ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2018 р. Справа № 917/20/18

м. Полтава

за позовною заявою Державної екологічної інспекції в Полтавській області, вул. Коцюбинського, 6, м. Полтава, 36039

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислове об'єднання Цукровик Полтавщини", вул.Новаторів, 24, с. Яреськи, Шишацький район, Полтавська область, 38034

про стягнення 901 687,71 грн.

Суддя Солодюк О.В.

Секретар судового засідання Олійник Н.І.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. в протоколі

від відповідача: ОСОБА_2, дов. в протоколі

Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 901 687, 71 грн. збитків, завданих державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Позивач в позовній заяві та відповіді на відзив (вх. 2614 від 13.03.2018р.) на позовних вимогах наполягає, посилаючись на те, що забруднення водного об'єкту - ставка «Глобине -2» спричинило масову загибель риби - карася серебристого на площі - 144 м2, кількістю - 184 шт/м2, що є порушенням відповідачем ст. 68, 95 Водного кодексу України, ст. 40 Закону України «Про тваринний світ» та завдало державі збитків внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Позивач зазначив, що Держекоінспекція розглянула лист Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області (Полтаварибоохорона) від 13.03.2017 № 194-03 щодо масової загибелі риби на ставку в м. Глобине.

За вказаним фактом, Держекоінспекцією, виїздом на місце 14.03.2017 року, здійснено виїзд до водного об'єкту, що розташований в межах м. Глобине та в присутності представника Глобинської РДА проведено його обстеження.

Позивач зазначає, що у відповідності до паспорту водного об'єкту, розробленого Полтавським обласним управлінням водних ресурсів та погодженого Держводагенством України у 2014 році, вказаний водний об'єкт - ставок «Глобине - 2» загальною площею 27,3850 га розташований на водотокові - р. Сухий Омельник, правій притоці р. Псел.

На момент проведення обстеження встановлено факт загибелі карася серебристого, вода зі ставка мала характерний фекальний запах та мутність.

З метою підтвердження факту забруднення ставка «Глобине - 2», відповідно до галузі атестації, Держекоінспекцією було здійснено відбір проб та проведено вимірювання показників складу та властивостей проб вод.

Позивач зазначає, що згідно протоколу вимірювань показників складу та властивостей вод від 21.03.2017 № 5 встановлено, що показники якості поверхневої води у ставку «Глобине-2» не відповідають нормативам граничнодопустимих концентрацій (ГДК) згідно вимог «Нормативи екологічної безпеки водних об'єктів, що використовуються для потреб рибного господарства, щодо ГДК органічних та мінеральних речовин у морських та прісних водах», що затверджені Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 30.07.2012 № 471, та вимог «Обобщенный перечень предельно допустимых концентраций (ПДК) и ориентировочно безопасных уровней воздействия (ОБУВ) вредных веществ для воды рыбохозяйственных водоемов», утвержденных Минрыбхозом СССР 09.08.1990 р.

Вказане свідчить, як зазначає позивач, про факт забруднення водного об'єкту - ставка «Глобине-2», що виникло внаслідок можливого потрапляння промислових та господарсько-побутових стічних вод до водного об'єкту та є порушенням ст. 70, 95 Водного кодексу України.

Забруднення водного об'єкту - ставка «Глобине-2», як наслідок, спричинило масову загибель риби - карася серебристого на площі - 144 м2, кількістю -184 шт./м2, що є порушенням ст. 68, 95 водного кодексу України та ст. 40 Закону України «Про тваринний світ».

В позові зазначено, що відповідно до наданої позивачу інформації від державних органів, розпорядженням голови Глобинської райдержадміністрації від 10.05.2007 № 398 «Про передачу в користування на умовах оренди водного об'єкта (ставка) на території Глобинської міської ради» передано структурному підрозділу «Глобинський цукровий завод» ТОВ «АПО «Цукровик Полтавщини» (відповідачу) у користування на умовах оренди водний об"єкт (ставок), який розташований на території Глобинської міської ради, для рибогосподарських потреб терміном на 49 років.

