ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2018 р. м. Київ Справа № 911/3788/17

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікол Старс"

про стягнення 94105,86 грн. заборгованості за договором № 10-13/6 від 16.11.2016 р.

секретар судового засідання (пом. судді): Мамчур А.О.

за участю представників:

від позивача: Костогризова Г.С. (довіреність № 01-23/8 від 09.01.2018 р.);

від відповідача: не з'явився.

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство "Національна суспільна телерадіокомпанія України" (далі - ПАТ "НСТУ", позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікол Старс" (далі - ТОВ "Нікол Старс", відповідач) про стягнення 95360,53 грн. заборгованості за договором № 10-13/6 від 16.11.2016 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № 10-13/6 про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг від 16.11.2016 р., у зв'язку з чим останній має заборгованість по відшкодуванню витрат за утримання орендованого приміщення за період з грудня 2016 р. по серпень 2017 р. у загальному розмірі 95360,53 грн., яку позивач і просить суд стягнути з відповідача та покласти на нього судові витрати.

29.01.2018 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшла заява № 23/4 від 23.01.2018 р. (вх. № 1922/18 від 29.01.2018 р.) про зменшення розміру позовних вимог, за змістом якої позивач просить суд стягнути з відповідача 94105,86 грн. заборгованості та судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи відсутність підстав для повернення вказаної заяви або залишення її без розгляду, передбачених ч. 5 ст. 46 ГПК України та ч. 2 ст. 207 ГПК України, суд приймає заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог.

За вказаних обставин суд здійснює розгляд позовних вимог в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог № 23/4 від 23.01.2018 р. (вх. № 1922/18 від 29.01.2018 р.), а саме - про стягнення з відповідача 94105,86 грн. основного боргу.

Підготовче засідання відкладалось.

21.02.2018 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява № 39/02-18 від 19.02.2018 р. (вх. № 3692/18 від 21.02.2018 р.) про ознайомлення з матеріалами справи.

22.02.2018 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява № 41/02-18 від 22.02.2018 р. (вх. № 3845/18 від 22.02.2018 р.) про відкладення судового засідання.

12.03.2018 р. до господарського суду Київської області від відповідача було подано відзив б/н, б/д (вх. № 4908/18 від 12.03.2018 р.), за змістом якого ТОВ "Нікол Старс" заперечує щодо задоволення позовних вимог та вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо розміру понесених витрат на утримання об'єкта оренди, які відповідач повинен позивачу відшкодувати, у зв'язку з чим відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

19.03.2018 р. до господарського суду Київської області від відповідача було подано клопотання б/н, б/д (вх. № 5366/18 від 19.03.2018 р.) про долучення документів до матеріалів справи, а саме - платіжних доручень № 44 від 03.05.2017 р. на суму 16000,00 грн. з призначенням платежу "оплата електроенергії, перетікання реактивної електроенергії згідно рахунку № 126 від 28.04.2017 р.", № 76 від 25.05.2017 р. на суму 603,34 грн. з призначенням платежу "поточний ремонт та технічне обслуговування техніки, обслуговування інженерних мереж згідно рахунку № 126", № 75 від 25.05.2017 р. на суму 160,25 грн. з призначенням платежу "охорона АСК згідно рахунку № 126", № 124 від 21.06.2017 р. на суму 37,99 грн. з призначенням платежу "забезпечення пожежної безпеки будівлі АСК згідно з рахунком № 126", № 19 від 27.03.2017 р. на суму 3207,99 грн. з призначенням платежу "компенсація по податку на землю та воду за листопад 2016 р. згідно рахунку № 782 від 07.12.2016 (дог. № 10-13/6 від 16.11.2016 р.)", № 18 від 27.03.2017 р. на суму 188,24 грн. з призначенням платежу "плата за технічне обслуговування за листопад згідно рахунку № 781 від 07.12.2016 р. (дог. № 10-13/6 від 16.11.2016 р.)".

30.03.2018 р. до господарського суду Київської області від відповідача з супровідним листом б/н, б/д (вх. № 6327/18 від 30.03.2018 р.) були подані для долучення до матеріалів справи докази направлення позивачу відзиву на позовну заяву.

30.03.2018 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив № 23/36 від 28.03.2018 р. (вх. № 6347/18 від 30.03.2018 р.).

