ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2018 р.Справа № 922/189/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "С - Инвест", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрімлайт", м. Харків
про визнання недійсним договору
за участю представників сторін:

позивача - Гриценко К.В., за довіреністю № 278 від 03.11.2017 року;

відповідача - Паркулаб А.В., ордер про надання правової допомоги від 02.03.2018 року;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "С-Инвест" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрімлайт" про визнання недійсним договору № 144 від 03.12.2007 року.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що у договорі підряду № 144 від 03.12.2007 року, укладеному між сторонами, не погоджено істотну умову, передбачену ч. 2 ст. 877 ЦК України, оскільки не визначено склад та зміст проектно-кошторисної документації, а також строк її передання, у зв`язку з чим договір не відповідає ч. 2 ст. 877 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.03.18р. підготовче засідання по справі було призначене на 22.03.18р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.03.18р. продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів; підготовче засідання відкладено на 24.04.18р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.05.2018 року підготовче провадження у справі № 922/189/18 закрито та призначено справу до розгляду по суті на 21.05.2018 року.

Представник позивача в судовому засіданні 21.05.2018 року підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спірний договір є за своєю правовою природою договором будівельного підряду, та у відповідності до ст.875 ЦК України істотною умовою договору є узгодження проектно-кошторисної документації. Також позивач зазначає, що сторони не узгодили проектно-кошторисну документацію до спірного договору, у зв'язку з чим спірний договір є недійсним.

Представник відповідача в судовому засіданні 21.05.2018 року проти позову заперечував, зазначив про те, що при не досягненні істотних умов договору, останній є неукладеним, що в свою чергу виключає можливість задоволення позову про визнання недійсним спірного договору. Крім того, відповідач стверджує про те, що сторонами фактично виконувався спірний договір підряду, що свідчить про визнання його сторонами. Також відповідачем заявлено про сплив позовної давності для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представників позивача та відповідача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів позивача фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

Між ТОВ «С-Инвест» та ТОВ «Дрімлайт» було укладено договір №144 від 03 грудня 2007 року.

Згідно розділу 1, предметом договору є: будівництво офісного центру з об'єктами інфраструктури за адресою м. Харків, вул. Бажанова, 28 і передача у власність ТОВ «Дрімлайт» нежитлового приміщення орієнтовною площею 163 кв.м. розташованого на 9 поверсі у строк 4 квартал 2009 року.

Відповідно до п. 3.1. Договору вартість приміщення, передбачена даним договором складає 1238429,18 грн., в т.ч. НДС 20% - 206404,86 грн., що на момент підписання даного договору складає еквівалент 240425,00 дол. США.

Пунктом 3.2. Договору сторони передбачили, що замовник здійснює оплату по даному договору в національній валюті України по курсу НБУ на момент оплати, збільшеному на поправочний коефіцієнт 1,02, шляхом перерахунку грошових коштів на рахунок забудовника або безпосередньо в касу забудовнику відповідності до узгодженого графіка, вказаного в Додатку №2, який є невід`ємною частиною даного Договору.

Станом на 14.02.2018 року на виконання умов договору, відповідачем було перераховано на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 700664,78 грн., що підтверджується копіями банківських виписок.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що обов`язки позивача, до яких відносяться зокрема: обов`язок підготувати та узгодити у встановленому порядку проектно-кошторисну документацію; обов`язок у встановлений строк і з відповідною якістю здійснювати будівництво об`єкта у відповідності із затвердженою проектно-кошторисною документацією і здати його в експлуатацію; та інші обов`язки забудовника.

Згідно з пунктом 7.2 договору, останній діє до повного виконання сторонами всіх зобов`язань.

Позивач у позові стверджує про те, що станом на 14.02.2018 року договором склад і зміст проектно-кошторисної документації на будівництво офісного центру з об`єктами інфраструктури за адресою: м. Харків, вул. Бажанова, 28, сторонами не узгоджено. Зазначена проектно-кошторисна документація на будівництво офісного центру з об`єктами інфраструктури за адресою: м. Харків, вул. Бажанова, 28, як обов`язкова умова при укладенні договорів даного виду відсутня, останній вважає, що спірний договір є недійсним, що і стало підставою звернення до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Проаналізувавши умови вищезазначеного договору, судом встановлено, що останній за своєю правовою природою є договором будівельного підряду, який підпадає під правове регулювання норм статей 875-886 ЦК України та статей 317-324 ГК України.