У відповідності до п. 10.13 вказаного договору оренди водного об"єкта відповідач зобов'язаний забезпечити охорону орендованого водного об'єкту, з метою недопущення несанкціонованого випуску з нього води, його забруднення, а також пошкодження гідротехнічних споруд.

Оскільки відповідач не виконав умов даного договору, як зазначає позивач, і не забезпечив охорону водного об"єкту, позивачем було проведено розрахунок розміру збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, який здійснено у відповідності до Наказу Мінприроди України від 18.05.1995 № 36 «Про затвердження Методики розрахунку збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища» (далі - Методика), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.05.1995 за № 155/691 та направлено на адресу відповідача претензію № 63/02-08 від 26.05.2017р. щодо відшкодування заподіяних державі збитків, яка залишена відповідачем без відповіді та реагування.

Дана обставина змусила позивача звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача збитків на суму 901 687,71 грн.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що із ставком в оренду відповідачу було передано і гідротехнічну споруду. В акті обстеження від 14.03.2017 р. № 06-22/12 зазначено, що на момент проведення обстеження, вздовж автошляху з позначенням 01703035 на ділянці між перехрестями з вулицею Європейська та Чайковського розташована гребля ставка «Глобино-2». При обстежені встановлено, що вздовж вказаної греблі зі сторони, що примикає до урізу води ставка «Глобино-2» прокладено металеву трубу діаметром 200 мм. У місцях виходу вказаної труби на поверхню наявні пошкодження та виявлений в центральній частині труби, відносно греблі, відкритий отвір. При натурному обстежені місць пошкоджень наявні візуальні ознаки виливу речовин невідомого походження з характерним фикальним запахом, утворенням вимоїн на земельній поверхні вздовж ухилу дамби в напрямку руху стоків до урізу води ставка «Глобино-2».

Тому твердження відповідача, як зазначає позивач, що Держекоіспекцією не надано жодних доказів про вчинення порушення природоохоронного законодавства відповідачем, є безпідставними.

Щодо твердження відповідача, що Держекоіспекцією не вчинено жодних дій щодо встановлення особи винної у забруднені ставка та на те, що позивач не провів необхідних досліджень щодо причин загибелі риби, позивач зазначив, що дане твердження не відповідає дійсності, оскільки з метою підтвердження факту забруднення ставка «Глобине - 2» відповідно до галузі атестації Держекоінспекцією було здійснено відбір проб та проведено вимірювання показників складу та властивостей проб вод.

З метою встановлення власника (користувача) водним об'єктом Держекоіспекцією були надіслані запити до Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області, Департаменту агропромислового розвитку Полтавської обласної державної адміністрації.

Крім того, Держекоінспекцією були направлені матеріали обстеження до Прокуратури Полтавської області.

Щодо твердження відповідача, що відсутність протоколу про адміністративні правопорушення у сфері охорони навколишнього природного середовища чи підозри у вчинені кримінального правопорушення виключає вину відповідача, позивач зазначив, що у відповідності до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність, тобто, це різні види відповідальності, які не виключають один одного.

Крім того, як зазначає позивач, Методикою для розрахунку розміру шкоди відсутня обов'язкова вимога щодо наявності матеріалів про притягнення до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Щодо твердження відповідача про те, що відповідач не здійснює виробничої діяльності і не міг завдати шкоди навколишньому природному середовищу, оскільки майно підприємства передано в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Цукорагропром», позивач зазначив, що згідно з інформації веб-сайту ДП «Інформаційно-ресурсний центр» засновниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукорагропром» є підприємство відповідача та власник істотної участі засновника юридичної особи, якщо засновник юридична особа ОСОБА_3, а ОСОБА_3 є кінцевим бенефіціарним власником (контролером) підприємства відповідача.

Позивач також зазначив, що водний об"єкт площею 25,68 га на даний час залишається в оренді ТОВ «АПО» «Цукровик Полтавщини».

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнає та проти них заперечує, посилаючись на ч. 2 ст.68 Закону України «Про захист навколишнього природного середовища», якою встановлено, що відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи винні у порушенні вимог природоохоронного законодавства.

