ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року м. Херсон Справа № 923/114/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. за участю секретаря судового засідання Межерицької О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Заступника керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області м. Херсон

до Відповідача: Приватного підприємства "Зелений Світ-1", с. Рибальче Голопристанського району Херсонської області,

про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки

за участю: прокурора прокуратури Херсонської області ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2,

та представників сторін:

від позивача - ОСОБА_3 дов. від 03.01.2018 № 32-21-062-64/2-18

від відповідача - не прибули

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Оберіг".

Заступник керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області звернувся до суду з позовом до Відповідача - Приватного підприємства "Зелений Світ-1".

Прокурор просить суд прийняти рішення, яким розірвати договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 463,61 га, яка розташована на території Рибальчеської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, укладений між Голопристанською районною державною адміністрацією та приватним підприємством "Зелений світ - 1", зареєстрований в книзі реєстрації договорів оренди за №4АА72100001 від 12.02.2010р.

Як наслідок розірвання договору, прокурор просить вилучити у Приватного підприємства "Зелений світ-1" земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 463,6104га :04:001:0068 площею 0,7700га, :19:001:0008 площею 82,0102га, :04:001:0069 площею 1,0900га, :19:001:0006 площею 11,4502га, :19:001:0005 площею 259,0900га, :04:001:0071 площею 42,0500га, :04:001:0072 площею 38,5800га, :04:001:0067 площею 19,5000га, :04:001:0070 площею 9,0700га), загальною вартістю 10157027 (десять мільйонів сто п'ятдесят сім тисяч двадцять сім) грн., яка розташована на території Рибальчеської сільської ради Голопристанського району Херсонської області за договором оренди земельної ділянки, укладеним між Голопристанською районною державною адміністрацією та приватним підприємством "Зелений світ - 1", зареєстрованим в книзі реєстрації договорів оренди за № 4АА72100001 від 12.02.2010 до земель державної власності - Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області шляхом підписання акту прийому-передавання.

Ухвалою від 15.02.2018 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в засіданні суду 20.03.2018.

20.03.2018 Новокаховська місцева прокуратура надала до суду інформацію Головного управління ДФС у Херсонській області про стан заборгованості відповідача з орендної плати.

У звязку з хворобою судді Пінтеліної Т.Г. розгляд справ, призначених на 20.03.2018, не відбувся. З огляду на викладене, ухвалою від 02.04.2018 розгляд справи призначено на 11.04.2018.

Ухвалою від 11.04.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

23.04.2018 надійшов до суду лист Рибальченського старостату Чулаківської сільської ради, в якому повідомляється, що до ради не надходила інформація щодо використання відповідачем земельної ділянки протягом 2012-2018 років.

Крім того, судом отримано відзиви на позовну заяву від ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Суду повідомлено, що засновник та керівник Приватного підприємства "Зелений Світ-1" ОСОБА_9 помер 16.09.2012. Спадкоємцями є його діти: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Однак, права щодо юридичної особи відповідача ПП "Зелений Світ-1" спадкоємцями не оформлялись через викрадення документів. Проти розірвання договору оренди не заперечують, але заперечують проти стягнення з них сум будь-яких фінансових зобов'язань.

18.04.2018 до суду надійшла заява про зупинення провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступників (ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8) та законного представника неповнолітніх правонаступників - ОСОБА_6 Зазначена заява підписана адвокатом ОСОБА_2 - представником ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Заява мотивована тим, що з Єдиного державного реєстру судових рішень ОСОБА_6 дізналась про розгляд даної справи. Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником та керівником органу управління юридичної особи, уповноваженим представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами є ОСОБА_9, який згідно з свідоцтвом про смерть сер І-КГ № 151555 помер 16.09.2012.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцями померлого є його діти: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Але дітям не було відомо, що батько був засновником ПП "Зелений світ-1" і права на юридичну особу спадкоємці не оформили.

Таким чином, керівний орган управління юридичної особи ПП "Зелений світ-1", уповноважений представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, фактично відсутній. З огляду на викладене, заявник просить зупинити провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступників, посилаючись на п. 1, 2 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Ухвалою від 26.04.2018 розгляд справи відкладено на 14.05.2018. Повторно витребувано у Рибальчеської сільської ради інформацію - чи використовуються (чи обробляються) протягом 2012 - 2018 р.р. зазначені в даній ухвалі земельні ділянки, загальною площею 463,61 га , що знаходяться на території ради, якою особою використовуються (обробляються) земельні ділянки, чи сплачується до бюджету ради орендна плата. Відповідь надати саме на той запит, що викладений судом, (а не будь-яку іншу інформацію) протягом трьох днів.

