ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2018 року Справа № 904/414/18

м. Дніпро

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва О.С.- доповідача,

суддів: Кузнецова В.О., Чус О.В.

за участю секретаря судового засідання: Пінчук Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради (м. Дніпро) на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2018р., ухвалену суддею Воронько В.Д. в м. Дніпрі з оголошенням вступної і резолютивної частини ухвали, повний текст якої складено 26.03.2018р., у справі №904/414/18

за заявами комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради (м. Дніпро) і комунального підприємства «Земград» Дніпровської міської ради (м. Дніпро) про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою суду від 13.02.2018р.

за позовом: фізичної особи-підприємця Кукленка Олександра Сергійовича (м. Дніпро)

до: комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради (м. Дніпро)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - комунального підприємства "Земград" Дніпровської міської ради (м. Дніпро)

про: зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця Кукленка Олександра Сергійовича (м. Дніпро) до комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради (м. Дніпро) складались із заборони відповідачу до моменту закінчення терміну дії дозволів вчиняти демонтаж рекламних конструкцій позивача «конвексборд», розташованих на опорах контактних мереж за переліком наведеним в позовній заяві.

За заявою позивача ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2018р. у справі №904/414/18 З метою забезпечення позову до набрання рішенням законної сили заборонити Комунальному підприємству «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради (м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 119а; ідентифікаційний код 32616520) здійснювати дії, спрямовані на демонтаж рекламних конструкцій, що належать позивачу, розташованих на опорах контактних мереж: № 99, пр. Пушкіна, дозвіл № 1506/1 до 01.11.2018; - № 276, пр. Героїв, дозвіл № 1506/2 до 01.11.2018; № 293, пр. Героїв, дозвіл № 1506/15 до 01.11.2018; № 292, пр. Героїв, дозвіл № 1506/16 до 01.11.2018; № 888, пр. Гагаріна, дозвіл № 1506/23 до 01.11.2018; № 23, вул. Пастера, дозвіл № 1506/47 до 01.11.2018; № 37, вул. Володимира Мономаха, дозвіл № 1506/48 до 01.11.2018; № 163, пр. Сергія Нігояна, дозвіл № 1506/52 до 01.11.2018; № 278, пр. Івана Мазепи, дозвіл № 1506/54 до 01.11.2018; № 279, пр. Івана Мазепи, дозвіл № 1506/55 до 01.11.2018; № 280, пр. Івана Мазепи, дозвіл № 1506/57 до 01.11.2018; № 173, пр. Сергія Нігояна, дозвіл № 1506/58 до 01.11.2018; № 181, пр. Сергія Нігояна, дозвіл № 1506/60 до 01.11.2018; № 191, пр. Сергія Нігояна, дозвіл № 1506/62 до 01.11.2018; № 167, пр. Сергія Нігояна, дозвіл № 1506/63 до 01.11.2018; № 161, пр. Сергія Нігояна, дозвіл № 1506/72 до 01.11.2018; № 182, пр. Сергія Нігояна, дозвіл № 1506/74 до 31.12.2018; № 172, пр. Сергія Нігояна, дозвіл № 1506/75 до 31.12.2018; № 180, пр. Сергія Нігояна, дозвіл № 1506/79 до 31.12.2018; № 159, пр. Дмитра Яворницького, дозвіл № 1506/81 до 01.11.2018; № 140, пр. Дмитра Яворницького, дозвіл № 1506/82 до 01.11.2018; № 143, пр. Дмитра Яворницького, дозвіл № 1506/83 до 01.11.2018; № 132, пр. Дмитра Яворницького, дозвіл № 1506/84 до 01.11.2018; №115, пр. Дмитра Яворницького, дозвіл № 1506/85 до 01.11.2018; № 104, пр. Дмитра Яворницького, дозвіл № 1506/86 до 01.11.2018; № 100, пр. Дмитра Яворницького, дозвіл № 1506/87 до 01.11.2018; № 97, пр. Дмитра Яворницького, дозвіл № 1506/88 до 01.11.2018; № 83, пр. Дмитра Яворницького, дозвіл № 1506/89 до 01.11.2018;- № 53, пр. Дмитра Яворницького, дозвіл № 1506/90 до 01.11.2018; № 40, пр. Пушкіна, дозвіл № 1506/91 до 01.11.2018; № 20, пр. Дмитра Яворницького, дозвіл № 1506/92 до 01.11.2018; № 219, пр. Дмитра Яворницького, дозвіл № 1506/93 до 01.11.2018; № 32, пр. Дмитра Яворницького, дозвіл № 1506/94 до 01.11.2018; № 200, пр. Дмитра Яворницького, дозвіл № 1506/95 до 01.11.2018; № 195, пр. Дмитра Яворницького, дозвіл № 1506/96 до 01.11.2018; № 194, пр. Дмитра Яворницького, дозвіл № 1506/97 до 01.11.2018; № 205, пр. Дмитра Яворницького, дозвіл № 1506/98 до 01.11.2018; № 177, пр. Дмитра Яворницького, дозвіл № 1506/99 до 01.11.2018; № 23, вул. Андрія Фабра,дозвіл № 1506/100 до 01.11.2018; № 38, пр. Пушкіна, дозвіл № 1506/101 до 01.11.2018; № 8, пл. Вокзальна, дозвіл № 1506/102 до 01.11.2018; № 66, вул. Святослава Хороброго, дозвіл № 1506/103 до 01.11.2018; № 33, вул. Андрія Фабра, дозвіл № 1506/104 до 01.11.2018; № 25, вул. Андрія Фабра, дозвіл № 1506/105 до 01.11.2018; № 174а, вул. Короленко, дозвіл № 1506/108 до 01.11.2018; № 30, вул Шмідта, дозвіл № 1506/110 до 01.11.2018; № 51, пр. Дмитра Яворницького, дозвіл № 1506/111 до 01.11.2018; № 15, вул. Андрія Фабра, дозвіл № 1506/112 до 01.11.2018; № 38, пр. Дмитра Яворницького, № 1506/113 до 01.11.2018.