У судовому засіданні 12.04.2018 р. представник позивача позовні вимоги підтримувала, представник відповідача проти позову заперечувала.

Ухвалою суду від 12.04.2018 р. було закрито підготовче провадження у справі № 911/3788/17 та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 10.05.2018 р.

У судовому засіданні 10.05.2018 р. представник позивача позовні вимоги підтримувала, представник відповідача до суду не з'явився, про дату і час судового засідання відповідач був повідомлений належно.

16.05.2018 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява б/н, б/д (вх. № 8964/18 від 16.05.2018 р.), за змістом якої ТОВ «Нікол Старс» вказує на те, що підтримує викладену у поданому відзиві на позовну заяву позицію, яка була озвучена представником товариства у судових засіданнях, та просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Крім того, подана заява містить клопотання відповідача про проведення судового засідання, призначеного на 10.05.2018 р., без участі представника ТОВ «Нікол Старс».

У судовому засіданні 10.05.2018 р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

10.11.2016 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нікол Старс" (орендар) було укладено договір № 7640 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення на першому поверсі будівлі, загальною площею 170,20 кв. м., розміщені за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, буд. 42, що перебувало на балансі Національної телекомпанії України, ідентифікаційний код 23152907 (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 31 серпня 2016 р. і становить 2883539,00 грн.

Відповідно до п. 1.2 договору майно передається в оренду з метою розміщення їдальні, яка не здійснює продаж товарів підакцизної групи.

Пунктом 5.11 договору оренди передбачено, що ТОВ «Нікол Старс» зобов'язується протягом 15 робочих днів після підписання договору оренди укласти з балансоутримувачем (Національною телекомпанією України) договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг ТОВ «Нікол Старс».

Пунктом 10.1 договору передбачено, що цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, з 10.11.2016 р. до 10.10.2019 р. включно.

10.11.2016 р. сторонами було підписано акт приймання-передавання орендованого майна, відповідно до п. 1 якого орендодавець згідно з договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 7640 від 10.11.2016 р. передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 170,2 кв. м., розміщене за адресою: м. Київ, вулиця Мельникова, на першому поверсі будинку № 42, що перебуває на балансі Національної телекомпанії України.

На виконання вимог пункту 5.11 договору оренди, 16.11.2016 р. між Національною телекомпанією України, правонаступником якої є Публічне акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України», та ТОВ «Нікол Старс» був укладений договір про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг № 10-13/6 (далі - договір про відшкодування витрат).

За умовами вказаного договору Національна телекомпанія України (балансоутримувач) забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 42, робочою площею 20322,5 кв.м. (корисна площа 44054,0 кв.м.), а також утримання прибудинкової площі, а ТОВ «Нікол Старс» (орендар) відшкодовує витрати балансоутримувача на утримання будівлі пропорційно до займаної ним площі та надання комунальних послуг відповідно до умов цього договору (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 1.2 договору про відшкодування витрат орендар користується державним нерухомим майном - нежитловими приміщеннями на 1 - му поверсі будівлі, загальною площею 170,20 кв.м., відповідно до умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 10.11.2016 р. № 7640 та з урахуванням умов цього договору. Об'єкт використовується з метою розміщення їдальні, яка не здійснює продаж товарів підакцизної групи (п. 1.3 договору).

Пунктом 2.1 цього ж договору встановлено, що найменування послуг, щомісячна вартість витрат балансоутримувача, порядок і умови їх оплати, визначаються у додатку № 1 до цього договору, що є його невід'ємною частиною.

Згідно з п. 2.2 договору оплата вартості витрат балансоутримувача на утримання об'єкта оренди та комунальних послуг, що надаються ТОВ «Нікол Старс», здійснюється ТОВ «Нікол Старс» щомісячно шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок балансоутримувача на підставі рахунків балансоутримувача, але в будь-якому випадку не пізніше 15 числа кожного поточного місяця, що слідує за звітним місяцем. Оплата вартості витрат балансоутримувача на утримання об'єкта оренди та комунальних послуг за грудень місяць кожного поточного року здійснюється ТОВ «Нікол Старс» в грудні місяці відповідного року, на підставі рахунків балансоутримувача, але в будь-якому випадку не пізніше 25 грудня.

Пунктом 3.2.11 договору про відшкодування витрат передбачено, що ТОВ «Нікол Старс» зобов'язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати балансоутримувачу вартість витрат на утримання об'єкта оренди і комунальних послуг за даним договором та додатком № 1 до цього договору.