Відповідно до ст. 875 Цивільного кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 877 Цивільного кодексу України підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Договором будівельного підряду мають бути визначені склад і зміст проектно-кошторисної документації, а також має бути визначено, яка із сторін і в який строк зобов'язана надати відповідну документацію.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 317 Господарського кодексу України, будівництво об'єктів виробничого та іншого призначення, підготовка будівельних ділянок, роботи з обладнання будівель, роботи з завершення будівництва, прикладні та експериментальні дослідження і розробки тощо, які виконуються суб'єктами господарювання для інших суб'єктів або на їх замовлення, здійснюються на умовах підряду. Для здійснення робіт, зазначених у частині першій цієї статті, можуть укладатися договори підряду: на капітальне будівництво (в тому числі субпідряду); на виконання проектних і досліджувальних робіт; на виконання геологічних, геодезичних та інших робіт, необхідних для капітального будівництва; інші договори. Загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно приписам ст. 318 Господарського кодексу України, за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов'язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об'єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об'єкти і оплатити їх.

Договір підряду на капітальне будівництво повинен передбачати: найменування сторін; місце і дату укладення; предмет договору (найменування об'єкта, обсяги і види робіт, передбачених проектом); строки початку і завершення будівництва, виконання робіт; права і обов'язки сторін; вартість і порядок фінансування будівництва об'єкта (робіт); порядок матеріально-технічного, проектного та іншого забезпечення будівництва; режим контролю якості робіт і матеріалів замовником; порядок прийняття об'єкта (робіт); порядок розрахунків за виконані роботи, умови про дефекти і гарантійні строки; страхування ризиків, фінансові гарантії; відповідальність сторін (відшкодування збитків); урегулювання спорів, підстави та умови зміни і розірвання договору.

З правового аналізу вказаних норм права вбачається, що здійснення проведення будівництва та пов'язаних з ним будівельних робіт за договором будівельного підряду підрядником повинно бути здійснено відповідно до проектно-кошторисної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт, що міститься в спірному договорі.

Частиною першою статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №345 від 16.05.2011 затверджено порядок розроблення проектної документації на будівництво об'єктів.

У пункті 3.17 Державних будівельних норм України А.2.2-3-2012 (надалі ДБН) визначено, що проектна документація - це затвердженні текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об'ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні рішення, а також кошториси об'єктів будівництва.

Пунктом 11 статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" також визначено, що проектна документація - це затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об'ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні вирішення, а також кошториси об'єктів будівництва.

Порядок укладення та виконання договорів підряду на проведення робіт з нового будівництва, реконструкції будівель і споруд та технічного переоснащення діючих підприємств (капітальне будівництво об'єктів), а також комплексів і видів робіт, пов'язаних із будівництвом об'єктів визначений загальними умовами укладення та виконання договорів підряду у капітальному будівництві, які прийняті відповідно до положень Цивільного кодексу України та затверджені постановою Кабінету Міністрів України N 668 від 01.08.2005.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України №668 від 01.08.2005р. «Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві» кошторисна документація - це кошториси та інші документи, пов'язані із складанням (розрахунки, обґрунтування, пояснення, відомості про ресурси тощо) і необхідні для визначення кошторисної вартості будівництва та договірної ціни. Проектною документацією є текстові та графічні матеріали, затверджені в установленому порядку, якими визначаються містобудівні, об'ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні та технологічні рішення, а також кошториси об'єкта будівництва.

Проектно-кошторисна документація має містити об'єктні та локальні кошторисні розрахунки, об'єктні та локальні кошториси, кошториси на окремі види робіт, інші розрахунки витрат на будівництво, договірну ціну.

Також положення Загальних умов застосовуються щодо укладення та виконання договорів підряду на роботи з реставрації та капітального ремонту будівель і споруд.

Відповідно до пункту 2 Загальних умов ці умови є обов'язковими для врахування під час укладення та виконання договорів підряду у будівництві незалежно від джерел фінансування робіт, а також форми власності замовника та підрядника (субпідрядників).

У пункті 3 Загальних умов наведено визначення поняття "проектна документація", відповідно до якого це текстові та графічні матеріали, затверджені в установленому порядку, якими визначаються містобудівні, об'ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні та технологічні рішення, а також кошториси об'єкта будівництва, та визначення поняття "кошторисна документація", відповідно до якого це кошториси та інші документи, пов'язані зі складанням (розрахунки, обґрунтування, пояснення, відомості про ресурси тощо) і необхідні для визначення кошторисної вартості будівництва та договірної ціни.

