ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" травня 2018 р. Cправа № 902/91/18

Господарський суд Вінницької області у складу судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури (вул. Національна, 6-а, м. Жмеринка, Вінницька область, 23100) в інтересах держави в особі: Тиврівської селищної ради Тиврівського району Вінницької області (вул. Тиверська, буд. 40, смт. Тиврів, Вінницька область, 23300)

до Малого приватного науково-виробничого підприємства «Стожари»

(вул. Жовтнева, буд. 8, смт. Тиврів, Вінницька область, 23300)

про стягнення 55560,97 грн., розірвання договору оренди та повернення орендованого приміщення

за участю секретаря судового засідання Незамай Д.Д.,

представників сторін:

прокурор Самборська Я.А.;

позивача ОСОБА_1 за дорученням б/н від 22.03.2018р.;

відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

19.02.2018р. заступник керівника Жмеринської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Тиврівської селищної ради Тиврівського району Вінницької області до Малого приватного науково-виробничого підприємства "Стожари" з вимогами про стягнення боргу за договором оренди нежитлового приміщення від 27.02.2017р у розмірі 55 560,97 грн., розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 27.02.2017р. та зобов'язання повернути комунальне майно - нежитлове приміщення, яке є предметом договору оренди нежитлового приміщення від 27.02.2017р, в саме 53/100 частини будівлі автовокзалу з готелем, загальною площею 316,3 кв.м., яке розташоване за адресою: вул. Жовтнева, 5, смт. Тиврів, Вінницька область.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на неналежне виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо сплати орендної плати згідно умов договору оренди нерухомого майна від 27.02.2017р, посвідченого приватним нотаріусом Тиврівської Тиврівської районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за № 389.

Ухвалою суду від 23.02.2018р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 22.03.2018р.

Ухвалою суду від 22.03.2018р підготовче засідання відкладено на 19.04.2018р з підстав неявки відповідача та неподання останнім до суду відзиву на позовну заяву.

За результатами підготовчого засідання 19.04.2018р закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 21.05.2018р.

На визначену судом дату з'явились прокурор та представник позивача, які повідомили про часткове погашення відповідачем боргу в сумі 9000,00 грн та просили задоволити позовні вимоги з врахуванням часткових проплат.

Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався, визначених ухвалами суду доказів не подав. Ухвали суду від 23.02.2018р та від 22.03.2018р, направлені на адресу відповідача, отримані останнім, про що свідчить підпис на рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень за вх. номерами канцелярії суду 2101 від 05.03.2018р та 3046 від 04.04.2018р. Водночас, доказів отримання ухвала суду від 19.04.2018р, станом на день прийняття рішення у справі матеріали справи не містять. Відповідно до роздруківки з офіційного сайту ДП "Укрпошта", поштове відправлення №725 не вручено відповідачу під час доставки: інші причини.

Наведеним стверджується обізнаність відповідача про розгляд справи в суді. Додатково суд зважає на клопотання відповідача, що надійшло до суду 20.03.2018р, про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Частиною першою ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи (21.05.2018р) від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Подальше ж відкладення розгляду справи призведе до затягування судового процесу і є порушенням приписів статті 42 ГПК України, зокрема, стосовно виявлення поваги до суду та до інших учасників судового процесу; сприяння своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; з'являтися в судове засідання за викликом суду; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

У зв'язку з вищезазначеним, справа розглядається у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 21.05.2018р. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

27 лютого 2017 року між Тиврівською селищною радою (позивач, за договором Орендодавець) та ОСОБА_3 приватним науково-виробничим підприємством «Стожари» (відповідач, за договором Орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення. (надалі Договір)

Згідно з предметом Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в платне користування на підставі Протоколу № 1 засідання конкурсної комісії по визначенню переможця конкурсу, затвердженого 17 січня 2017 року, на право укладання договору оренди нежитлового приміщення 53/100 (п'ятдесят три сотих) частини будівлі автовокзалу з готелем, що знаходиться за адресою: вул. Жовтнева, 5 в смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області та є комунальною власністю територіальної громади, надалі іменований «об'єкт», вартістю 519681,00 грн визначеною незалежною (експертною) оцінкою складеною Фізичною особою підприємцем ОСОБА_4, станом на 30.11.2016р та затвердженою рішенням виконавчого комітету селищної ради № 109 від 30.11.2016р, яке знаходиться на балансі та обслуговуванні територіальної громади селища Тиврів Тиврівського району Вінницької області в особі Тиврівської селищної ради, що розташоване за адресою: вул. Жовтнева, 5, смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області.