Також 16.11.2016 р. між балансоутримувачем та орендарем було укладено додаток № 1 до договору про відшкодування витрат на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг, відповідно до пункту 1 якого сторони домовились, що відшкодування вартості витрат балансоутримувача на утримання об'єкта оренди та комунальних послуг за один місяць у 2016 році буде розраховуватись за нижченаведеним розрахунком (вартість 170,2 кв.м. згідно договору оренди № 7640 від 10.11.2016 р.): водопостачання та водовідведення - визначається на підставі показників лічильників; електроенергія, перетікання реактивної електроенергії - визначається на підставі показників лічильників; природний газ та газопостачання - визначається на підставі фактичних витрат балансоутримувача по утриманню орендованого приміщення; послуги зі збирання, вивезення та знешкодження твердих побутових відходів, дератизація, дезінфекція будівлі, послуги охорони АСК, послуги пов'язані із забезпеченням пожежної безпеки будівлі АСК, послуги поточного ремонту та технічного обслуговування обладнання, техніки, механізмів (пов'язаних з обслуговуванням інженерних мереж) - 268,92 грн. (у розрахунку з орендованої площі); податок на землю (вартість на місяць) - 4582,84 грн.; рентна плата за спеціальне використання води - на підставі фактичних витрат.

Відповідно до пункту 2 додатку № 1 до договору, за достовірність визначення вартості витрат на утримання об'єкта оренди за цим договором відповідальність несе балансоутримувач.

Судом встановлено, що на виконання умов договору про відшкодування витрат позивачем виставлялися відповідачу рахунки-фактури на відшкодування вартості витрат балансоутримувача на утримання об'єкта оренди та комунальних послуг, розрахованих пропорційно займаної відповідачем площі та відповідно до вартості наданих балансоутримувачем послуг згідно переліку, який погоджений сторонами пунктом 1 додатку № 1 до договору про відшкодування витрат.

Проте, як слідує з позову, відповідач свої зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати позивачу вартості витрат на утримання об'єкта оренди та комунальних послуг виконував неналежно, у зв'язку з чим у ТОВ «Нікол Старс» утворилась заборгованість за період з грудня 2016 року до серпня 2017 року, що підтверджується виставленими позивачем та отриманими відповідачем рахунками-фактурами, у тому числі - № 781, № 782 від 07.12.2016 р. на загальну суму 7201,56 грн., № 827, № 828 від 25.12.2016 р. на загальну суму 16453,13 грн., № 126 від 15.04.2017 р. на суму 59566,18 грн., № 163 від 05.05.2017 р. на суму 10732,19 грн., № 201/1 від 15.06.2017 р. на суму 9901,06 грн., № 250/1 від 30.06.2017 р. на суму 9240,96 грн., № 275 від 31.07.2017 р. на суму 7738,89 грн., № 316 від 31.08.2017 р. на суму 3838,30 грн.

ТОВ «Нікол Старс» було частково оплачено зазначені вище рахунки, у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за договором про відшкодування витрат № 10-13/6 від 16.11.2016 р. в сумі 95360,53 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою за даними бухгалтерського обліку позивача про дебіторську заборгованість ТОВ «Нікол Старс» станом на 04.10.2017 р. перед ПАТ «НСТУ».

Поряд з цим, позивачем було здійснено перерахунок вартості витрат на утримання об'єкта оренди та комунальних послуг за виставленим відповідачу рахунком № 316 від 15.09.2017 р., у зв'язку з чим сума до сплати з урахуванням рахунку-фактури № 401 від 27.10.2017 р., зменшилась на 1254,67 грн.

Таким чином, на момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем по відшкодуванню витрат за договором № 10-13/6 від 16.11.2016 р., що утворилась за період з грудня 2016 року по серпень 2017 року, про стягнення якої просить позивач, становить 94105,86 грн.

Слід зазначити, що між Регіональним відділенням ФДМУ по м. Києву та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нікол Старс» було підписано договір № 7640/02 від 20.10.2017 р. про припинення договору оренди № 7640 від 10.11.2016 р., відповідно до п. 2 якого договір оренди № 7640 від 10.11.2017 р. вважається припиненим з 19.08.2017 р.

