ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2018 Справа № 904/10583/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Хавіної О.С.

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ Виробничий підрозділ "Знам'янська дирекція залізничних перевезень перевезень" регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця", м. Знам'янка, Кіровоградська область

до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг

про стягнення 39295,00 грн.

Представники:

Від Позивача: представник не з'явився

Від Відповідача: представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" Виробничий підрозділ "Знам'янська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (далі Позивач) 26.12.2017 року звернулось з позовом до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі-Відповідач), в якому просить господарський суд стягнути з Відповідача на свою користь суму 39295,00 грн. неустойки та судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

В обґрунтування позову Позивач посилається на те, що під час здійснення перевезень ним було виявлено невідповідність маси вантажу даним накладної, що оформлюється відправником. Вказані обставини є підставою для стягнення неустойки в сумі 39295,00 грн.

В підтвердження обґрунтованості позовних вимог Позивач надав до позову копію залізничної накладної, копії актів загальної форми № № 74, 3808,1 а; копії виписок з книг контрольних переважувань; копію комерційного акта №414115/33, копію листа Метінвест від 06.09.2017 р., копію акта первинного огляду, копії досильних накладних, копію витягу з тех. паспорту на ваги; розрахунок неустойки; копію листа залізниці від 09.10.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

15.02.2018р. представник Відповідача подав відзив на позов (арк.с. 56-62), в якому просить суд відмовити Позивачеві в задоволенні позову повністю, оскільки Позивач не доводить допустимими та належними доказами обставини, на які він посилається як на підставу позовних вимог.

Також 15.02.2018р. представник Відповідача надав клопотання про витребування доказів (арк.с. 54), в яких просить суд:

витребувати у ПАТ Українська залізниця в особі ВП Знам'янська дирекція залізничних перевезень РФ "ОДЕСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" ПАТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ":

- копію та оригінал (для огляду) технічного паспорту тензометричних вагів ВТВ-1СТ станції Тимкове, заводський № 87.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.18р. заявлене Відповідачем клопотання про витребування доказів задоволено судом, зобов'язано Позивача надати суду документи.

27.02.18р. Позивач подав заперечення на відзив, в яких, зокрема, зазначив, що не може надати для огляду оригінал технічного паспорту ваг №87, оскільки згідно з Інструкцією про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України технічні паспорти ЗВВТ повинні зберігатися в місці, визначеному розпорядчим документом начальника станції, який забезпечує їх схоронність. На прохання власника ЗВВТ йому може бути надано копію технічного паспорта ЗВВТ (арк.с. 71-72).

До заперечень Позивач подав (арк.с. 73-83):

копію технічного паспорту ваг №87 ст.Тимкове;

докази направлення заперечення на відзив;

копію довіреності представника.

Під час судового засідання 15.03.2018р. представники сторін надали клопотання про продовження розгляду справи у підготовчому засіданні на тридцять днів (арк.с. 91).

Під час судового засідання 29.03.2018р. Відповідач подав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат по справі №904/10583/17 (арк.с. 98).

29.03.2018р. Відповідач подав клопотання про призначення експертизи (арк.с. 100-101), в якому просить суд призначити по справі судову криміналістичну технічну експертизу документа, проведення якої доручити фахівцям Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, на вирішення експерта поставити наступні питання:

чи виготовлений рукописний текст (записи) та підписи на 4, 5 аркушах технічного паспорту тензометричних вагів ВТВ-1СТ станції Тимкове, заводський №87 яким датовані ці записи? Якщо ні то у який період часу вони були виконані?

чи нанесені відтиски печаток (штампів) у той час, яким датовані на 4, 5 аркушах технічного паспорту тензометричних вагів ВТВ-1СТ станції Тимкове, заводський №87? якщо ні то у який період часу вони були нанесені?

Позивач проти експертизи заперечував, посилаючись на те, що експертним шляхом встановити точний час вчинення спірних записів неможливо.

У зв'язку з цим Відповідач подав клопотання про витребування доказів (арк.с. 99).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2018р. клопотання Відповідача (арк.с. 109-112).

16.04.2018р. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання сповіщений належним чином, що підтверджується розпискою від 29.03.2018 р. (арк.с. 108). Витребувані ухвалою суду документи не надав.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2018р. закрито підготовче провадження та розгляд справи призначено до судового розгляду по суті на 26.04.2018 (арк.с. 117-119).