Крім того, зазначеною ухвалою повторно витребувано у учасників провадження письмову інформацію з доданням належних доказів - чи використовуються (чи обробляються) протягом 2012 - 2018 р.р. зазначені в даній ухвалі спірні земельні ділянки, загальною площею 463,61га, якою особою використовуються (обробляються ) земельні ділянки. Копію ухвали надіслано учасникам справи, Рибальчеській сільській раді, адвокату ОСОБА_2

03.05.2018 прокурором було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи, яке судом задоволено.

03.05.2018 адвокатом ОСОБА_2 - представником ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було подано заяву на ознайомлення з матеріалами справи, в задоволенні якої було відмовлено відповідно до ч. 1 ст. 42 ГПК України , оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не є учасниками справи.

10.05.2018 судом отримано письмову позицію прокурора з урахуванням відзивів на позовну заяву, в якій він зазначає наступне.

Відповідно до ст. 11 Господарського кодексу України, приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб'єкта господарювання - юридичної особи. Порядок організації та діяльності приватних підприємств визначається цим Кодексом та іншими законами.

Виходячи з того, що закон, який регулює порядок створення та діяльності приватних підприємств, відсутній, такі підприємства діють на загальних підставах відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України.

Відповідно до ст. 191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. Права на земельну ділянку та інші об'єкти нерухомого майна, які входять до складу єдиного майнового комплексу підприємства, підлягають державній реєстрації в органах, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

При цьому, положеннями ст. 182 ЦК України, визначено, що до складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстроване в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Підприємство згідно ст. 62 ГКУ є самостійним суб'єктом господарювання, наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, і, відповідно, може бути власником майна. Однак успадкувати майно приватного підприємства можна тільки за умови ліквідації самого підприємства.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 31-32-1736 від 12.08.2008, майно приватного підприємства і майно фізичної особи - його засновника не можна ототожнювати, оскільки ці особи є різними суб'єктами цивільних правовідносин, які у вчиненні правочинів виступають кожен від свого імені та несуть самостійну відповідальність. Крім того, у разі смерті засновника приватне підприємство не припиняє свого існування та продовжує діяльність.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Отже успадковуються права та обов'язки, які належали фізичній особі, а не юридичній особі, що була створена цією фізичною особою.

Відповідно до вимог статті 1218 ЦКУ до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У разі наявності статутного фонду свідоцтво про право на спадщину може бути видано на майно, внесене до статутного фонду приватного підприємства.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань приватного підприємства "Зелений світ - 1" засновником юридичної особи є ОСОБА_9 та розмір внеску до статутного фонду складає 100 грн. на який можуть претендувати спадкоємці.

Враховуючи викладене, спірна земельна ділянка загальною площею 463,6104 га, яка розташована на території Рибальчеської сільської ради Голопристанського району та перебувають в оренді ПП "Зелений Світ - 1" на підставі договору оренди земельної ділянки № 4АА0023 86-01 від 12.02.2010 не успадковується.

Згідно з п. 1, 2 ст. 227 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках: смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі або третьою особою з самостійними вимогами щодо предмета спору, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво; необхідності призначення або заміни законного представника учасника справи.

Однак в даній позовній заяві відповідачем у справі є юридична особа, яка на даний час не ліквідована.

На думку прокурора, особи, які надали відзиви на позовну заяву, не є та не можуть бути залучені як учасники процесу по даній справі, оскільки вони не надали доказів перереєстрації за собою приватного підприємства "Зелений світ - 1".

У зв'язку з чим також не підлягає задоволенню заява представника ОСОБА_6, ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі до залучення у справі правонаступників та законного представника неповнолітніх правонаступників.

Крім того, вказані особи фактично визнають позовні вимоги, заперечують лише проти стягнення коштів. Проте, на даний час в позовній заяві питання щодо стягнення з ПП "Зелений світ - 1" будь-яких коштів не ставиться.

Також 10.05.2018 прокурор надав до суду, на виконання вимог ухвали, акт обстеження спірної земельної ділянки, яким встановлено, що факту використання земельної ділянки не встановлено.

Прокурор в засіданні суду просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в засіданні суду підтримує позовні вимоги.

Відповідач в засідання суду не прибув і витребуваних судом доказів не надав. Ухвали, направлені відповідачу за адресою, зазначеною в матеріалах справи та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch) - с. Рибальче Голопристанського району Херсонської області, вул. Набережна, 124, повернулись до суду з відміткою пошти "за закінченням строку зберігання".

