РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.05.2018Справа № 910/2893/18
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Бердянські жниварки"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Текнолоджи Групп"

про стягнення 117 191,93 грн.

Представники сторін:

не викликались.

ВСТАНОВИВ:

13.03.2018 р. до господарського суду міста Києва надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства "Бердянські жниварки" до товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Текнолоджи Групп» про стягнення 117 191,93 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору поставки не поставив обладнання.

У зв'язку з чим, позивач звернувся з листом до відповідача про повернення сплаченої суми в розмірі 107 000,00 грн.

Оскільки, відповідачем обладнання не поставив та суму попередньої оплати не повернув, тому позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.03.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

10.04.2018 р. до канцелярії суду позивач подав документи по справі.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову, тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

27.11.2017 р. між приватним акціонерним товариством "Бердянські жниварки" та товариством з обмеженою відповідальністю "Смарт Текнолоджи Групп» укладено договір № 17-968 поставки.

Відповідно до п.1.1 договору, постачальник зобов'язується передати у власність покупця комплект складського обладнання, а покупець зобов'язується прийняти обладнання та оплатити його на умовах даного договору.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до моменту його остаточного виконання (п. 7.1.).

Пунктом 2.1 договору встановлено, що одиниця виміру кількості обладнання визначається в специфікаціях (додатках до даного договору, які є його невід'ємними частинами).

Згідно з п. 2.2. договору, загальна кількість обладнання, а також характеристики обладнання визначаються в специфікаціях.

Сторонами підписано додаток № 1 до договору № 17-968 від 27 листопада 2017 року «Специфікація поставки обладнання», з якого видно наступну комплектність, характеристики та вартість обладнання:

Рама 2685*1100мм. - 29 шт.;

Траверса 2230*150*40*1,5 - 92 шт.;

Траверса 2230*100*40*1,5 - 92 шт.;

Фіксатор траверси оц.. 6*50 - 368 шт.

Вартість обладнання без ПДВ складає 127 197 грн. 50 коп., ПДВ складає 25 439,50 грн; вартість обладнання з урахуванням ПДВ складає 152 637,00 грн.

Відповідно до п. 6 договору, вартість обладнання складається з вартості комплектуючих матеріалів, податків, вартості навантажувальних робіт.

Вартість обладнання та умови оплати визначаються в специфікаціях до даного договору.

Вид розрахунків: безготівковий.

Згідно з п. 2.1. додатку № 1 до договору, попередня оплата в розмірі 70% (106 845,90 грн. з ПДВ) від вартості обладнання з урахуванням ПДВ згідно п. 1 цієї специфікації має бути перераховано на розрахункових рахунок постачальника протягом 2 банківських днів з моменту підписання договору та надання покупцю рахунку-фактури.

Приватне акціонерне товариство "Бердянські жниварки" здійснило оплату в розмірі 107 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3721 від 04.12.2017 р.

Згідно з п. 5.2. договору, строк поставки обладнання визначається в специфікаціях.

Датою поставки обладнання вважається дата підписання видаткової накладної.

Пунктом 3.1. додатку № 1 до договору передбачено, що поставка обладнання здійснюється на умовах DAP - 71100, Запорізька обл., м. Бердянськ, пр-т. Східний, буд. 2-А, склад покупця (згідно інкотермс 2010 - перевезення за рахунок постачальника),

Відповідно до п. 3.3. додатку № 1 до договору, термін готовності обладнання на складі постачальника: 20 робочих днів від дати отримання постачальником попередньої оплати згідно п. 2.1. даної специфікації.

Однак відповідач не здійснив поставку вказаного товару.

Відповідно до п. 1. ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із п. 6 ст. 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч.1 статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до ч.1 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

При цьому, визначене цією нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов'язання, внаслідок якої припиняється зобов'язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов'язання.

Позивач направив відповідачеві вимогу про належне виконання зобов'язань за договором поставки № 17-968 від 27.11.2017 р. вих. № 18 від 19.01.2018 р., що підтверджується описом в кладення у цінний лист від 20.01.2018 р. та фіскальним чеком № 4.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт Текнолоджи Групп" відповіді не надав, товар не поставив.

Приватне акціонерне товариство "Бердянські жниварки" 24.01.2018 р. звернулось до постачальника із листом вих. № 23 від 23.01.2018 р., відповідно до якого наполягав повернути кошти у розмірі 107 000,00 грн.

Відповідач відповіді на вимогу не надав, суму попередньої оплати не повернув.