Представник Позивача 26.04.2018р. в судове засідання не з'явився, надіслав клопотання, в якому повідомив суд про те, що не має змоги прибути у судове засідання та надати суду витребувані ухвалою документи. У зв'язку з цим просить суд відкласти розгляд справи.

10.05.2018р. представник Позивача надав в судовому засіданні письмові пояснення (арк.с. 128).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2018р. розгляд справи по суті відкладено у зв'язку із заявленим клопотанням Відповідача.

Під час судового засідання 15.05.2018р. судом було оглянуто оригінал комерційного акту №414115/33 від 05.09.2017 року.

В судовому засіданні 15.05.2018 року оголошено перерву до 16.05.2018 року до 16.00.

Представники сторін в судове засідання призначене на 16.05.18р. не з'явились, про дату та час слухання справи повідомлені в попередньому судовому засіданні 15.05.18р.

У судовому засіданні оголошувалася перерва з 15.05.18р. по 16.05.18р. в порядку ст. 216 ГПК України.

В судовому засіданні 16.05.2018 року прийнято рішення в порядку ст. 240 ГПК України з оформленням вступної та резолютивної частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року Відповідач на підставі міжнародної залізничної накладної ЦИМ/СМГС №876821 (арк.с. 12) зі станції Грекувата Придніпровської залізниці здійснив відправку 8 вагонів з вантажем залізорудний концентрат на адресу одержувача "Arcelor Mittal Galati S.A." на станцію призначення Катуша, ЧФР, Румунія ЧФР.

Перевезення зазначеного вантажу залізницею має відповідати умовам Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951р. (абревіатура - СМГС), до якої Україна долучилась 05.06.1992р.

На шляху прямування вагону на станції Тимкове Одеської залізниці, при детальному огляді вагону №90686072, працівниками залізниці після зважування вантажу складено низку документів, в яких зазначалось про комерційну несправність, а саме невідповідність даних про масу вантажу, зазначених у перевізних документах, фактичним даним. Так, складено акт загальної форми №3808 від 05.09.2017року, акт загальної форми №74 від 05.09.2017 року, акт загальної форми №1А від 25.09.2017 та комерційний акт №4144115/33 від 05.09.2017 року.

Зокрема, в зазначених актах вказується про комерційне переважування на станції Тимкове вагону №90686072 на справних 150 тонних статичних тензометричних вагах ВТВ-1СТ (держ.повірка 25.04.17р.). Згідно з документом: нетто 63700 кг, тара 21000 кг, вантажопідйомність вагону 64т. Фактично маса вантажу склала: брутто - 90520 кг, тара по документу - 21000 кг, нетто - 69520, що більше документу на 5820 кг, перевантаження понад вантажопідйомності вагона 5520 кг. Навантаження у вагоні навалом, нижче бортів 1200 мм. Люки закриті щільно, течі вантажу немає. Переважування вагону здійснювалось двічі, вага більш ніж зазначено в документі на 5820 кг, перевантаження понад вантажопідйомності вагону на 5520 кг підтверджується, що є порушенням п.4.1 глави 1 Додатку4 3 до СМГС.

Перелік номерів вагонів, тип вагонів, їх вантажопідйомність, маса тари, найменування власника вагонів, а також інформація про масу нетто вантажу у кожному вагоні була зазначена у відомості вагонів, що додається до залізничної накладної (арк.с. 12, 13). Так, відповідно до цієї відомості, вантажопідйомність вагону №90686072 становить 63700 кг, тара 21000 кг. 25.09.2017 року надлишок вантажу у кількості 5820 кг було відвантажено на платформу №44692515 та відправлено на станцію відправлення згідно листа Метінвест від 06.09.2017р. вих.№1386/43 (арк.с. 19) по досильній накладній №42845180 від 25.09.2017р. (арк.с. 22).

По даному факту залізницею, з посиланням на Угоду про міжнародне залізничне вантажне сполучення, нараховано неустойку в розмірі 39295,0грн.

Зважаючи на встановлені обставини, суд керується таким.

Відповідно до ч.2 ст.11 ГПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України..

Відповідно до ч. 1 ст. 306 ГГ України перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами (ч.5 ст. 306 Господарського кодексу України).

