ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2018 Справа № 917/87/18

м. Полтава

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ІР-Агроторг, вул. Пушкіна, 42, оф. 106, м. Полтава, 36011

до Fabiana Global Trading Limited, Akara Bldg., 24 De Castro Street, Wickhams Cay I, Road Town, Tortola, post code VG 1110, British Virgin Islands (Британські Віргінські Острови, Тортола, поштовий код VG 1110, ОСОБА_1, Вікямс Кей І, вул. Де Кастро, 24, будівля Акара)

про стягнення 124 000,00 доларів США

Суддя Пушко І.І.

Секретар судового засідання Квіта О.Т.

Представники сторін в підготовче судове засідання не з'явились, їх явка судом визнавалась не обовязковою.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 124 000,00 доларів США заборгованості за угодою про заміну боржника від 18.08.2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за угодою про заміну боржника від 18.08.2017 року відповідач прийняв на себе зобовязання сплатити позивачу 124 000,00 дол. США за товар, поставлений Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛазардБелТрейд» на умовах контракту № 75/17-ER від 05.07.2017 року та додаткових угод (специфікацій) до нього № 1 від 05.07.2017 року, № 2 та № 3 від 07.07.2017 року, № 4 від 10.07.2017 року.

Судом встановлено, що місцезнаходженням відповідача - Fabiana Global Trading Limited - є Британські Віргінські Острови, Тортола, поштовий код VG 1110, ОСОБА_1, Вікямс Кей І, вул. Де Кастро, 24, будівля Акара (Fabiana Global Trading Limited, Akara Bldg., 24 De Castro Street, Wickhams Cay I, Road Town, Tortola, post code VG 1110, British Virgin Islands), і він є іноземним суб'єктом господарювання (нерезидентом).

Згідно зі ст. 365 ГПК України, іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов'язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім випадків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховної Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ГПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Таким чином, звернення господарського суду з судовим дорученням про надання правової допомоги є правом, а не безумовним обов'язком господарського суду при розгляді справи за участю іноземних суб'єктів господарювання.

Міжнародним договором, яким регулюється питання вчинення певних процесуальних дій на території іншої держави, є Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року (надалі - Конвенція).

Держава Україна приєдналась до Конвенції 19.10.2000 року відповідно до Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах"» від 19.10.2000 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Конвенції, ця Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Згідно ч. 1 ст. 2 Конвенції, кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов'язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6.

Відповідно до ст. 3 Конвенції, орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Відповідно до ст. 5 Конвенції Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом: a) у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території, або b) в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної Держави. З урахуванням положень пункту (b) частини першої цієї статті документ може завжди бути вручений шляхом безпосередньої доставки одержувачу, який приймає його добровільно. Якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави. Частина прохання, яка відповідає формуляру, доданому до цієї Конвенції, що містить короткий виклад суті документу, що підлягає врученню, вручається разом з документом.

Разом з тим, згідно ст. 10 Конвенції якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує:

a) можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном,

b) можливості для судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуючої Держави здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави,

c) можливості для будь-якої заінтересованої в судовому процесі особи здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави.

Відповідно до інформації, яка міститься на інтернет-сторінці https://www.hcch.net/index_en.php?act=authorities.details&aid=278, Великобританія (до складу якої входять Британські Віргінські острови) також не заперечує проти застосування ст.10(а) Конвенції.

Таким чином, враховуючи положення ст. 10 Конвенції, суд при розгляді даної справи не обмежений у можливості надсилати судові документи відповідачу - Fabiana Global Trading Limited, яка є нерезидентом, у порядку, визначеному у пункті «а» ст. 10 Конвенції, а саме надсилати судові документи безпосередньо поштою на адресу відповідача.

Відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судових засідань в справі. Ухвала суду від 06.03.2018 року вручена відповідачу, про що свідчить міжнародне поштове повідомлення про вручення відправлення (а.с. 49), авіанакладна курєрської служби АТ «ДХЛ Інтернешнл Україна» із підтвердженням вручення кореспонденції (а.с. 47-48) . Ухвала суду від 18.04.2018 року направлялась відповідачу, про що свідчить відмітка суду про надсилання примірника документа (а.с. 51-52) та авіанакладна курєрської служби АТ «ДХЛ Інтернешнл Україна» (а.с. 54).