Будь-яких доказів, що підтверджуються поставку відповідачем товару позивачеві станом на дату звернення з позовом до суду та повернення коштів суду не надано.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Таким чином, враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що позивачем здійснено передоплату на суму 107 000,00 грн., а відповідачем не поставлено товар та кошти не повернуто, тому позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 107 000,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань позивач нарахував відповідачу 3 % річних в розмірі 545,26 грн. та індекс інфляції в розмірі 1 605,00 грн.

Частиною 3 статті 693 ЦК України встановлено, що на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами може бути визначений:

- договором. Так проценти є істотною умовою кредитного договору (ст. 1054) та обов'язково узгоджуються сторонами у самому договорі.

- законом, зокрема Цивільним кодексом. Так, наприклад, відповідно до ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір яких встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Облікова ставка Національного банку України визначається як виражена у відсотках плата, що береться Національним банком України за рефінансування комерційних банків шляхом купівлі векселів до настання строку платежу по них і утримується з номінальної суми векселя. Облікова ставка є найнижчою серед ставок рефінансування і є орієнтиром ціни на гроші (ст. 1 Закону України "Про Національний банк України").

Стаття 625 ЦК надає можливість кредитору боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, стягувати з нього три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, тощо.

- іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до висновків Верховного Суду України,викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 111 16 ГПК України, за II півріччя 2014 р. (лист від 01.04.2015 року) стягнення з постачальника суми попередньої оплати, перерахованої за договором на поставку товару, не вважається грошовим зобов'язанням у розумінні ст. 625 ЦК України.

За такі дії постачальник несе відповідальність, передбачену ч. 3 ст. 693 ЦК України, коли на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до ст. 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлено обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця (постанова Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року у справі № 3-90гс14).

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача щодо стягнення 3 % річних в розмірі 545,26 грн. та індекс інфляції в розмірі 1 605,00 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 8 041,67 грн. за період з 03.01.2018 по 05.03.2018 р. за невиконання умов договору.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1-2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.8.5. договору, за несвоєчасну поставку обладнання постачальник має сплатити покупцю штрафну неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми обладнання за кожний день прострочки, але не більше 10% від загальної суми обладнання, що постачається.

Вимогу позивача вих. № 23 від 23.01.2018 р. (направлену за адресою для листування: 01135, м. Київ, вул. Павла Пестеля, 4, оф. 207) відповідачем не отримано, що підтверджується витягом із Укрпошти за номером поштового відправлення № 220.

Проте, суд зазначає, що в договорі № 17-968 поставки від 27.11.2017 р. відповідач зазначив поштову адресу: 01135, м. Київ, вул.. Павла Пастеля, 4, оф. 207, як адресу поштового зв'язку.

Також, слід зазначити, якщо вимогу надіслано за належною адресою повідомленою стороною і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений.

Як вбачається із витягу з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень № 220 конверт із вимогою до позивача повернувся 13.02.2018 р.

Враховуючи те, постачальник не поставив обладнання в обумовлений договором строк та сторони пунктом 8.5. договору поставки передбачили відповідальність саме за несвоєчасну поставку обладнання, а стягнення з постачальника суми попередньої оплати, перерахованої за договором на поставку товару, не вважається грошовим зобов'язанням у розумінні ст. 625 ЦК України, тому розмір пені необхідно розраховувати з першого дня не поставки обладнання (04.01.2018 р.) до дати отримання вимоги вих. № 23 від 23.01.2018 р. (13.02.2018 р.).

Розрахунок суми пені

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
152 637,0004.01.2018 - 25.01.20182214,5000 %0,079 %*2 668,01
152 637,0026.01.2018 - 13.02.20181916,0000 %0,088 %*2 542,56
Всього 5 210,57 грн.
Вимога позивача щодо стягнення пені є обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню в розмірі 5 210,57 грн.

В частині стягнення пені у розмірі 2 831,10 грн. відмовити.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог..

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст. 129, ч.9 ст.165, ст.ст. 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Текнолоджи Групп" (03113, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 62-Б, офіс 2, ) на користь приватного акціонерного товариства "Бердянські жниварки" (71101, Запорізька обл., м. Бердянськ, пр.. Східний, буд. 2А, ) попередню оплату в розмірі 107 000 (сто сім тисяч) грн. 00 коп., пеню в розмірі 5 210 (п'ять тисяч двісті десять) грн. 57 коп. та судовий збір в розмірі 1 687 (одна тисяча шістсот вісімдесят сім) грн. 12 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Мудрий