Перевезення вантажів залізничним транспортом регулюється Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457(далі - Статут залізниць України), Правилами перевезення вантажів, що затверджені наказом Міністерства транспорту України на підставі цього Статуту.

Пунктом 4 Статуту залізниць України встановлено, що перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

Пунктом 18 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затвердженого наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002року, також передбачено, що комерційні акти при міжнародних перевезеннях складаються відповідно до угод про міжнародні сполучення.

Матеріали справи свідчать, а також про це зазначається як Позивачем у позові, так й Відповідачем в запереченнях проти позову, перевезення спірного вантажу залізницею має відповідати умовам Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951р., до якої долучилась Україна.

Так, Угода про міжнародне залізничне вантажне сполучення є чинною в Україні відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" та "Віденської конвенції

про правонаступництво держав щодо договорів". Відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" від 12.09.1991 Україна є правонаступником прав і обов'язків за міжнародними договорами Союзу РСР, які не суперечать Конституції України та інтересам республіки. Угода про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС) підписана Союзом РСР і стала чинною для нього з 01.11.1951. На підставі постанови Верховної Ради України від 17.09.1992 "Про приєднання України до Віденської конвенції про правонаступництво держав щодо договорів" Україна приєдналася до цієї Конвенції.

Отже, на умовах цієї Угоди здійснюється перевезення вантажів в прямому міжнародному залізничному вантажному сполученні між станціями, вказаними в § 2 статті 3, за накладними, передбаченим цією Угодою, і тільки по мережі залізниць-учасниць цієї Угоди. Ця Угода має обов'язкову силу для залізниць, відправників і одержувачів вантажів і діє незалежно від національної приналежності сторін договору перевезення (§ 1 ст. 2 СМГС).

Ця Угода встановлює єдині правові норми договору перевезення вантажу у прямому міжнародному залізничному сполученні та в прямому міжнародному залізнично-паромному сполученні (§ 1 ст. 3 СМГС).

Пунктом 1 § 1 ст.29 вищевказаної Угоди передбачено, що перевізник складає комерційний акт, якщо при перевірці вантажу під час його перевезення або видачі констатує невідповідність найменування, маси або кількості міць вантажу відомостям, зазначеним у накладній.

Стаття 18 Угоди встановлює порядок і оформлення складання комерційного акту. Так, відповідно до п.2 § 1 статті 18 Угоди залізниця повинна скласти комерційний акт, якщо під час перевезення або видачі вантажу вона виробляє перевірку стану вантажу, його маси або кількості місць, а також наявності накладної та при цьому встановлює невідповідність між даними, зазначеними в накладній, і вантажем в натурі про найменування, маси, кількості місць вантажу, знаках (марках) і номерах місць вантажу, найменування одержувача і станції призначення;

Станція, яка встановила одну або кілька таких несправностей, становить Комерційний акт за формою Додатка 16 до СМГС - при перевезенні вантажів за накладною СМГС або за формою додатка 8.1 до Додатка 22 до СМГС - при перевезенні вантажів по накладної ЦІМ / СМГС.

Про складання комерційного акта станція повинна зробити відмітку в накладній в графі "Комерційний акт".

Відповідно до п. 3 § 3 ст.16 зазначеної Угоди відправник сплачує перевізнику неустойку, якщо після укладення договору перевезення перевізник виявляє неправильність, неточність або неповноту вказаних відправником в накладній відомостей і заяв і при цьому встановлює, що при завантаженні вантажу відправником було допущено перевантаження вагону понад його вантажопідйомність.

Неустойка по пункту 3 вказаного параграфу стягується відповідно до приписів статті 31 Уплата провізних платежів і неустойок у пятикратному розмірі провізної плати за перевезення надлишку маси вантажу, що належить перевізнику, який виявив цей надлишок.

Отже, зазначеним приписами Угоди передбачено форму комерційного акту за спірними обставинами та необхідність здійснення відповідної відмітки у залізничній накладній.

Враховуючи викладене, а також матеріали справи, суд погоджується з Відповідачем, що форма комерційного акту, складена Позивачем щодо спірних обставин, не відповідає належній формі.

Так, під час судового засідання 15.05.2018р. судом було оглянуто оригінал комерційного акту №414115/33 від 05.09.2017 року, форма якого не відповідає формі додатку 8.1 до Додатка 22 до СМГС, в той час як залізнична накладна №876821 (арк.с. 12) оформлена із абревіатурою ЦІМ / СМГС. Також слід зазначити, що зміст цієї накладної не містить відмітки про складання комерційного акту.