Відповідач також зазначає, що позивач не вказав жодної законодавчо визначеної підстави виникнення цивільно-правової відповідальності відповідно до вимог ст.68 Закону чи іншого законодавчого акта, що може бути підставою для покладення на відповідача відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища та не вказав, якими саме діями чи бездіяльністю відповідач вчинив правопорушення у сфері захисту охорони навколишнього природного середовища.

Позивачем не надано жодного доказу про те, що порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища було вчинено саме ТОВ «АПК «Цукровик Полтавщини».

Посилання позивача в позові на п.10.13 договору оренди водного об'єкта, як зазначає відповідач, не може братись до уваги, адже, вказаний пункт договору регулює взаємовідносини сторін договору, та розмежовує права та обов'язки сторін договору у правовідносинах, що виникли на підставі договору оренди. Позивачем у справі за неналежне виконання умов договору оренди, навіть за умови встановлення такої обставини, може бути виключно інша сторона договору - в даному випадку, Глобинська райдержадміністрація.

Відповідач також зазначає, що статтями 68, 69 Закону «Про захист навколишнього природного середовища» та ст.1166 ЦК України, на підставі яких позивач звернувся до суду, урегульовано взаємовідносини щодо права на відшкодування шкоди, яка не має жодного відношення до існування договірних відносин та закріплює норми щодо покладення деліктної відповідальності на особу, яка безпосередньо своїми неправомірними діями заподіяла таку шкоду.

Відповідач зазначає, що за результатами виїзду Держекоінспекцією до водного об'єкта, за результатами якого встановлено факт загибелі карася серебристого та встановлено, що вода із ставка мала характерний фекальний запах та мутність, позивач в позові зазначив, що це свідчить про «факт забруднення водного об'єкту - ставка «Глобине -2», що виникло внаслідок можливого потрапляння промислових та господарсько-побутових стічних вод до водного об'єкту» та спричинило масову загибель риби.

При цьому, позивач не вчинив жодних дій, в межах наданих законом повноважень щодо встановлення особи, в результаті протиправних дій якої було вчинено забруднення ставка та не провів необхідних досліджень щодо причин загибелі риби.

Відповідач також зазначає, що Державна екологічна інспекція у Полтавській області є органом, який уповноважений здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів та є органом, який уповноважений встановити:

- коло осіб, в результаті протиправних дій яких здійснено забруднення об'єкта;

- які саме дії чи бездіяльність винної особи призвели до виникнення шкоди.

При цьому, Державна екологічна інспекція у Полтавській області мала повноваження здійснити позапланові перевірки як промислових потужностей відповідача, так само і встановити коло інших осіб, які, ймовірно, здійснили скид забруднених речовин.

Державна екологічна інспекція у Полтавській області також мала повноваження щодо притягнення винних осіб до кримінальної чи адміністративної відповідальності, але відносно посадових осіб відповідача протокол про вчинення адміністративної відповідальності не складався, підозра про вчинення кримінального правопорушення не вручалася, що є ще одним доказом відсутності встановлення факту винних дій відповідача у заподіяній шкоді.

Крім того, Державною екологічною інспекцією не проведено відповідних досліджень на предмет встановлення причин загибелі риби, не проводились ветеринарні дослідження, які б підтверджували наявність в рибі хімічних елементів, які були знайдені під час вимірювань показників складу та властивостей вод, та чи можуть такі властивості стати причиною загибелі риби.

Відповідач зазначає, що враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що Державна екологічна інспекція у Полтавській області встановила джерела скиду гранично допустимих концентрацій шкідливих сполук та особу, яка здійснила такий скид у ставок, в результаті чого нанесено шкоду навколишньому природному середовищу, на сьогодні неможливо встановити обставини, які необхідні для існування складу правопорушення, що є підставою для стягнення шкоди згідно ст.1166 ЦК України, та ст.ст. 68,69 Закону «Про захист навколишнього природного середовища».