Комунальним підприємством «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради (м. Дніпро) оскаржується ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2018р. про відмову у задоволенні заяв комунального підприємства «Земград» Дніпровської міської ради і комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою суду від 13.02.2018р. Відповідач просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Підставою для скасування ухвали суду відповідач наводить необ'єктивне з'ясування обставин справи, які мають значення для справи. Скаржник вважає, що з огляду на його діяльність визначену Статутом, застосовані заходи забезпечення позову фактично перешкоджають йому здійснювати господарську діяльність. У разі виникнення будь-якої аварійної ситуації з наведеними в ухвалі опорами, підприємство позбавлено права оперативного втручання і ремонт таких опор, оскільки в більшості випадків, такий ремонт необхідно проводити з попереднім демонтажем рекламної конструкції, яка розташована на опорі. У разі продовження дії заходів забезпечення відповідач в своїй діяльності може допустити бездіяльність, що в свою чергу, може призвести до людських жертв. Крім того, відповідач вказав, що задовольняючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд фактично вирішив по суті спір по відношенню до відповідача, оскільки вимоги позивача у позовній заяві і в заяві про забезпечення позову є ідентичними.

Фізична особа-підприємець Кукленко Олександр Сергійович - позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Позивач вважає, що заходи по забезпеченню позову не забороняють відповідачу здійснювати ремонтні роботи та технічне обслуговування опор. Крім того, відповідач не надав доказів планування таких робіт і неможливість їх проведення без демонтажу рекламної конструкції, а робить тільки припущення про можливі ДТП і людські жертви.

Комунальне підприємство «Земград» Дніпровської міської ради - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача відзив на апеляційну скаргу не надала, представник третьої особи у судове засідання не явився.

У судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Вислухавши представників сторін, переглянувши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд встановив, що фізична особа-підприємець Кукленко Олександр Сергійович звернувся до місцевого господарського суду із позовною заявою про заборону комунальному підприємству «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради до моменту закінчення терміну дії дозволів вчиняти демонтаж рекламних конструкцій позивача «конвексборд», розташованих на опорах контактних мереж за переліком наведеним в позовній заяві.