Цим же пунктом Загальних умов встановлено, що договір підряду окрім складання та узгодження між сторонами самого тексту договору підряду передбачає складання та погодження договірної документації, до складу якої входять проектна, кошторисна, тендерна документація, тендерні пропозиції, акцепт тендерної пропозиції, повідомлення, запити, претензії тощо), які встановлюють, конкретизують, уточнюють або змінюють умови договору підряду.

Пунктом 5 Загальних умов визначено, що істотними умовами договору підряду є: найменування та реквізити сторін; місце і дата укладення договору підряду; предмет договору підряду; договірна ціна; строки початку та закінчення робіт (будівництва об'єкта); права та обов'язки сторін; порядок забезпечення виконання зобов'язань за договором підряду; умови страхування ризиків випадкового знищення або пошкодження об'єкта будівництва; порядок забезпечення робіт проектною документацією, ресурсами та послугами; порядок залучення субпідрядників; вимоги до організації робіт; порядок здійснення замовником контролю за якістю ресурсів; умови здійснення авторського та технічного нагляду за виконанням робіт; джерела та порядок фінансування робіт (будівництва об'єкта); порядок розрахунків за виконані роботи; порядок здачі-приймання закінчених робіт (об'єкта будівництва); гарантійні строки якості закінчених робіт (експлуатації об'єкта будівництва), порядок усунення недоліків; відповідальність сторін за порушення умов договору підряду; порядок врегулювання спорів; порядок внесення змін до договору підряду та його розірвання. У договорі підряду сторони можуть передбачати інші важливі для регулювання взаємовідносин умови.

Таким чином, з аналізу норм чинного законодавства вбачається, що при укладанні договору будівельного підряду істотною умовою є узгодження сторонами відповідної проектно-кошторисної документації.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.05.2018 року представником відповідача було подано до суду клопотання про витребування проектно-кошторисної документації офісного центру з об`єктами інфраструктури за адресою: м. Харків, вул. Бажанова, 28, і зміни до преоктно-кошторисної документації, а також витребування проектної документації на будівництво офісного центру з об`єктами інфраструктури за адресою: м. Харків, вул. Бажанова, 28, розробленої ДП УДПІ "Укрміськбудпроект" і затвердженої наказом ТОВ "С-Инвест" від 11.01.2012 року № 1, і зміни до проектної документації.

Вищезазначене клопотання відповідача було задоволено судом частково та витребувано у позивача копію проектно-кошторисної документації на будівництво 9-го поверху (орієнтовна площа 163 кв.м.) офісного центру, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Бажанова, 28 та усі зміни до неї, а також витребувано копію проектної документації на будівництво 9-го поверху (орієнтовна площа 163 кв.м.) офісного центру, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Бажанова, 28 та усі зміни до неї.

Відповідачем на виконання ухвали суду було надано до суду копію проектної та проектно-кошторисної документації 9-го поверху офісного центру за адресою: м. Харків, вул. Бажанова, 28 та зазначено про те, що проектно-кошторисна документація на будівництво 9-го поверху офісного центру на площу 163 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Бажанова, 28 не складалась та не узгоджувалась сторонами договору, у зв`язку з чим надати її неможливо, у зв`язку з відсутністю.

Судом досліджено проектну документацію, надану позивачем та встановлено, що відповідну документацію було складено на площу 943,4 кв.м., в той час, як площа проведення робіт згідно договору становить 163 к.в.м.

Щодо тверджень відповідача стосовно того, що позивачем не було направлено на адресу відповідача копії витребуваних та наданих останнім до суду документів (проектну та проектно-кошторисну документацію), що в свою чергу є порушенням ч. 9 ст. 80 ГПК України (копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступним), суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, проектну та проектно-кошторисну документацію було надано позивачем на виконання ухвали суду про витребування доказів на підставі ст. 81 ГПК України, яка не містить обов`язку направлення відповідних документів на адресу іншого учасника справи, у зв`язку з чим посилання відповідача на ст. 80 ГПК України є безпідставними.

Крім того, відповідачем було повторно подано до суду клопотання про витребування проектно-кошторисної документації на будівництво 9-го поверху офісного центру на площу 163 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Бажанова, 28.