Жодної господарської діяльності, як зазначає відповідач, яка тягла б за собою створення відходів чи будь-яких інших забруднюючих речовин він не здійснював. Основним видом діяльності відповідача є здача в оренду нерухомого та рухомого майна. Згідно договору оренди майна №04/01/16 від 04.01.2016р. та договору оренди нерухомого майна №04/01/16-2 від 04.01.2016р. потужності Цукрового заводу передано в оренду ТОВ «Цукорагропром».

За час користування відповідачем водним об'єктом на умовах оренди (з липня 2008р. по березень 2017р.) жодного разу останній не порушував умови його використання, належним чином виконував свої зобов'язання за договором та не зафіксовано жодного випадку забруднення водойми або ж загибелі риби. Жодного випадку забруднення водойми або ж загибелі риби до березня 2017 року зафіксовано не було. Крім того, ТОВ «АПК» Цукровик Полтавщини» ні протягом 2016р. ні протягом 2017 року не використовувало вказаний завод для виробництва цукру.

Відповідач також зазначає, що в акті комісії від 13 березня 2017 р. зазначено про те, що ймовірним забруднювачем водного об"єкту є відповідач і що риба не досліджувалась через непридатність до досліджень.

При розрахунку збитків, як зазначає відповідач, ключовим є показник П - середня кількість загиблої риби (шт./м.2). Позивач вказав її, як 184 штуки на метр квадратний. Проте, жодний акт не містить доказів, яким чином було визначено кількість загиблої риби на 1 м.кв.

Згідно підрахунку Позивача прямі збитки становлять 10 598,4 кг.

Проте, утилізацію загиблої риби здійснено філією «Глобинський цукровий завод» ТОВ «Цукрагропром», що підтверджується ОСОБА_1 від 21 березня 2017 року, згідно якого кількість риби становила 990 кілограм.

Виходячи із фактичної кількості загиблої риби, як зазначає відповідач, стає очевидним завищення позивачем такого показника, як П - середня кількість загиблої риби на метр квадратний (184 шт. на метр квадратний). Позовна заява та додані до неї матеріали не містять жодних відомостей, які б обґрунтували саме такий розмір, а тому, таке завищення базового показника призвело до неправильного розрахунку прямих збитків вцілому і відповідно і збитків від втрати потомства обраховані невірно і також завищені.

В запереченнях на відповідь на відзив (вх. № 3392 від 02.04.2018 р.) відповідач зазначив, що за наявності двох підприємств, які межують з територією водного об"єкту, позивач намагається покласти відповідальність за забруднення водних ресурсів саме на ТОВ «АПО «Цукровик Полтавщини», не дослідивши територію берегу ставка з боку розміщення ВПТО НВП «Глобинський свинокомплекс», що свідчить про упередженість державного органу, який у даному випадку реалізує свої владні повноваження, до суб'єкта господарювання (відповідача).

Перевірка на території цукрового заводу не проводилася, а отже, позивач не вжив належних заходів до встановлення дійсних причин забруднення води.

Відповідач також зазначив, що хімічний аналіз «речовини невідомого походження» з характерним запахом позивачем не проводився. Позивач не встановив, що саме речовина з виявленої металевої труби стала причиною забруднення водойми і загибелі риби.

Висновок позивача про причетність відповідача до забруднення водного об'єкту зроблено на підставі помилкового твердження про перебування в оренді у відповідачі греблі, а Протокол вимірювань показників складу та властивостей вод не містить інформації про характер і походження викидів та їх вплив на водну фауну.

Щодо порушення п. 10.13 договору оренди водного об'єкта (якщо таке порушення дійсно має місце), то воно може бути підставою для стягнення збитків орендодавцем, а не Державною екологічною інспекцією у Полтавській області. Для стягнення збитків, спричинених загибеллю риби, позивач повинен встановити винну особу, дії якої призвели до заподіяння збитків, і довести вину такої особи. Для встановлення підстав для застосування до відповідача цивільно-правової відповідальності у вигляді стягнення збитків необхідно встановити наявність повного складу цивільного правопорушення.

09.02.2018 р. до суду надійшло клопотання відповідача (вх. № 1402) про закриття провадження у даній справі з посиланням на те, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. 23.02.2018 р. до суду надійшла відповідь від позивача на клопотання відповідача (вх. № 2057).