Згідно з п. 5) ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на викладене, відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки ухвали надсилались судом за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку.

Суд враховує, що явка представників сторін у судове засідання не визнавалась господарським судом обовязковою.

Таким чином, на думку суду, в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд справи по суті, не дивлячись на відсутність представників відповідача, повідомленого про судове засідання належним чином. Відсутність відповідача у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинна заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

В засіданні суду 14.05.2018 адвокатом ОСОБА_2 - представником ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було подано заяву про оголошення перерви в засіданні для ознайомлення з матеріалами справи, посилаючись на те, що він представляє осіб, які можуть бути залучені до участі у справі як учасники справи, та враховуючи те, що ухвалою його викликано в засідання суду 14.05.2018, виникла необхідність ознайомитись з матеріалами справи для належного представництва. Зазначена заява задоволена, судом було оголошено перерву в засіданні суду до 15:00 год. відповідно до ст. 216 ГПК України для ознайомлення адвоката з матеріалами справи.

В засіданні суду 14.05.2018 розглянуто заяву про зупинення провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступників (ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8) та законного представника неповнолітніх правонаступників - ОСОБА_6 на підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Розгляд зазначеного клопотання можливий на стадії розгляду справи по суті, оскільки частиною 3 ст. 195 ГПК України передбачено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1 - 3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Згідно з п. 1, 2 ст. 227 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках:

1) смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі або третьою особою з самостійними вимогами щодо предмета спору, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво;

2) необхідності призначення або заміни законного представника учасника справи.

Таким чином, положення п. 1, 2 ст. 227 ГПК України стосуються випадків, коли стороною у господарській справі є фізична особа.

Однак в даній позовній заяві відповідачем у справі є не фізична особа, а юридична особа, а тому неможливо застосовувати в даному випадку пункти 1 та 2 статті 227 ГПК України.

Крім того, адвокат ОСОБА_2 посилається на постанову Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 920/1245/16 в обґрунтування клопотання про зупинення провадження у справі. Однак, стороною у справі № 920/1245/16 була фізична особа, тому зазначена постанова не приймається до уваги, оскільки у даній справі № 923/114/18 відповідачем є юридична особа.

З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні заяви про зупинення провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступників (ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8) та законного представника неповнолітніх правонаступників - ОСОБА_6

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд,

встановив:

Згідно із ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною першою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У відповідності до ч. 6 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом звертатися до суду з позовом (заявою, поданням), браги участь у розгляді справи тощо.

Відповідно до ст. 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Поняття "інтереси держави" з огляду на процесуальний аспект та особливості такого виду представництва держави органами прокуратури свого часу аналізував Конституційний Суд України (рішення від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 в справі № 1-1/99), зазначивши, зокрема, про те, що:

- державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо (абз. 2 п. 3 рішення);

- інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств (абз.3 п. 4 рішення);

- із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (абз. 4 п. 4 рішення).

Під органами, уповноваженими державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Конституція України (ст.ст. 13, 14, 16) визначає, що земля є об'єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності як одна із форм плати за землю входить до переліку загальнодержавних податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до ст. 69 Бюджетного кодексу України плата за землю зараховується до доходів загального фонду місцевого бюджету у порядку, визначеному Бюджетним кодексом для плати за землю.

Кошти від плати за землю використовуються на цілі, що визначаються законодавством України.

Дотримання належного економічного регулювання земельних правовідносин, забезпечення надходжень платежів з орендної плати до місцевих бюджетів у законодавчо визначених межах шляхом їх вірного правового, у тому числі договірного, врегулювання, що виключає невизначеність у правовідносинах сторін, безгосподарське використання землі, безпосередньо належить до інтересів держави.

У даному випадку вбачаються порушення інтересів держави, які полягають у необхідності розірвання договору оренди землі державної власності та повернення земельної ділянки , оскільки орендар ухиляється від виконання істотних умов договору щодо внесення орендної плати, що призводить до недонадходження коштів до місцевих бюджетів, а також негативно впливає на формування дохідної частини відповідного бюджету, що свідчить про порушення інтересів держави і наявність підстав, передбачених ч.3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", для представництва прокурором у цій справі інтересів держави.

За вимогами ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності чи на яких розташовані об'єкти нерухомого майна комунальної власності, є землями державної власності.

