УХВАЛА

про направлення справи за підсудністю

22.05.2018 Справа № 910/1068/18

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявоюФізичної особи-підприємця Полонського Дмитра Вікторовича
доДержавного підприємства "Державний проектний інститут "Діпроверф"
простягнення 833 178,55 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва з позовом звернулась Фізична особа-підприємець Полонський Дмитро Вікторович (далі - ФОП Полонський Д.В.) до Державного підприємства "Державний проектний інститут "Діпроверф" (далі - ДП "Діпроверф") про стягнення заборгованості у сумі 833 178,55 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачем своїх зобов'язань за договором підряду на виконання комплексних робіт № 050713/П від 10.04.2013 р. в частині повної та своєчасної сплати вартості виконаних робіт щодо ремонту приміщень п'ятого поверху та сходових маршів у будівлі за адресою: м. Київ, вул. Івана Клименко, 25. У зв'язку з неналежним виконанням грошового зобов'язання позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 780 289,92 грн. та пеню у сумі 52 888,63 грн., а всього - 833 178,55 грн.

Провадження за вказаними вимогами було відкрито ухвалою господарського суду міста Києва від 16.03.2018 р., розгляд справи в суді здійснювався у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідач, у строк, визначений судом, надав відзив, у якому проти позову заперечив, зазначив, що на момент укладання договору підряду № 050713/П від 10.04.2013 р. відносно ДП "Діпроверф" господарським судом міста Києва було порушено провадження у справі про банкрутство № 910/3704/13, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Лінкевича О., а тому у відповідності до норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції 2013 р.) будь-які правочини вчинені боржником повинні бути погоджені розпорядником майна цього боржника, однак, відповідного погодження на укладення договору підряду отримано не було, як і не було отримано згоди розпорядника майна на проведення будь-яких робіт з майном боржника за цим договором. Також до заявленої суми заборгованості просив застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що провадження у справі підлягає направленню за підсудністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що у провадженні господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/3704/13 про банкрутство ДП "Діпроверф", у якій ухвалою господарського суду міста Києва від 11.03.2013 р. порушено провадження, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Лінкевича О.М.

Також встановлено, що в подальшому, 10.04.2013 р. між ФОП Полонським Д.В. (підрядник) та ДП "Діпроверф" (замовник) був укладений договір підряду на виконання комплексних робіт № 050713/П. Відповідно до цього договору підрядник зобов'язується виконати у відповідності до умов договору та коштористної документації комплекс робіт, а саме - ремонт приміщень 5 поверху та сходових маршів за адресою: м. Київ, вул. І. Клименка, 25, а замовник у порядку та на умовах, визначених договором, зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик, ознайомитись та затвердити кошторисну документацію, оплатити виконані підрядником роботи у повному обсязі. Перелік, кількість, марка матеріалу, ціна, обсяг робіт, що виконується підрядником відображаються у кошторисній документації (п.п 1.1, 1.2 договору).

Указаний договір є підставою для стягнення заявленої у позові суми заборгованості.

У той же час, як вже зазначалось, 11.03.2013 р. господарським судом міста Києва відносно ДП "Діпроверф" порушено провадження у справі про банкрутство № 910/3704/13. Отже, з моменту порушення провадження у справі про банкрутство, боржник набуває спеціального статусу та вирішення спорів за його участю мають відбуватися з урахуванням положень Господарського процесуального кодексу України та норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), які врегульовують підвідомчість спорів даної категорії.

Так, п. 1 ч. 1 статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Одночасно п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України встановлено, що справи вказаної категорії, а саме - з майновими вимогами до боржника, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Також згідно з ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника.

Відповідно до ч. 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, проте в окремому позовному провадженні (п. 9 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/606/2013 від 28.03.2013 р. «Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що поточні кредитори - це кредитори за вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Отже, положеннями ст. 20 ГПК України, ч. 4 ст. 10, ч. 8 ст. 23 Закону про банкрутство встановлено виключну підсудність спорів про стягнення поточної заборгованості з боржника, у межах провадження у справі про банкрутство цього боржника, проте, в окремому позовному провадженні.

Також суд враховує, що особливістю вирішення таких спорів до боржника є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13.04.2016 у справі № 908/4804/14.

За таких обставин, враховуючи, що провадження у справі про банкрутство ДП "Діпроверф" було порушене раніше (11.03.2013 р.), ніж виникли вимоги позивача за договором підряду на виконання комплексних робіт № 050713/П від 10.04.2013 р. про стягнення заборгованості з ДП "Діпроверф" (боржника), яка є поточною заборгованістю у розумінні Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд вважає, що спір про стягнення заборгованості у сумі 833 178,55 грн. має розглядатись у межах справи № 910/3704/13 про банкрутство ДП "Діпроверф", в окремому позовному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 20, 30, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Передати справу № 910/3860/18 за позовом Фізичної особи-підприємця Полонського Дмитра Вікторовича до Державного підприємства "Державний проектний інститут "Діпроверф" про стягнення заборгованості у сумі 833 178,55 грн. для розгляду в межах справи № 910/3704/13 про банкрутство Державного підприємства "Державний проектний інститут "Діпроверф".

Повний текст ухвали підписаний 22 травня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її підписання до суду апеляційної інстанції.

Суддя Головіна К.І.