Ухвалою суду від 02.03.2018 р. (а.с. 144) суд відмовив в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі за його безпідставністю.

02.03.2018 р. відповідачем надано клопотання про призначення судової експертизи (вх. № 2315). 13.03.2018 р. (вх. № 2613) позивач в порядку ст. 169 ГПК України надіслав заперечення проти заявленого позивачем клопотання.

В судовому засіданні 04.04.2018 р. суд відмовив відповідачу в задоволенні клопотання про призначення судової експертизи по даній справі за безпідставністю (протокол від 04.04.2018 р., а.с.229-230).

Відповідно до клопотання відповідача (вх. № 3489 від 04.04.2018 р.) судом до матеріалів справи долучено копії постанов Вищого господарського суду України та Верховного суду України за результатами перегляду судових рішень по справах про відшкодування шкоди (а.с.175-228).

10.04.2018 р. від відповідача надійшло клопотання про призначення судової експертизи (вх. № 3596). 11.04.2018 р. від позивача до суду надійшли заперечення на вищезазначене клопотання (вх. № 3703).

В судовому засіданні 11.04.2018 р. суд відмовив відповідачу в задоволенні клопотання про призначення судової експертизи, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 11.04.2018 р. відповідно до п.6 ст. 183 ГПК України за письмовою згодою сторін (ухвала суду від 11.04.2018 р., а. с. 245).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача проти позовних вимог заперечує та просить в позові відмовити.

В судовому засіданні 11.04.2018 р. оголошувалась перерва до 11.05.2018р. до 13 год. 00 хв.

В судовому засіданні 11.05.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Розпорядженням голови Глобинської районної державної адміністрації № 398 від 10.05.2007р. «Про передачу в користування на умовах оренди водного об"єкта (ставка) на території Глобинської міської ради було передано структурному підрозділу «Глобинський цукровий завод ТОВ «АПО» Цукровик Полтавщини», м. Глобине, вул. Заводська,1 у користування на умовах оренди водний об"єкт (ставок), площею водного дзеркала 30 га, який розташований на території Глобинської міської ради, для рибогосподарських потреб, терміном на 49 років (а.с. 13).

23.07.2008р. між Глобинською районною державною адміністрацією (орендодавець) та структурним підрозділом «Глобинський цукровий завод» ТОВ «АПО» Цукровик Полтавщини» (орендар) був укладений договір оренди водного об"єкта (а.с.14-16), відповідно до якого орендодавець передав в оренду, а орендар прийняв в строкове платне володіння та користування водний об"єкт площею водного дзеркала 25,68 га з метою риборозведення, вирощення і вилову риби. Водний об"єкт і гідротехнічна споруда розташовані на землях Глобинської міської ради (п.1.1 договору).

Відповідно до договору оренди водного об"єкта орендар зобов"язався дотримуватися вимог ст. 47 Водного кодексу України «Право загального водокористування» (п. 10.8), при користуванні водним об"єктом дотримуватися вимог природоохоронного законодавства: Водного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України «Про тваринний світ», державних і місцевих стандартів, норм і правил щодо користування водним об"єктом (п. 10.12) та забезпечити охорону орендованого водного об"єкту з метою недопущення несанкціонованого випуску з нього води, його забруднення, а також пошкодження гідротехнічних споруд (п. 10.13).

Факт передачі орендодавцем орендарю водного об"єкту (ставка) державної власності, розташованого на території Глобинської міської ради, загальною площею 30 га, з них: під водним дзеркалом 25,68 га в якісному стані, що відповідає всім вимогам для використання за цільовим призначенням, підтверджується актом приймання-передачі водного об"єкта на умовах оренди (а.с. 17).

14.03.2017 року Державною екологічною інспекцією у Полтавській області за повідомленням про масову загибель риби на ставку в м. Глобине здійснено виїзд до водного об'єкту, що розташований в межах м. Глобине та проведено його обстеження (а.с. 9).