Згідно зі ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В силу ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В розясненнях Вищого господарського суду України, наданих 29.09.2008 N 04-5/225 «Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 N 04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею", зазначається, що …комерційний акт є тільки одним з доказів, який господарський суд оцінює у сукупності з усіма іншими доказами зі справи. Зокрема, комерційний акт може оцінюватися як такий, що не має сили доказу, якщо він не відповідає фактичним обставинам.

Отже, керуючись наведеним, суд дійшов висновку, що невідповідність форми спірного комерційного акту положенням міжнародного договору не спростовує факт неправильного заповнення вантажовідправником залізничної накладної, оскільки зміст цього акту містить докладний опис обставин та відповідає фактичним обставинам справи. Так, зміст цього акту підтверджується іншими доказами у справі. Зокрема, цими іншими доказами є: акт первинного огляду та контрольного зважування вагону №90686072 від 05.09.2017року, (арк..с.20), акт від 05.09.2017 №132А про відчеплення на перевірку ваги досильного відправлення (арк..с. 14), акт загальної форми №3808 від 05.09.2017року (арк..с.15), акт загальної форми №1А від 25.09.2017року (арк..с.15 на зв.), виписка з книги здачі під охорону станції Тимкове (арк..с.16), виписка з книги зважування (арк..с.17), лист МЕТІНВЕСТ від 06.09.2017 року про відвантаження надлишку вантажу на адресу вантажовідправника (аркс.с.19), залізнична накладна ЦИМ/СМГС №42096503, яка містить посилання на складення комерційного акту №414115/33 від 05.09.2017 року, та залізнична накладна №42845180, якою оформлено відправлення надлишку вантажу на адресу Відповідача тощо (арк.с.21,22).

Оцінюючи надані Позивачем докази у сукупності, враховуючи відсутність спростовуючих доказів з боку Відповідача та оцінюючи надані останнім заперечення, суд констатує, що ці заперечення стосуються лише формального аспекту наданих Позивачем доказів. В той же час відносно отримання вантажоотримувачем спірного вагону без зауважень щодо його маси (тобто не заявлено про нестачу), а також відносно отримання вантажовідправником (тобто Відповідачем) надлишку вантажу на спірну масу, Відповідачем жодних заяв не зроблено та спростовуючих позов доказів не надано.

Аргументи Відповідача про те, що Позивач наданими документами до позову не довів відповідність вагів вимогам чинного законодавства, були спростовані Позивачем у вигляді додаткового надання належної копії технічного паспорту вагів та надання можливості представнику Відповідача оглянути його оригінал на станції Тимкове тощо. Клопотання Відповідача про призначення експертизи технічного паспорту на предмет встановлення часу внесення до нього спірних записів щодо перевірок та повірок вагів, судом відхилено у звязку з тим, що зібрані у справі матеріали у сукупності не викликають сумнівів у достовірності додатково наданої Позивачем копії технічного паспорту вагів. Суд приймає пояснення представника Позивача про те, що додана до позову попередня копія технічного паспорту є неповною, оскільки не відповідає змісту паспорту на момент спірних обставин. Ці обставини хоча й свідчить про неякісну підготовку позову до суду, але на думку суду, є реалістичними. В той же час заявлені Відповідачем сумніви в достовірності записів в оригіналі документа ґрунтуються тільки на неповній та неактуальній копії технічного паспорта, наданій Позивачем до позову, що, на думку суду, не є достатнім для призначення судової експертизи з огляду на інші матеріали справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що неправильність, вказаних відправником в накладній відомостей, із перевантаженням вагону понад його вантажопідйомність, доводиться матеріалами справи. Оскільки ці обставини належать до відповідальності Відповідача як вантажовідправника, позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням судових витрат на Відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 176, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого підрозділу "Знам'янська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» ( м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50066) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого підрозділу "Знам'янська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" ( м.Київ вул.Тверська, 5 03680) 39295,00грн. неустойки та судові витрати на суму судового збору 1600,00грн.

Рішення набирає законної сили у строки та порядку, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в двадцятиденний строк з дня складення повного тексту рішення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення підписано 25.05.2018

Суддя ОСОБА_1