РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.04.2018Справа №910/23260/17

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Екзотік Фрукт»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Лайн Фреш»
простягнення 1 727 523,70 грн.
Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача:Чумак Ю.В. (дов. №5 від 17.01.2018 р.);
від відповідача:не з'явився

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Екзотік Фрукт» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фреш База» (після зміни найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайн Фреш») про стягнення заборгованості у розмірі 5 184 030,58 грн., з яких: 4 482 318,43 грн. - основна заборгованість, 189 568,65 грн. - пеня, 448 231,84 грн. - штраф у розмірі 10%, 42 484,31 грн. - інфляційні втрати та 21 427, 35 грн. - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Екзотік Фрукт» вказує на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Фреш База» умов Договору поставки №ФБ 68 від 15.06.2016 р. в частині своєчасної та повної оплати товару.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.12.2017 р. відкрито провадження у справі №910/23260/17, підготовче засідання призначено на 25.01.2018 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.01.2018 р. підготовче судове засідання відкладено на 22.02.2018 р.

Судове засідання, призначене на 22.02.2018 р. не відбулось у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Демидова В.О.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.02.2018 р. продовжено строк підготовчого провадження у справі №910/23260/17 на тридцять днів та призначено підготовче засідання на 13.03.2018 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.03.2018 р. прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Екзотік Фрукт» про зменшення розміру позовних вимог та відкладено підготовче засідання на 27.03.2018 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.03.2018 р. закрито підготовче провадження у справі №910/23260/17 та призначено справу до розгляду по суті на 27.04.2018 р.

Позивач в судовому засіданні 27.04.2018 р. позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання 27.04.2018 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні 27.04.2018 р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

15.06.2016 р. між Товариство з обмеженою відповідальністю «Екзотік Фрукт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фреш База» (після зміни найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайн Фреш») було укладено Договір №ФБ68 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, та у відповідності з замовленням покупця, поставити товар, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній, та які не можуть перевищувати цін, узгоджених в специфікації.

Товар поставляється на умовах DDP, що передбачені Інкотермс «Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати», ведених в дію з 01.01.2011 р. (п. 3.5 Договору).

Згідно із п.п. 5.1, 5.2 Договору перехід права власності на товар від постачальника до покупця здійснюється в момент приймання-передачі товару на складі покупця, що супроводжується двостороннім підписанням товарно-транспортної накладної та видаткової накладної, які засвідчують факт одержання товарів покупцем. Приймання-передача товару за кількістю та якістю здійснюється на складі покупця в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Пунктом 7.1 Договору визначено, що покупець оплачує товар, що поставляється, за цінами, погодженими сторонами в Специфікації та підтвердженими в накладних. Загальна сума Договору складається з сум накладних, по яким була здійснена поставка від постачальника до покупця та по яким товар фактично було прийнято покупцем (п. 7.7 Договору).

Оплата за товар здійснюється в українській національній валюті в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника через 14 (чотирнадцять) днів з моменту приймання-передачі товару, підписання накладної про прийняття товару та отримання повного комплекту супровідної документації. Якщо супровідна документація, визначена п. 3.7, п. 3.8, надається не вчасно, термін оплати продовжується на відповідну кількість днів невчасно поданої документації (п. 7.8 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов Договору було поставлено відповідачу товар на суму 982 318,43 грн., проте відповідач взятих на себе зобов'язань з оплати вартості поставленого товару належним чином не виконав.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання по оплаті поставленого товару.

Договір №ФБ68 від 15.06.2016 р. є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи підтверджується поставка позивачем товару за Договором, прийняття його відповідачем, а також існування заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 982 318,43 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та змісту п. 7.8 Договору строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті поставленого позивачем за Договором товару на момент розгляду справи настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача 982 318,43 грн. на підставі Договору поставки за переданий позивачем товар. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайн Фреш» обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення грошового зобов'язання, не наведено.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 982 318,43 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

За прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача 98 231,84 грн. штрафу та 425 954,61 грн. пені.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів за отриманий товар не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України). Відповідно, є підстави для застосування по відношенню до відповідача встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими, зокрема, є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.15 Договору (в редакції протоколу розбіжностей до Договору) визначено, що за порушення покупцем строку оплати за отриманий товар, відповідно до п. 7.8 даного договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який нараховується пеня, від вартості неоплаченого товару, за кожний день прострочення оплати. У разі прострочення строку оплати більш ніж на 7 календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 10% від вартості неоплаченого товару.

За висновками суду, оскільки відповідачем порушені строки оплати товару за укладеним між сторонами договором, нарахування позивачем пені та штрафу (враховуючи той факт, що прострочення становило понад 7 календарних днів) є правомірним.

При цьому, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 98 231,84 грн. штрафу та 425 954,61 грн. пені за розрахунками позивача, які перевірені судом.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 45 909,77 грн., а також інфляційних втрат у розмірі 175 109,05 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов'язання з виплати суми боргу в розмірі 982 318,43 грн., вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 45 909,77 грн., а також інфляційних втрат у розмірі 175 109,05 грн., також підлягають задоволенню за розрахунком позивача, перевіреним судом щодо сум, строків та ставок нарахувань.

З огляду на вищевикладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у зв'язку із задоволенням позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76 - 80, 129, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайн Фреш» (04080, м. Київ, вул. Костянтинівська, 72; ідентифікаційний код 39692519) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Екзотік Фрукт» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 28; ідентифікаційний код 40390781) заборгованість у розмірі 982 318 (дев'ятсот вісімдесят дві тисячі триста вісімнадцять) грн. 43 коп., пеню у розмірі 425 954 (чотириста двадцять п'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 61 коп., штраф у розмірі 98 231 (дев'яносто вісім тисяч двісті тридцять одна) грн. 84 коп., інфляційні втрати у розмірі 175 109 (сто сімдесят п'ять тисяч сто дев'ять) грн. 05 коп., 3% річних у розмірі 45 909 (сорок п'ять тисяч дев'ятсот дев'ять) грн. 77 коп. та судовий збір у розмірі 25 912 (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот дванадцять) грн. 86 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 18.05.2018 р.

Суддя В.О. Демидов