14.03.2017р. старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області Державної екологічною інспекції у Полтавській області ОСОБА_4 в присутності головного спеціаліста відділу містобудування, архітектури, ЖКГ та цивільного захисту Глобинської РДА ОСОБА_5 був складений акт обстеження (в частині дотримання вимог природоохоронного законодавства) № 06-22/12 водного об"єкту ставок «Глобине-2» загальною площею 27,3850 га, розташованого на водотокові р. Сухий Омельник, правій притоці р. Псел, яким встановлено факт загибелі карася серебристого, середньою довжиною 10 см. Загальна кількість загиблих особин карася серебристого по водному об"єкту на момент проведення обстеження 26 255 шт. На момент обстеження вода зі ставка мала характерний фекальний запах та мутність. Нафтові плями на поверхні водного дзеркала не виявлено.

Також в акті зазначено, що на момент проведення обстеження вздовж автошляху з позначками 01703035 на ділянці між перехрестями з вулицею Європейська та Чайковського розташована гребля ставка «Глобине-2». При обстежені встановлено, що вздовж вказаної греблі зі сторони, що примикає до урізу води ставка «Глобине-2» прокладено металеву трубу орієнтовним діаметром близько 200 мм.

В місцях виходу вказаної труби на поверхні наявні пошкодження, на яких встановлені металеві хомути та виявлено в центральній частині труби (відносно греблі) відкритий отвір в нижній частині труби.

При натурному обстеженні місць пошкоджень наявні візуальні ознаки виливу речовини невідомого походження з характерними фекальним запахом (утворення вимоїн на земній поверхні вздовж ухилу дамби в напрямку руху стоків по рельєфу до урізу води ставка «Глобине-2».

На момент проведення обстеження балансоутримувача або користувача вказаної труби не встановлено.

Під час обстеження відібрано проби води, що зафіксовано відповідним актом.

21.03.2017р. Державною екологічною інспекцією у Полтавській області складений протокол №5 вимірювань показників складу та властивостей вод (а.с. 10-12), яким встановлено, що показники якості поверхневої води у ставку «Глобине-2» не відповідають нормативам граничнодопустимих концентрацій (ГДК) згідно вимог «Нормативи екологічної безпеки водних об'єктів, що використовуються для потреб рибного господарства, щодо ГДК органічних та мінеральних речовин у морських та прісних водах», що затверджені Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 30.07.2012 № 471, та вимог «Обобщенный перечень предельно допустимих концентраций (ПДК) и ориентировочно безопасных уровней воздействия (ОБУВ) вредных веществ для воды рыбохозяйственных водоемов», утвержденных Минрыбхозом СССР 09.08.1990, а саме, по таким показникам:

- ХСК (сумарний вміст органічних та неорганічних забруднювачів) перевищує норму більш, ніж в 2 рази; БСК5 перевищує норму більш ніж в 6 разів;

- Амоній-іони у перерахунку на азот амонійний перевищують норму більш, ніж в 10 разів;

- Іони магнію перевищують норму в 2 рази; Сульфат-іони перевищують норму в 1,3 рази.

Позивач в позові зазначає про виявлення факту забруднення водного об'єкту - ставка «Глобине-2», що виникло внаслідок можливого потрапляння промислових та господарсько-побутових стічних вод до водного об'єкту, що є порушенням ст. 70, 95 Водного кодексу України і спричинило масову загибель риби - карася серебристого на площі - 144 м2, кількістю -184 шт./м2, що є порушенням ст. 68, 95 Водного кодексу України та ст. 40 Закону України «Про тваринний світ».