Згідно вимог ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Таким органом на даний час є Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (до 01.01.2013 - місцеві державні адміністрації), яке є розпорядником земель сільськогосподарського призначення на території Херсонської області.

Так, відповідно до п. 1 Положення "Про Державне агентство земельних ресурсів України", затвердженого Указом Президента України № 445 від 08.04.2011, Державне агентство земельних ресурсів України є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 № 28 затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, відповідно до п.п. 13 п. 4 якого Головне управління здійснює розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Херсонської області.

Проте, Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області неналежним чином здійснює надані повноваження, в тому числі щодо захисту інтересів держави у сфері земельних відносин. Так, до цього часу не ініційовано питання розірвання договору оренди землі від 12.02.2010, укладеного між Голопристанською районною державною адміністрацією та приватним підприємством "Зелений Світ - 1" у зв'язку з невиконанням умов вказаного договору та систематичною несплатою відповідачем орендної плати за орендовану земельну ділянку.

З огляду на викладене, дана позовна заява заявлена в інтересах ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, яке є розпорядником земель сільськогосподарського призначення Голопристанського району Херсонської області.

Судом встановлено, що між Голопристанською районною державною та приватним підприємством "Зелений Світ - 1" укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 463,61 га для випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва та використання природних ресурсів, яка розташована за межами населених пунктів на території Рибальчеської сільської ради Голопристанського району Херсонської області строком на 42 роки.

Даний договір 12.02.2010 зареєстровано у Голопристанському реєстраційному відділі Херсонської регіональної філії ДЗК України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 4АА72100001.

Згідно п. 2 договору та кадастрового плану на кожну земельну ділянку, які є невід'ємною частиною договору, в оренду надаються наступні земельні ділянки:

- земельна ділянка № 1 площею 0,77 га, кадастровий номер :19:001:0009;

- земельна ділянка № 2 площею 82,01 га, кадастровий номер :19:001:0008;

- земельна ділянка № 3 площею 1,09 га, кадастровий номер :19:001:0007;

- земельна ділянка № 4 площею 11,45 га, кадастровий номер :19:001:0006;

- земельна ділянка № 5 площею 259,09 га, кадастровий номер :19:001:0005;

- земельна ділянка № 10 площею 42,05 га, кадастровий номер :19:001:0002;

- земельна ділянка № 11 площею 38,58 га, кадастровий номер :19:001:0004;

- земельна ділянка № 12 площею 19,50 га, кадастровий номер :19:001:0001;

- земельна ділянка № 13 площею 9,07 га, кадастровий номер :19:001:0003.

Листом № 120/110-18 від 30.01.2018 відділ у Голопристанькому районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області повідомляє, щодо зміни кадастрових номерів :19:001:0001 площею 19,5 га, :19:001:0009 площею 1,09 га, :19:001:0002 площею 0,77 га, :19:001:0004 площею 38,58 га, :19:001:0003 площею 3,07 га, :19:001:0007 площею 1,09 га земельних ділянок, які перебувають в оренді ПП "Зелений світ -1" для випасання худоби, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та використання природних ресурсів із земель сільськогосподарського призначення на території Рибальчеської сільської ради за №4АА 72100001 від 12.02.2010, які визначалися на підставі індексно-кадастрових карт (у паперовому вигляді), вважати недійсними на даних земельних ділянках, а дійсними кадастрові номера :04:001:0067 площею 19,5 га, :04:001:0069 площею 1,09 га, :04:001:0068 площею 0,77 га, :04:001:0071 площею 42,05 га, :04:001:0072 площею 38,58 га, :04:001:0070 площею 9,07 га, які формувалися за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру Національної кадастрової системи, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру" в частині визначення структурних елементів кадастрового номеру земельної ділянки на підставі даних, що містяться у Державному земельному кадастрі та індексної кадастрової карти (плану), тобто автоматично створені із його заміною в електронній формі.

Загальна нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час укладення договору становить 433690 грн. (п. 4 договору).

Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельних ділянок, ринкова вартість земельних ділянок загальною площею 463,6104 га станом на 31.01.2018 складає 10157027 (десять мільйонів сто п'ятдесят сім тисяч двадцять сім) грн.