За змістом ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, про час та місце проведення судового засідання господарський суд Полтавської області повідомляв відповідача належним чином та відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України, зазначені ухвали вважаються врученими.

Позивач надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника (вх. № 4977 від 21.05.2018року). Суд вважає, що неявка представника позивача не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З огляду на неявку відповідача та не подання ним відзиву на позов у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Також, згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки представники сторін в судове засідання 22.05.2018 року не з'явились, відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного тексту рішення - 23.05.2018 року.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

(І) Між ТОВ «ІР-Агроторг» (продавець) та ТОВ «ЛазардБелТрейд» (покупець) було укладено Контракт № 75/17-ER від 05.07.2017 року (далі - Контракт, а.с. 17-19), відповідно до умов якого продавець зобов'язався поставити, а покупець прийняти та оплатити продукти харчування виробництва України, надалі «Товар» (п. 1.1.).

Відповідно до п. 1.2. Контракту, поставка Товару здійснюється окремими партіями, згідно додаткових угод / специфікацій (далі - специфікація), що є невід'ємною частиною цього Контракту. Асортимент, кількість, ціна кожної партії Товару, що поставляється за цим Контрактом, умови і терміни поставки, умови та терміни оплати визначаються в конкретної специфікації, погодженої та підписаної обома сторонами (п. 1.3. Контракту).

Валютою Контракту та валютою платежу є долари США (п.п. 1.4., 4.1. Контракту).

Умови поставки врегульовані в п. 2.1. Контракту, яким передбачено, що Товар має бути поставлений покупцю згідно із затвердженою специфікацією на умовах СРТ - місто Мінськ, Республіка Білорусь (конкретна адреса доставки узгоджується додатково). При цьому в п. 2.2. Контракту сторони узгодили, що при здійсненні поставок за цим Контрактом сторони керуються Правилами ІСС з використання національних і міжнародних торгових термінів Інкотермс 2010.

В п. 2.4. Контракту сторони передбачили, що право власності на товар, а також ризики втрати або пошкодження Товару переходять від продавця до покупця в момент навантаження (відвантаження) згідно п. 2.З. цього Контракту.

Згідно із п. 4.2. Контракту платник здійснює оплату кожної партії Товару на умовах 100% авансового платежу (передоплати), якщо інше не буде оговорено в специфікації на поставку конкретної партії товару, узгодженій та підписані обома сторонами.

На виконання умов Контракту між сторонами було оформлено чотири додаткові угоди (специфікації): № 1 від 05.07.2017 року, № 2 та № 3 від 07.07.2017 року, № 4 від 10.07.2017 року (а.с. 20-22), згідно яких продавець взяв на себе зобов'язання поставити покупцю «Продукт білково-жировий напівтвердий «Сметанковий» 50% загального жиру в сухій речовині, ТУ У 10.8-9:2015, код УКТ ВЭД 0, виробник ТОВ «Полтавамолпрод»» на загальну суму 124 000,00 дол. США.

Умови поставки:

- СРТ - Мінськ, Республіка Білорусь.

- валюта платежу - долари США.

- умови оплати - відстрочення платежу 80 календарних днів з моменту митного оформлення Товару на території України.

- поставка здійснюється автомобільним транспортом.

- вантажовідправник - ТОВ «Торговий дім «Мілєо», Україна, Полтавська область, м. Гадяч.

- вантажоодержувач ТОВ «ЛазардБелТрейд», Республіка Білорусь, м. Мінськ.

Товар фактично був відвантажений та поставлений покупцю 06.07.2017 та 10.07.2017 року, що підтверджується оформленими міжнародними товарно-транспортними накладними № 507 171 від 05.07.2017 року, № 514 217 від 07.07.2017 року, № 507 170 від 07.07.2017 року, № 470 104 від 10.07.2017 року (CMR, а.с. 23-26) та вантажно-митними деклараціями від 06.07.2017 року, від 07.07.2017 року, від 10.07.2017 року (форма МД-2, а.с. 27-30).

Товар прийнятий Покупцем. Будь-яких заперечень щодо Товару або поставки Товару покупцем заявлено не було. Строки оплати за поставлений Товар настали в період з 24.09.2017 року по 28.09.2017 року.