Відповідно до акту від 13.03.2017р., складеного комісією в складі завідуючого епізотоологічним відділом регіональної державної лабораторії ветмедицини в Полтавській області, завідуючого патаморфологічним відділом РДІВМ в Полтавській області, лікаря-ветмедицини паразитолог-патоморфологічного відділу, в.о.начальника управління держспоживслужби в Глобинському районі, першого заступника голови РДА, головного державного інспектора Управління державного агентства рибного господарства в Полтавській області та головного спеціаліста відділу містобудування та архітектури ЖКГ та ЦЗ при РДА (а.с.48-49) проведено епізоотологічне обстеження рибогосподарства водного об"єкту з метою з"ясування епізотичного стану причин загибелі риби. В акті зазначено: місцезнаходження водоймища - м. Глобино, вул. Заводська,1 між СП «Глобинський цукровий завод ТОВ «АПО «Цукровик Полтавщини» та ВПТОК НВП Глобинський свинокомплекс; площа водного об"єкту 25,68 га. в оренді; годівля риби не проводиться, внесення добрив не проводилась, можливі стоки цукрового заводу, не проводились дезінфекції, літування; покладені обов"язки ветеринарного обслуговування даного господарства (ставка): договір про обслуговування з Глобинською РДЛВМН в Полтавській області заключався. Вирощується карась серебристий. Раніше випадки захворювань або загибелі риби не реєструвались. Обставини обстеження: Звернення до ветеринарної служби району про загибель риби 13.03.2017р.; водні організми рибу, запліднену ікру, раків не вивозили та не завозили в ставок, відповідне ветеринарне свідоцтво відсутнє; зариблення природнє; погодження лікувальних, профілактичних та оздоровчих заходів відсутні, ветеринарно-санітарний паспорт рибопромислового господарства водоймища відсутній.

При обстеженні виявили загибель карася серебристого на 1 кв.м. 184 екземпляри риб вагою 3,5 кг загальною кількістю по об"єкту 26 тис 496 штук на площі 144 кв.м.

Відібрано 4 проби води для лабораторного дослідження, загинувши риба для дослідження не придатна. Висновки після фізико-хімічних та токсилогічних досліджень, які будуть проведені в Регіональній державній лабораторії ветмедицини в Полтавській області.

Позивач, посилаючись на те, що відповідач є орендарем водного об"єкту ставка «Глобине-2» і повинен у відповідності п. 10.13 договору оренди водного об"єкта забезпечити охорону орендованого водного об'єкту, з метою недопущення несанкціонованого випуску з нього води, його забруднення, а також пошкодження гідротехнічних споруд, допустив забруднення водного об"єкту та загибель риби.

Позивачем проведено розрахунок розміру збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища здійснено у відповідності до Наказу Мінприроди України від 18.05.1995 № 36 «Про затвердження Методики розрахунку збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.05.1995 за № 155/691, відповідно до якого рибному господарству внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища завдано збитків на суму 901 687, 71 грн. (а.с. 24-25).

Претензія про відшкодування збитків на суму 901 687, 71 грн. була направлена позивачем на адресу відповідача (а.с.22-23), і в зв"язку з несплатою вищезазначеної суми, позивач просить суд стягнути збитки з відповідача в судовому порядку, посилаючись на ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.1166 ЦК України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши додані докази, суд дійшов висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов"язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто, деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано доказів про порушення ТОВ «АПК «Цукровик Полтавщини» законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

В акті обстеження № 06-22/12 від 14.03.2017 р. зазначено, що на момент обстеження вода зі ставка мала характерний фекальний запах та мутність та встановлено, що вздовж вказаної греблі зі сторони, що примикає до урізу води ставка «Глобине-2» прокладено металеву трубу орієнтовним діаметром близько 200мм. В місцях виходу вказаної труби на поверхні наявні пошкодження, на яких встановлені металеві хомути та виявлено в центральній частині труби (відносно греблі) відкритий отвір в нижній частині труби.

При натурному обстеженні місць пошкоджень наявні візуальні ознаки виливу речовини невідомого походження з характерними фекальним запахом (утворення вимоїн на земній поверхні вздовж ухилу дамби в напрямку руху стоків по рельєфу до урізу води ставка «Глобине-2».

На момент проведення обстеження балансоутримувача або користувача вказаної труби не встановлено. Під час обстеження відібрано проби води, що зафіксовано відповідним актом.

Таким чином, позивачем не встановлено, кому належить металева труба, не відібрано проби речовини невідомого походження з характерним фекальним запахом та не встановлено, чи дійсно саме ця речовина стала причиною забруднення вод ставка та загибелі риби.