Об'єкт передається Орендарю згідно з актом прийому-передачі. (п. 1.3. Договору)

Строк оренди визначається з 27.02.2017р до 27.02.2022р. (п. 1.4. Договору)

Договір оренди набирає чинності з моменту підписання його сторонами та нотаріального посвідчення. Закінчення строку Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, як мало місце під час дії Договору. (п. 1.5. Договору)

Орендна плата перераховується Тиврівській селищній раді щомісячно, не пізніше останнього числа поточного місяця. Орендна плата за базовий місяць при укладенні Договору оренди складає 11 000,00 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції попереднього місяця. Орендна плата нараховується з моменту підписання акта прийому-передачі об'єкта. (п.п. 2.1.-2.3. Договору)

Договір 27.02.2017р посвідчений приватним нотаріусом Тиврівської Тиврівської районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за № 389.

Як свідчать матеріали справи об'єкт оренди за Договором передано Орендарю на підставі акту приймання-передачі від 27.02.2017р.

Згідно з п.5.1.1. Договору Орендодавець має право розірвати Договір оренди в односторонньому порядку та виселити Орендаря без надання іншого приміщення у випадку порушення строків визначених п. 2.1. перерахування орендних платежів.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за Договором щодо своєчасної сплати орендної плати прокурор звернувся з даним позовом до суду.

Беручи до уваги встановлені обставини, суд зважає на наступні приписи законодавства.

Зважаючи на статус сторін та характер правовідносин, останні, згідно ст.ст.1-3 Господарського кодексу України регламентуються насамперед його положеннями та іншими актами господарського законодавства, зокрема Законом України «Про оренду державного та комунального майна» та Цивільним кодексом України, а також - умовами Договору оренди №389 нежитлового приміщення від 27.02.2017р.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Як встановлено ч. 1 ст. 2, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ч. 1 ст. 283, ч. 3 ст.285 Господарського кодексу України та ст.ст.759, 762 Цивільного кодексу України за користування майном на умовах оренди орендар (наймач) має сплачувати орендну плату.

Тобто, в контексті зазначених норм укладений між позивачем та відповідачем договір оренди комунального майна № 389 від 27.02.2017р. є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобов'язань, визначених його умовами.

Як встановлено ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата вноситься орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності. При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Таким чином, відповідач не мав жодних підстав для ухилення від виконання обов'язку зі здійснення орендних платежів щомісячно, не пізніше останнього числа поточного місяця відповідно до п.2.1 договору.

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, внаслідок невиконання грошових зобов'язань за Договором утворилась заборгованість за період з вересня 2017 року по 01.02.2018р з орендної плати в розмірі 55 560,97 грн.

Невиконання грошових зобов'язань кваліфікується судом як порушення зобов'язання у розумінні ст. 610 Цивільного кодексу України, а сам відповідач вважається таким, що прострочив виконання відповідних грошових зобов'язань у розумінні ч. 1 ст. 612 цього Кодексу.

Разом з тим, 11.05.2018р відповідачем, в рахунок погашення заборгованості по орендній платі перераховано на рахунок позивача 9 000,00 грн.

Враховуючи, що заборгованість, яка існує в межах даної справи в сумі 9 000,00 грн. погашена відповідачем, суд дійшов висновку про відсутність на момент розгляду справи предмету спору в цій часині.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки сплата частини боргу з боку відповідача відбулася під час розгляду справи, таке усунення існування предмету спору у зв'язку із його врегулюванням сторонами зумовлює припинення провадження у справі в частині погашених вимог відповідно до п. 2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином провадження у справі в частині заборгованості з орендної плати у розмірі 9 000,00 грн. підлягає припиненню у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Задоволенню підлягають вимоги про стягнення боргу в розмірі 46 560,97 грн.

Щодо позовних вимог позивача про розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 27.02.2017р. та зобов'язання повернути комунальне майно - нежитлове приміщення, яке є предметом договору оренди нежитлового приміщення від 27.02.2017р, в саме 53/100 частини будівлі автовокзалу з готелем, загальною площею 316,3 кв.м., яке розташоване за адресою: вул. Жовтнева, 5, смт. Тиврів, Вінницька область, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому ст. 188 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути розірвано на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

За змістом ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Загальні вимоги до виконання господарського зобов'язання визначені в ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Умови про сплату орендної плати ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» віднесені до істотних умов договору оренди у розумінні ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України. Дотримання зазначених умов є обов'язковим для відповідача згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, а їх порушення зумовлює правомірність ініціювання питання про розірвання договору згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до п.5.1.1. Договору Орендодавець має право розірвати Договір оренди в односторонньому порядку та виселити Орендаря без надання іншого приміщення у випадку порушення строків визначених п. 2.1. перерахування орендних платежів.