Відповідно до п.7 договору оренди землі сторони домовились, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі загальною сумою 12942,17 грн. на рік за земельну ділянку загальною площею 463,61 га в тому числі: розмір орендної плати за земельну ділянку № 1 на рівні 1 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 1,36 грн. на рік за 0,77 га; за земельну ділянку № 2 на рівні 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 3327,99 грн. на рік за 82,01 га; за земельну ділянку № 3 на рівні 1 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 1,92 грн. на рік за 1,098 га; за земельну ділянку № 4 на рівні 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 806,15 грн. на рік за 1 1,45 га; за земельну ділянку № 5 на рівні З % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 8612,55 грн. на рік за 259,09 га; за земельну ділянку № 10 на рівні 1 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 74,01 грн. на рік за 42,05 га; за земельну ділянку № 1 1 на рівні 1 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 67,90 грн. на рік за 38,58 га; за земельну ділянку № 12 на рівні 1 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 34,32 грн. на рік за 19,50 га; за земельну ділянку № 13 на рівні 1 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 15,97 грн. на рік за 9,07 га шляхом внесення цих коштів відповідно до закону.

Пунктом 9 договору передбачено, що орендна плата за земельну ділянку переглядається один раз на рік, у випадках: зміни умов господарювання, передбачених цим Договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами; у випадку визначення цим договором орендної плати на рівні меншому ніж встановлений Законом України "Про оренду землі" та "Про плату за землю" для земель державної і комунальної власності; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 21 договору, Орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання Орендодавцем зобов'язань, передбачених цим Договором. Збитками вважаються: фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням умов Договору Орендодавцем, а також витрати, які Орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права; доходи, які Орендар міг би реально отримати в разі належного виконання Орендодавцем умов Договору.

Орендар зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі вносити орендну плату (п. 28 договору).

Пунктом 33 договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених цим Договором.

Згідно п. 34 договору, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається за умови систематичної несплати орендної плати шляхом направлення листа орендарю в термін за 20 днів до моменту розірвання договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Крім того, відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою.

Згідно ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно вимог ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно вимог ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, ним Законом, законами України, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), строк дії договору оренди, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Однак, ст. 32 Закону України "Про оренду землі", встановлено, що договір оренди землі достроково припиняється шляхом його розірвання саме за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору.

Статтею 141 Земельного кодексу України передбачено однією із підстав припинення прав на земельну ділянку систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору.

Аналогічна відповідальність за невиконання умов договору оренди встановлена ст. 36 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за 2010 - 201 1 роки від 1 червня 2012 року, у спорах, що виникають із земельних правовідносин, у разі систематичного невиконання орендарем обов'язків, передбачених статтями 24, 25 Закону України від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV "Про оренду землі" та умовами договору оренди земельної ділянки, несплати орендної плати в установлений договором строк позовні вимоги в частині розірвання договору оренди земельної ділянки підлягають задоволенню (постанова Верховного Суду України від 25 червня 201 1 року в справі № 6-17цс11).

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно вимог ч. 1 ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Пунктом 2.23 розділу 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" визначено, що розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Разом з тим доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою.

Згідно інформації Головного Управління ДФС у Херсонській області № 8109/9/21-22-12-05-10 від 14.12.2017 ПП "Зелений світ-1" користується земельною ділянкою загальною площею 463,61 га на території Рибальчеської сільської ради Голопристанського району Херсонської області на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного з Голопристанською райдержадміністрацією 12.02.2010 за № 4АА72100001. За період з 01.01.2012 по 14.12.2017 податкові декларації з сплати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної форми власності) до Голопристанського відділення Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області не надавались. Відтак, з 2012 р. орендна плата згідно договору оренди земельної ділянки, укладеного з Голопристанською райдержадміністрацією 12.02.2010 за № 4АА7210000 не сплачуввалась.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 206 Земельного кодексу України, ст. 270 Податкового кодексу України використання землі в Україні є платним, а земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, є об'єктом оподаткування.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 64 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду районних бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, серед іншого, належить податок на майно.

Згідно ст. 265.1 Податкового кодексу України податок на майно складається: з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Підпунктом 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори у строки та у розмірах, що встановлені цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Статтею 36 Податкового кодексу України зазначено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи, який виникає у платника за кожним податком і збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків.

Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1. ст. 38 Податкового кодексу України).

Статтями 285-287 Податкового кодексу України визначено, зокрема, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов'язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Згідно із ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Вказане свідчить, що відповідач з 01.01.2012 по 14.12.2017 не сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення загальною площею 463,61 га на території Рибальчеської сільської ради Голопристанського району.

Таким чином, встановлено факт систематичної несплати (6 років) відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою та невиконання умов договору оренди землі від 12.02.2010.