(ІІ) Між ТОВ «ІР-АГРОТОРГ» (кредитор), ТОВ «ЛазардБелТрейд» (боржник) і Відповідачем - FABIANA GLOBAL TRADING LIMITED (новий боржник) було укладено угоду про заміну боржника від 18.08.2017 року (далі - Угода, а.с. 15-16).

За змістом положень п.п. 1.1. та 1.2. Угоди новий боржник приймає на себе зобов'язання боржника за Контрактом № 75/17-ER від 05.07.2017 року та Специфікаціями до нього № 1 від 05.07.2017 року, № 2 та № 3 від 07.07.2017 року, № 4 від 10.07.2017 року та зобов'язується сплатити кредитору суму 124 000,00 дол. США в якості виконання зобов'язань за Контрактом, в порядку та на умовах, зазначених в Контракті та Специфікаціях.

Отже, уклавши Угоду, Відповідач - FABIANA GLOBAL TRADING LIMITED прийняв на себе зобов'язання сплатити позивачу (кредитору) вартість поставленого товару, в порядку та на умовах, зазначених в Контракті та Специфікаціях, тобто сплатити:

- 31 000,00 дол. США за додатковою угодою (специфікацією) № 1 від 05.07.2017 року до 24.09.2017 року;

- 31 000,00 дол. США за додатковою угодою (специфікацією) № 2 від 07.07.2017 року до 25.09.2017 року;

- 31 000,00 дол. США за додатковою угодою (специфікацією) № 3 від 07.07.2017 року до 25.09.2017 року;

- 31 000,00 дол. США за додатковою угодою (специфікацією) № 4 від 10.07.2017 року до 28.09.2017 року.

Станом на момент звернення з цим позовом до суду відповідач свої зобов'язання, прийняті за угодою про заміну боржника від 18.08.2017 року не виконав, борг в сумі 124 000,00 дол. США не сплатив.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Згідно ст. 38 Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності в процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України .

Згідно ст. 76 Закону України Про міжнародне приватне право суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Відповідно до п. 9.1 Контракту № 75/17-ER від 05.07.2017 року, всі спори, розбіжності або вимоги, що виникають за цим Контрактом або в зв'язку з ним, у тому числі що стосуються його тлумачення, виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню, за вибором позивача: в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України (м. Київ) відповідно до його Регламенту (за винятком пункту 3 статі 5) Регламенту). Арбітражний суд складається з одноособового арбітра, мова арбітражного розгляду - російська, місце проведення засідання Арбітражного суду м. Київ (Україна) або в господарському суді Полтавської області (м. Полтава, Україна).

За п. 3.1 Угоди про заміну боржника від 18.08.2017 року, всі спори, розбіжності або вимоги, що виникають за цією Угодою або в зв'язку з нею, у тому числі що стосуються її тлумачення, виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню в порядку та на умовах, передбачених в Контракті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" та п. 9.2 Контракту № 75/17-ER від 05.07.2017 року та п. 3.2 Угоди про заміну боржника від 18.08.2017 року, до спірних правовідносин підлягає застосуванню матеріальне право України.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно вимог ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 520 Цивільного кодексу України передбачена можливість заміни боржника іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

У ст. 521 Цивільного кодексу України зазначено, що форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Між позивачем та ТОВ «ЛазарБелТрейд» виникли зобов'язання з договору купівлі-продажу, згідно якого, в силу ч. 1 ст. 655 ЦК України, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами ст. 691 ЦК України передбачено, що Покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Отже, змістом договору купівлі-продажу є ті умови, з приводу яких сторони досягли згоди.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За змістом ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити продукцію (товар) після його прийняття або прийняття товарно-розпорядчих документів на нього, якщо договором чи товарно-розпорядчими документами не визначено іншого строку оплати.

Відповідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 129 ГК України, іноземні юридичні особи при здійсненні господарської діяльності в Україні мають такий самий статус, як і юридичні особи України, з особливостями, передбаченими цим Кодексом, іншими законами, а також міжнародними договорами, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України.

Як встановлено судом, 05.07.2017 р. між позивачем, як продавцем, та ТОВ «ЛазарБелТрейд, як покупцем, був укладений контракт № 75/17-ER.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов контракту № 75/17-ER від 05.07.2017 р. позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 124 000,00 доларів США, що підтверджується міжнародними товаро-транспортними накладними (CMR), вантажо-митними деклараціями (а.с. 24-30).