За змістом п. 6.3. Договору, Договір може бути достроково розірваний на вимогу Орендодавця у разі неналежного виконання Орендарем зобов'язань взятих за Договором та з інших підстав, передбачених нормативними актами України.

Виходячи з наявних матеріалів справи, зазначена вимога Договору, що формулює істотну умову, відповідачем порушена, заборгованість за період з вересня 2017 року по 01.02.2018р, сплачена частково, і лише 11.05.2018р.

За таких підстав, суд дійшов висновку про наявність істотного порушення умов Договору у розумінні ст.ст. 610, 651 Цивільного кодексу України, одним із наслідків якого згідно ст. 611 цього Кодексу законодавець визначає розірвання договору.

Отже, викладене вказує на наявність достатньої у розумінні ч. 3 ст. 291 Господарського кодексу України підстави для дострокового розірвання спірного договору оренди.

Згідно ч. 2 ст. 202 Господарського кодексу України та ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Виходячи з положень, наведених в ст.173 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, згідно яких зобов'язання як правовідношення сторін є підставою для існування відповідних прав та обов'язків його учасників, припинення зобов'язання зумовлює і припинення існування підстави для відповідного права, зокрема для подальшого перебування у відповідача майна, отриманого за спірним договором.

Пунктом 4.2.11. Договору встановлений обов'язок Орендаря у випадку дострокового припинення (розірвання) Договору здати об'єкт згідно з актом прийому-передачі балансоутримувачу Тиврівській селищній раді на наступний день після закінчення терміну, визначеного Договором.

Аналогічні положення щодо обов'язку повернення із вказівкою на негайність його здійснення закріплені і в ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України.

Отже, позовні вимоги про розірвання Договору оренди №389 від 27.02.2017р. та зобов'язання відповідача повернути орендоване майно підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи обставини справи та наявні матеріали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються судові витрати зі сплати судового збору в повному обсязі, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Малого приватного науково-виробничого підприємства «Стожари» (вул. Жовтнева, 8, смт. Тиврів, Вінницька область, 23300, ) на користь Тиврівської селищної ради (вул. Тиверська, 40, смт. Тиврів, Вінницька область, 23300, ) суму боргу за договором оренди нежитлового приміщення від 27.02.2017р в розмірі 46 560 (сорок шість тисяч п'ятсот шістдесят) грн. 97 коп.

3. Розірвати договір оренди нежитлового приміщення від 27.02.2017р, що належить до комунальної власності та належить на праві власності Тиврівській селищній раді, укладений між Тиврівською селищною радою (вул. Тиверська, 40, смт. Тиврів, Вінницька область, 23300, ) та ОСОБА_3 приватним науково-виробничим підприємством «Стожари» (вул. Жовтнева, 8, смт. Тиврів, Вінницька область, 23300, ), посвідчений приватним нотаріусом Тиврівської Тиврівської районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за № 389.

4. ОСОБА_3 приватне науково-виробниче підприємство «Стожари» (вул. Жовтнева, 8, смт. Тиврів, Вінницька область, 23300, ) повернути Тиврівській селищній раді (вул. Тиверська, 40, смт. Тиврів, Вінницька область, 23300, ) комунальне майно нежитлове приміщення, яке є предметом договору оренди нежитлового приміщення від 27.02.2017р, а саме: 53/100 (п'ятдесят три сотих) частини будівлі автовозкалу з готелем, загальною площею приміщень 316,3 кв.м., яке розташоване за адресою: вул. Жовтнева, 5, смт. Тиврів, тирівський район, Вінницька область.

5. Стягнути з Малого приватного науково-виробничого підприємства «Стожари» (вул. Жовтнева, 8, смт. Тиврів, Вінницька область, 23300, ) на користь Прокуратури Вінницької області (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050, , р/р 3988, МФО 820172) 5 286 (п'ять тисяч двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

6. Провадження у справі в частині стягнення 9 000,00 грн. боргу закрити.

7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

8. Копію рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 5 ст. 240 ГПК України передбачено, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 30 травня 2018 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Тиверська, буд. 40, смт. Тиврів, Вінницька область, 23300)

3 - відповідачу (вул. Жовтнева, буд. 8, смт. Тиврів, Вінницька область, 23300)

4 - Жмеринська місцева прокуратура (вул. Національна, 6-а, м. Жмеринка, Вінницька область, 23100)

5 - Прокуратура Вінницької області (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050)