Позивачем також не досліджено, внаслідок руху яких речовин (рідин) утворилися вимоїни на земній поверхні вздовж ухилу дамби. Окрім того, до матеріалів справи позивачем не надано акту відбору проб води.

Відповідно до акту від 13.03.2017р., складеного комісією в складі завідуючого епізотоологічним відділом регіональної державної лабораторії ветмедицини в Полтавській області, завідуючого патаморфологічним відділом РДІВМ в Полтавській області, лікаря-ветмедицини паразитолог-патоморфологічного відділу, в.о.начальника управління держспоживслужби в Глобинському районі, першого заступника голови РДА, головного державного інспектора Управління державного агентства рибного господарства в Полтавській області та головного спеціаліста відділу містобудування та архітектури ЖКГ та ЦЗ при РДА, місцезнаходження водоймища - м. Глобино, вул. Заводська,1 між СП «Глобинський цукровий завод ТОВ «АПО «Цукровик Полтавщини» та ВПТОК НВП Глобинський свинокомплекс.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що відповідно до акту обстеження № 06-22/12 від 14.03.2017 р. вода зі ставка мала характерний фекальний запах, позивачем не враховано місцезнаходження ставка - між СП «Глобинський цукровий завод ТОВ «АПО «Цукровик Полтавщини» та ВПТОК НВП Глобинський свинокомплекс та не вживались заходи для встановлення джерела забруднення води.

В акті від 13.03.2017р. зазначено про можливість стоків цукрового заводу, що також не є належним доказом вини відповідача.

Суд також зазначає, що позивач, встановивши факт забруднення ставка та загибелі риби, не провів перевірку підприємства відповідача, а також інших підприємств, які межують із ставком, з метою виявлення джерела забруднення та встановлення дійсних причин забруднення води.

Посилання позивача на протокол №5 вимірювань показників складу та властивостей вод від 21.03.2017р. суд вважає безпідставним, оскільки він не є доказом та підтвердженням вини відповідача, а лише констатує факт невідповідності показників якості поверхневої води у ставку «Глобине-2» нормативам граничнодопустимих концентрацій (ГДК).

Посилання позивача на те, що відповідачу разом з водним об"єктом передано гідротехнічну споруду, як на доказ вини відповідач в заподіянні збитків, суд вважає безпідставним, оскільки власника, користувача чи балансоутримувача металевої труби не встановлено.

В матеріалах справи відсутні також докази притягнення відповідача до адміністративної або кримінальної відповідальності за порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища.

З матеріалів справи також вбачається, що майно підприємства відповідача передано в оренду ТОВ «Цукорагропром» по договору оренди майна №04/01/16 від 04.01.2016р. та договору оренди нерухомого майна №04/01/16-2 від 04.01.2016р. (а.с.50-81). Основним видом діяльності відповідача є здача в оренду нерухомого та рухомого майна, що підтверджується даними структурного обстеження підприємства (а.с.82-87).

Посилання позивача на те, що засновниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукорагропром» є підприємство відповідача, а власник істотної участі засновника юридичної особи, якщо засновник юридична особа є ОСОБА_3, який є кінцевим бенефіціарним власником (контролером) підприємства відповідача, суд вважає безпідставним, оскільки даний факт не доводить наявності вини відповідача у заподіянні шкоди.

Є безпідставним та необґрунтованим посилання позивача на порушення відповідачем п. 10.13 договору оренди водного об"єкта від 23.07.2008 р., як на підставу позову, оскільки відповідно до ст. 623 ЦК України право на відшкодування збитків, завданих порушенням зобов"язання, має сторона зобов"язання (договору), а не позивач.

Таким чином, позивач не довів протиправність (незаконність) поведінки відповідача та його вини у заподіянні шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

У Постанові Верховного Суду від 26.02.2018 р. у справі № 904/11836/16 зазначено: частина 1 статті 1166 Цивільного кодексу України: майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також: шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення майнової шкоди (збитків), потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між: протиправною поведінкою та збитками, вини; за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими і задоволенню судом не підлягають.

Відповідно ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 123, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Солодюк О.В.

Повне рішення складено 21 травня 2018 р.