Позивачем також було подано заяву про забезпечення позов, в якій він просив забезпечити позов у справі шляхом винесення ухвали, якою заборонити відповідачу здійснювати дії спрямовані на демонтаж рекламних конструкцій належних позивачу та які розташовані відповідно до переліку, наведеного в позовній заяві.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказав, що незаконний демонтаж рекламних конструкцій призведе до негативних наслідків для позивача, що будуть полягати у необхідності понесення витрат пов'язаних з монтажем демонтованих рекламних конструкцій. У позивачу виникнуть Збитки і штрафні санкції від третіх осіб, у зв'язку з невиконанням укладених договорів про розміщення реклами. Крім того, позивач посилався на лист №229 від 26.01.2018р., яким відповідач повідомив, що в подальшому не планує укладання договору «На право використання опор контактної мережі під розміщення рекламних засобів типу «конвекеборд» з фізичною особою-підприємцем Кукленко О.С. на 2018р., надавши йому час до 15.02.2018р.здійснити демонтаж рекламних конструкцій.

Приймаючи ухвалу про забезпечення позову від 13.02.2018р. суд виходив з того, що оскільки відповідачем встановлено конкретний строк для здійснення демонтажу рекламних конструкцій, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам позивача і є всі підстави вважати, що в разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони здійснювати певні дії спрямовані на демонтаж рекламних конструкцій до прийняття рішення, стане неможливим ефективний захист позивача, а також істотно ускладнить виконання рішення господарського суду в частині відновлення порушених прав і інтересів позивача. Застосування цих заході не порушить прав і охоронюваних законом інтересів відповідача і не призведе до втручання у звичайну діяльність підприємства чи до погіршення стану його майна.

Нормами ГПК України передбачено, зокрема, що позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Разом з цим, у п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 № 16 роз'яснено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, за змістом пунктів 3, 9 зазначеної постанови пленуму необхідною умовою вжиття заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що не вжиття відповідних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Предметом позову у даній справі є вимога про заборону відповідачу до моменту закінчення терміну дії дозволів вчиняти демонтаж рекламних конструкцій позивача «конвексборд», розташованих на опорах контактних мереж за переліком наведеним в позовній заяві. Предметом заяви про забезпечення позову є заборона відповідачу здійснювати дії спрямовані на демонтаж рекламних конструкцій належних позивачу та які розташовані відповідно до переліку, наведеного в позовній заяві.

Отже, суд першої інстанції, не з'ясувавши узгодженості предмету позову і заходів до забезпечення позову, вжив заходи до забезпечення позову, які є фактично тотожним задоволенню заявлених позовних вимог до прийняття рішення по суті.

Таким чином, викладене свідчить про порушення судом першої інстанції ст. 137 ГПК України щодо обрання заходів до забезпечення позову.

Розглядаючи заяви про скасування заходів забезпечення позову суд на вищезазначені обставини уваги не звернув і відмовив у їх задоволенні, що не відновило порушених прав відповідача.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, в зв'язку з чим ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2018 у справі №904/414/18 підлягає скасуванню, як така, що прийнята з порушенням норм процесуального права, з прийняттям нового рішення по справі про скасування заходів до забезпечення позову, застосованих ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2018 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 273, п.2 ч.1 ст. 275, ст.ст. 276, 281-284 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради (м. Дніпро) на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2018р. про відмову у задоволенні заяв комунального підприємства «Земград» Дніпровської міської ради і комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою суду від 13.02.2018р. задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19 березня 2018 року у справі №904/414/18 скасувати.

Заяви комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради (м. Дніпро) і комунального підприємства «Земград» Дніпровської міської ради (м. Дніпро) про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою суду від 13.02.2018р. задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2018 року у справі №904/414/18.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Кукленка Олександра Сергійовича (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради (49038, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 119-а, ) 1762,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів в порядку, встановленому ст. 288 ГПК України.

(постанова складена у повному обсязі 23.05.2018 року)

Головуючий суддя О.С.Євстигнеєв

Судді: О.В.Чус

В.О.Кузнецов