні кошти від 12.07.2016 №1, у якій сторони визначили продовжити дію договору про закупівлю робіт ДСТУ Б.Д.1.1 -1:2013 Реконструкція нежитлової будівлі спортивного залу по вул. Притули, 10а с. Садове Близнюківського району (код ДК 021:20-9 Роботи, пов'язані з об'єктами завершеного чи незавершеного будівництва та об'єктів цивільного будівництва) за державні кошти від 12.07.2016р. №1, на строк, достатній для проведення процедури закупівлі у 2017 році, на термін до 01.07.2017, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Судами встановлено, що позивачем виконані роботи, визначені у договорі про закупівлю робіт за державні кошти від 12.07.2016 №1, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за вересень №1 на суму 682010,40грн., актом приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2016 року №2 на суму 983611,20 грн., актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року №3 на суму 471528 грн. та актом приймання виконаних будівельних робіт за травень 2017 року №4 на суму 369307,20 грн., які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб, які є учасниками спірних правовідносин.

Однак відповідач оплатив вартість виконаних робіт частково, у зв'язку з чим за ним обліковується заборгованість у розмірі 369 307, 20 грн.

Враховуючи ці обставини суди задовольнили даний позов про стягнення із замовника боргу за прийняті роботи.

Підстави для скасування рішення та постанови у справі відсутні з огляду на таке.

Статтею 174 Господарського кодексу України, що кореспондується з приписами частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, передбачено, що однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є укладення господарського договору та інших угод.

Відповідно до частини 1 статті 173 цього ж Кодексу господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 525 названого Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 цього ж Кодексу).

Частиною 1 статті 530 названого Кодексу передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Главою 61 Цивільного кодексу України унормовано правовідносини, що виникають з договору підряду, котрий, як вірно кваліфікували суди, укладено між сторонами даного спору.

Частиною 1 статті 837 цього ж Кодексу унормовано, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до частити 1 статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч.1 ст. 846 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 854 названого Кодексу якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Оскільки судами в межах наданим їм процесуальним законодавством повноважень встановлено, що позивач належним чином виконав прийняті на себе зобов'язання, з досліджених судами обставин справи, зокрема листів відповідача, надісланих на адресу Харківської обласної державної адміністрації та Харківської обласної ради, вбачається, що спірні роботи виконані в повному обсязі і в матеріалах справи відсутні будь-які претензії щодо їх якості, висновки судів про задоволення позову визнаються касаційним судом обґрунтованими.

Аргументів на спростування цих висновків касаційна скарга не містить, як і спростувань того, що відповідачем спірні акти підписані без зауважень.

За приписами частин 1, 2 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (ч.1).

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки) (ч.2).

Доводи відповідача про порушення судами статей 2, 4, 7, 48, 87 Бюджетного кодексу України також не знайшли свого підтвердження, оскільки судами надано правову оцінку обставинам справи, і відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати за договором та не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення такого зобов'язання. Із доводів, наведених у касаційній скарзі та із встановлених судами обставин справи не вбачається, що мало місце перевищення повноважень при визначенні розміру бюджетних асигнувань.

При цьому апеляційним судом вірно зазначено, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005р. відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446, від 22.03.2017 у справі №905/2358/16).

Згідно з приписами статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями і оскільки між сторонами виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина перша статті 1 ЦК України), що регулюються актами цивільного законодавства України, то відсутність у ради необхідних коштів або взяття ним зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє її від обов'язку виконати зобов'язання за договором (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду 03.04.2018 у справі № 924/29/17, від 12.04.2018 у справі №924/22/17).

Наведеним спростовуються доводи, викладені у касаційній скарзі, щодо незаконності судових рішень, а посилання позивача у відзиві щодо законності та обґрунтованості оскаржуваних судових актів знайшли свої підтвердження.

За приписами статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації"), у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації", повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже вказані рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у даній справі як джерело права.

За вказаних обставин оскільки фундаментальних порушень не встановлено, підстав для скасування оскарженої постанови немає.

Відповідно до приписів статті 129 частини 4, статті 315 частини 3 пункту "в" Господарського процесуального кодексу України, судові витрати з касаційної скарги належить покласти на відповідача.

Керуючись статтями 301, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Близнюківської селищної ради Близнюківського району Харківської області залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 31.10.2017 у справі Господарського суду Харківської області № 922/2107/17, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді І.В. Кушнір

Є.В. Краснов