Несплата орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою завдає суттєвої шкоди інтересам держави, перешкоджає своєчасному та повному виконанню прибуткової частини місцевого бюджету.

З огляду на викладене, позовні вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки підлягають задоволенню.

Згідно ст. 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 18 договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в книзі реєстрації договорів оренди за № 4АА72100001 від 12.02.2010, після припинення цього договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Як вбачається з Договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в книзі реєстрації договорів оренди за № 4АА72100001 від 12.02.2010, орендодавцем є Голопристанська районна державна адміністрація, яка на час укладення зазначеного договору діяла в межах повноважень, встановлених ст. 122 Земельного кодексу України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 6 вересня 2012р. № 5308-VI, який набрав чинності 01.01.2013р., внесені зміни до Земельного кодексу України і статтю 122 викладено в новій редакції, де у частині 4 зазначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України), відповідно до свого Положення, затвердженого Указом Президента України від 8 квітня 2011 року N 445/2011, було центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Наказом Держземагентства України від 31 березня 2015 року N 83 "Про деякі питання реалізації повноважень з питань передачі земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування (на без конкурентних засадах) для всіх потреб" був затверджений Порядок реалізації головними управліннями Держземагентства в областях, місті Києві повноважень з передачі земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування (на без конкурентних засадах) для всіх потреб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015р. № 5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, зокрема, Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області; реорганізовано територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, зокрема, Головне управління Держземагентства у Херсонській області приєднано до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області.

Наказом Державного агентства земельних ресурсів України №12 від 29.04.2015р. Головне управління Держземагентства у Херсонській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області.

Згідно Положення про Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015р. № 28, повноваження, передбачені ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, покладені на Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області.

Відтак, саме Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області є тим територіальним органом центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, який на даний час передає земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб. Тобто з 01.01.2013 саме ГУ Держгеокадастру у Херсонській області може бути орендодавцем зазначених земель, а не Голопристанська райдержадміністрація.

З огляду на викладене, дана позовна заява була заявлена в інтересах ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, яке є розпорядником земель державної власності сільськогосподарського призначення Голопристанського району Херсонської області.

Таким чином, похідна позовна вимога про вилучення спірної земельної ділянки до земель державної власності - Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області шляхом підписання акту прийому-передавання, також підлягає задоволенню.

У зв'язку з задоволенням позову в повному обсязі витрати зі сплати судового збору, понесені прокуратурою Херсонської області, покладаються на відповідача відповідно до ст.129 ГПК України.

Після виходу з нарадчої кімнати судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись статтями 129, 233, 238, 239, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

вирішив:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Розірвати договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 463,61 га, яка розташована на території Рибальчеської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, укладений між Голопристанською районною державною адміністрацією та Приватним підприємством "Зелений світ - 1", зареєстрований в книзі реєстрації договорів оренди за № 4АА72100001 від 12.02.2010.

3. Вилучити у Приватного підприємства "Зелений світ-1" (, с. Рибальче Голопристанського району Херсонської області, вул. Набережна, 124) земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 463,6104 га :04:001:0068 площею 0,7700 га, :19:001:0008 площею 82,0102 га, :04:001:0069 площею 1,0900 га, :19:001:0006 площею 11,4502 га, :19:001:0005 площею 259,0900 га, :04:001:0071 площею 42,0500 га, :04:001:0072 площею 38,5800 га, :04:001:0067 площею 19,5000 га, :04:001:0070 площею 9,0700 га), загальною вартістю 10157027 (десять мільйонів сто п'ятдесят сім тисяч двадцять сім) грн., яка розташована на території Рибальчеської сільської ради Голопристанського району Херсонської області за договором оренди земельної ділянки, укладеним між Голопристанською районною державною адміністрацією та приватним підприємством "Зелений світ- 1", зареєстрованим в книзі реєстрації договорів оренди за № 4АА72100001 від 12.02.2010 до земель державної власності - Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (, вул. Університетська, 136А, м. Херсон, 73036) шляхом підписання акту прийому-передавання.

4. Стягнути з Приватного підприємства "Зелений світ-1" (, с. Рибальче Голопристанського району Херсонської області, вул. Набережна, 124) на користь прокуратури Херсонської області (м. Херсон вул. Михайлівська, 33, код 04851120, р/р 2291 Державна казначейська служба України, МФО 820172, призначення платежу: повернення судового збору відповідно до рішення суду) судовий збір у розмірі 3524грн (три тисячі п'ятсот двадцять чотири гривні).

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 18.05.2018.

Суддя Т.Г. Пінтеліна