Проте в задоволенні вищезазначеного клопотання було відмолено судом, оскільки позивачем в судовому засіданні було наголошено про те, що у останнього відсутня відповідна документація.

Щодо тверджень відповідача стосовно того, що спірний договір виконувався сторонами, що виключає визнання його недійсним, суд зазначає наступне.

В матеріалах справи наявні докази перерахування грошових коштів відповідачем на розрахунковий рахунок позивача.

Проте зазначені кошти були сплачені відповідачем в якості попередньої оплати за договором, в той час, як доказів, що свідчили б про фактичне виконання робіт за договором (акти виконаних робіт) сторонами не надано.

Таким чином, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні докази виконання договору сторонами, у зв`язку з чим посилання відповідача на вказані обставини є безпідставним.

Згідно статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Аналогічна норма міститься у статті 180 Господарського кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи сторони не досягли згоди щодо всіх істотних умов договору даного виду (договору будівельного підряду), а саме: обсяги і види робіт, проектна-кошторисна документація не складалася.

Сторонами до матеріалів справи не надано проектно-кошторисну документацію, якою сторони б погодили об'єм, характер, вартість матеріалів та робіт, а також будь-яких доказів наявності документів згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 668 від 01.08.2005р., ст.ст. 875, 877 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.31 Загальних умов Підрядник зобов'язаний, зокрема виконати з використанням власних ресурсів, якщо інше не встановлено умовами договору підряду, та у встановлені строки роботи відповідно до проектної та кошторисної документації.

Згідно з п.46, п.47 Загальних умов проектна документація розробляється та затверджується відповідно до регіональних і місцевих правил забудови, державних будівельних норм та інших нормативних документів. Забезпечення робіт (будівництва об'єкта) проектною документацією, її погодження з уповноваженими державними органами та органами місцевого самоврядування, а також проведення в установленому порядку експертизи цієї документації здійснюється замовником. Договором підряду такі зобов'язання повністю або частково можуть покладатися на підрядника.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи спір про визнання договору недійсним, суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання договорів недійсними: відповідність договору вимогам закону, додержання встановленої форми договору, дієздатність сторін за договором, у чому конкретно полягає порушення вільного волевиявлення та не відповідність його внутрішній волі учасника правочину, не спрямованість сторони на реальне настання правових наслідків правочину та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

Згідно частини 8 статті 181 Господарського кодексу України, у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Таким чином, сторонами за Договором неузгоджені умови щодо об'єму, характеру, вартості матеріалів та робіт, які повинні узгоджуватися сторонами у проектно-кошторисній документації, а тому вказаний договір є неукладеним.

Неукладений сторонами договір є неіснуючим у часі, просторі та по відношенню до невизначеного кола осіб. Одночасно, відсутність таких істотних умов не може бути підставою для визнання договору недійсним.

Відповідна правова позиція міститься також у постанові Вищого господарського суду України від 25.04.2012 року у справі №2/66пд.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, враховуючи те, що сторонами за договором не узгоджені умови щодо об'єму, характеру, вартості матеріалів та робіт, які повинні узгоджуватися сторонами у проектно-кошторисній документації, що є порушенням вимог ст.ст. 875, 877 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим вказаний договір є неукладеним, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «С-Инвест» про визнання недійсним вказаного договору будівельного підряду № 144 від 03.12.2007 року не підлягають задоволенню.

Щодо клопотання відповідача стосовно пропуску позивачем строку позовної давності для звернення до суду з відповідним позовом, суд зазначає наступне.

Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 статті 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності, у зв`язку з чим підстави для розгляду клопотання відповідача відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на позивача.

Щодо витрат на правову допомогу, заявлених відповідачем, суд зазначає, що представником відповідача до закінчення судових дебатів було подано заяву про надання відповідних доказів понесених витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Відповідно до частин 1-2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до частин 1-2 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п'ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

На підставі наведеного, суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката відповідача будуть розглянуті в порядку ч. 1 ст. 221 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 638, 875, 877 Цивільного кодексу України, статтями 180, 181, 317, 318 Господарського кодексу України, ст.ст. 73, 74, 86, 129, 183, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Инвест" () до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрімлайт" () про визнання недійсним договору № 144 від 03.12.2007 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "С-Инвест" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дрімлайт" відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено 29.05.2018 р.

Суддя Н.С. Добреля

922/273/18