Умови поставки врегульовані в п. 2.1. Контракту, яким передбачено, що товар має бути поставлений Покупцю згідно із затвердженою специфікацією на умовах СРТ - місто Мінськ, Республіка Білорусь (конкретна адреса доставки узгоджується додатково). При цьому в п. 2.2. Контракту сторони узгодили, що при здійсненні поставок за цим Контрактом сторони керуються Правилами ІСС з використання національних і міжнародних торгових термінів Інкотермс 2010 (Инкотермс 2010. Публикация ІСС № 715 = Incoterms®2010. ICC Publication No.715: правила ІСС для использования торговых терминов в национ. и междунар. торговле : дата вступ, в силу 1 янв. 2011 г./ [пер. с англ. ОСОБА_2]. М.: ОСОБА_3, 2010. -274 с. - ISBN 978-5-9998-0041-1.) (далі - Правила Інкотермс 2010).

Пунктом А4 опису терміну СРТ Правил Інкотермс 2010 передбачено, що продавець зобов'язаний поставити товар шляхом його передачі перевізнику, з яким укладений договір, у відповідності з п. A3 в узгоджену дату або в узгоджений період. Продавець несе всі ризики втрати або пошкодження товару до моменту його поставки у відповідності з п. А4 (п. А5 опису терміну СРТ Правил Інкотермс 2010).

В свою чергу згідно з п. Б4 опису терміну СРТ Правил Інкотермс 2010 покупець зобов'язаний прийняти поставку товару, як тільки він поставлений у відповідності до п.А4, та отримати від перевізника у поіменованому місці призначення. Покупець несе всі ризики втрати або пошкодження товару з моменту його поставки у відповідності з п.А4. (п.Б5 опису терміну СРТ Правил Інкотермс 2010).

Застосування Правил Інкотермс 2010 за згодою сторін при регулюванні зовнішньоекономічного договору (Контракту) узгоджується із приписами ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», ст. 7 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) та ч. 4 ст. 265 Господарського кодексу України (надалі ГК України).

Додатково до зазначеного в п. 2.4. Контракту сторони передбачили, що право власності на Товар, а також ризики втрати або пошкодження Товару переходять від Продавця до Покупця в момент навантаження (відвантаження) згідно п. 2.З. цього Контракту.

Позивач зобов'язання щодо поставки товару виконав в повному обсязі, відповідно до умов контракту, передав товар перевізнику, про що свідчить штамп перевізника на міжнародних товаро-транспортних накладних (CMR) (а.с. 23-26).

Як стверджує позивач, прийняті на себе зобовязання за контрактом в частині оплати ТОВ «ЛазарБелТрейд» належним чином не виконав, в результаті чого в нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 124 000,00 дол. США.

Судом встановлено, що між сторонами у справі та ТОВ «ЛазарБелТрейд» укладена угода про заміну боржника від 18.08.2017 року, за умовами якої відповідач прийняв на себе зобовязання ТОВ «ЛазарБелТрейд» перед позивачем за товар, поставлений по Контракту № 75/17-ER від 05.07.2017 року та додатковим угодам (специфікаціям) до нього № 1 від 05.07.2017 року, № 2 та № 3 від 07.07.2017 року, № 4 від 10.07.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Згідно із ст. 520 ЦК України, боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

За змістом ст.ст. 513, 250 ЦК України, форма правочину щодо заміни боржник вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, Угода відповідає всім приписам чинного законодавства України.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарська відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 ст. 193 ГК України та ст. ст. 525, 526 ЦК України заборонена одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановленні договором або законом.

За наведеного, з урахуванням доказів, залучених до матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в сумі 124 000,00 дол. США, що складає 3 540 031,31 грн. за офіційним курсом Національного банку України за станом на момент подання позову (29.01.2018 року).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129 (ч. 1), 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Fabiana Global Trading Limited (company number 1678435, address: Akara Bldg., 24 De Castro Street, Wickhams Cay I, Road Town, Tortola, post code VG 1110, British Virgin Islands) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ІР-Агроторг (вул. Пушкіна, 42, оф. 106, м. Полтава, 36011, ) - заборгованість у розмірі 124 000,00 доларів США; 51 988,71 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Пушко І.І.