УХВАЛА

24 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/4356/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Галичина"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2017

та на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.03.2018

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрілайн Трейд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Амстор"

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2017 у справі №904/4356/17, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.03.2018, продовжено термін розпорядження майном та повноважень розпорядника майна Романова К.В. до 23.03.18.

Не погодившись з вказаними судовими рішеннями, 27.04.2018 Приватного акціонерного товариства "Галичина" (ПрАТ "Галичина") звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.03.2018 у справі №904/4356/17.

На підставі п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ, супровідним листом №904/4356/17/7675/18 від 11.05.2018 Дніпропетровський апеляційний господарський суд направив вказану касаційну скаргу разом зі справою №904/4356/17 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 23.05.2018 на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г., - передано вказану касаційну скаргу.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ПрАТ "Галичина", колегія суддів дійшла до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

За змістом положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

П. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 287 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017), учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на: ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пунктом 11 Розділу X Прикінцеві та Перехідні положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції №4212-VI від 22.12.2011) передбачено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2017 порушено провадження у справі №904/4356/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Амстор".

Відтак, провадження у справі №904/4356/17 повинно здійснюватись у редакції Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011 року №4212-VI.

Частиною 3 статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Наведений перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.

Така правова позиція щодо порядку застосування положень ч. 3 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" викладена у постановах Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі №916/2019/13, від 18.11.2015 у справі №910/15007/14, від 27.01.2016 у справі №Б11/009-12, від 27.01.2016 у справі №922/4908/13, від 07.12.2016 у справі №922/952/13-г та від 25.05.2017 у справі №925/2063/13.

Відтак, можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, прийнятої за результатом перегляду ухвали суду першої інстанції про продовження терміну розпорядження майном та повноважень розпорядника майна, згідно положень ч. 3 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачена.

З наведеного колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2017 та постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.03.2018 у справі №904/4356/17, у відповідності ч. 3 ст. 8 Закону України, касаційному оскарженню не підлягають.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 234, 235, 287, п. 1 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України, ч.3 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Галичина" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.03.2018 у справі №904/4356/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко