УХВАЛА

м. Київ

18.05.2018Справа № 15/132-б

За заявою Приватного підприємства «Дінакор»

про забезпечення позову

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Армтекбуд"

до Відкритого акціонерного товариства "Домобудівний комбінат "Відрадний"

Товарної біржі "Українська міжрегіональна спеціалізована"

про визнання недійсним першого повторного аукціону з продажу майна банкрута по лоту № 1: огорожа, місцезнаходження: 03065, м. Київ, вул. Козелецька, 24

В межах справи № 15/132-б

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Системи Комерц"

до Відкритого акціонерного товариства "Домобудівний комбінат "Відрадний"

(ідентифікаційний код 04012158)

про визнання банкрутом

Суддя Чеберяк П.П.

Представники: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 15/132-б за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Системи Комерц" про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Домобудівний комбінат "Відрадний" на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою Господарського суду м. Києва від 02.02.2015.

Повідомлення про визнання Відкритого акціонерного товариства "Домобудівний комбінат "Відрадний" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури було опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 02.02.2015.

23.03.2018 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Армтекбуд" до Відкритого акціонерного товариства "Домобудівний комбінат "Відрадний", Товарної біржі "Українська міжрегіональна спеціалізована" про визнання недійсним першого повторного аукціону з продажу майна банкрута по лоту № 1: огорожа, місцезнаходження: 03065, м. Київ, вул. Козелецька, 24.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.03.2018 вказану заяву прийнято до розгляду в межах справи № 15/132-б про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Домобудівний комбінат "Відрадний" та призначено розгляд заяви на 14.05.2018.

У судовому засіданні 14.05.2018 оголошено перерву до 04.06.2018.

16.05.2018 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Приватного підприємства «Дінакор» про забезпечення позову.

Наведена заява обґрунтована тим, що спільними діями керівництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Армтекбуд» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Інвест» (кінцевий бенефіціарний власник яких є ОСОБА_1) вчиняються навмисні дії щодо пошкодження майна придбаного на електронному аукціоні Приватним підприємством «Дінакор» та відносно якого на даний час розглядається спір, що фактично призводе до неможливості, в подальшому, виконання рішення суду, у випадку визнання недійсним першого повторного аукціону з продажу майна по лоту № 1: огорожа, місцезнаходження: 03065, м. Київ, вул. Козелецька, 24, що тягне за собою визнання недійсним укладеного з Приватним підприємством «Дінакор» договору купівлі-продажу та повернення цього майна продавцю - Відкритому акціонерному товариству "Домобудівний комбінат "Відрадний".

У зв'язку з тим, що зазначені особи вчиняють незаконні дії з пошкодження та демонтажу лоту № 1; Огорожа, Приватне підприємство «Дінакор» у разі необхідності не зможе виконати рішення суду та повернути Відкритому акціонерному товариству "Домобудівний комбінат "Відрадний" придбане майно на аукціоні в тому ж стані та кількості, а Відкрите акціонерне товариство "Домобудівний комбінат "Відрадний" як наслідок буде позбавлене можливості повторно виставити таке майно на аукціон в стані, якому воно продавалось першопочатково та понесе збитки.

За приписами ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частинами 1, 3 ст.138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За змістом ст.140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред'являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, заявник зобов'язаний надати докази того, що запропонований захід до забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, згідно зі ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Проте, Приватним підприємством «Дінакор» не наведено достатніх належних та допустимих у розумінні вищенаведених положень Господарського процесуального кодексу України доказів наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, з огляду на доказову необґрунтованість заяви Приватного підприємства «Дінакор», суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Приватного підприємства «Дінакор» про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

СуддяП.П. Чеберяк