При цьому, 19.08.2017 р. сторони підписали акт приймання - передачі (повернення) нерухомого майна за адресою: 04119, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 42, за яким відповідач повернув майно з оренди.

З наданого до матеріалів справи розрахунку вартості витрат на утримання об'єкта оренди та комунальних послуг вбачається, що позивачем було здійснено вказаний розрахунок з урахуванням припинення договору оренди.

Дослідивши надані до матеріалів справи докази, вивчивши позиції сторін, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог у даній справі з огляду на таке.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом приписів статті 509 ЦК України зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Оскільки обумовлене зазначеним вище договором оренди майно належить до державної власності, то спірні правовідносини сторін регулюються також Законом України «Про оренду державного та комунального майна», який є спеціальним стосовно майнових відносин між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання, зокрема, державного майна.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передача об'єкта в оренду здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Окрім того, за приписами з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Поряд з цим, приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач проти позовних вимог заперечував, стверджуючи, що порушення ним умов договору від 16.11.2016 р. № 10-13/6 в частині зобов'язання щодо оплати відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна зумовлене тим, що позивач не надав відповідачу калькуляцію витрат та інформацію, за якою формулою та які складові використовував позивач при розрахунку витрат, які підлягають відшкодуванню.

Також відповідач вказував на те, що ТОВ «Нікол Старс» неодноразово зверталось до позивача стосовно надання останньому калькуляції витрат (розрахунків) з природного газу та газопостачання позивача (балансоутримувача) по утриманню орендованого ТОВ «Нікол Старс» приміщення та витрат зі сплати податків на воду та землю, а також щодо того, за якою формулою та які складові використовувались позивачем (балансоутримувачем) при складанні розрахунку вказаних витрат з природного газу та газопостачання і витрат зі сплати податків на воду та землю. Крім того, відповідач просив надати відомості, який відсоток від загального розміру податку за землю орендар (відповідач) повинен відшкодовувати балансоутримувачу (позивачу).

Окрім того, на думку відповідача, договір про відшкодування витрат не означає, що послуги отримано, а засвідчує певний намір щодо оренди, а підтвердити факт здійснення господарської операції може тільки акт, який є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Стосовно заперечень відповідача щодо ненадання позивачем калькуляції та розрахунку вартості витрат за договором від 16.11.2016 р. № 10-13/6, суд зазначає, що оскільки вказаним договором не передбачено обов'язок позивача надавати відповідачу будь-які розрахунки, на підставі яких здійснюється нарахування вартості витрат, які підлягають відшкодуванню відповідачем, то зазначені заперечення відповідача залишаються судом поза увагою.

При цьому судом враховано, що пунктом 2.3 договору від 16.11.2016 р. № 10-13/6 встановлено, що витрати по електроенергії, водопостачанню, природному газу та газопостачанню нараховуються щомісячно по факту їх споживання відповідно до виставлених рахунків та пропорційно займаної площі.

Водночас, долучені до матеріалів справи рахунки-фактури, виставлені позивачем відповідачеві, містять перелік витрат, які були погоджені сторонами договору згідно пункту 1 додатку № 1 до договору про відшкодування витрат від 16.11.2016 р. № 10-13/6, і, відповідно, повинні були відшкодовуватися відповідачем.

Враховуючи викладене вище, доводи відповідача щодо обов'язку позивача надавати калькуляцію та формулу розрахунку вартості витрат, що відшкодовуються, є необґрунтованими та такими, що спростовуються умовами укладеного сторонами договору.

Щодо доводів відповідача з приводу відсутності актів до договору від 16.11.2016 р. 10-13/6 слід зазначити наступне.

Як зазначалося вище, згідно з п. 2.2 договору оплата вартості витрат балансоутримувача на утримання об'єкта оренди та комунальних послуг, що надаються ТОВ «Нікол Старс», здійснюється ТОВ «Нікол Старс» щомісячно шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок балансоутримувача на підставі рахунків балансоутримувача, але в будь-якому випадку не пізніше 15 числа кожного поточного місяця, що слідує за звітним місяцем.

Тобто за умовами договору обов'язок ТОВ «Нікол Старс» щодо відшкодування витрат на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг не пов'язаний із складанням будь-яких актів надання послуг, а отже, доводи відповідача щодо відсутності актів до договору від 16.11.2016 р. № 10-13/6 є необґрунтованими, оскільки складання таких актів договором від 16.11.2016 р. № 10-13/6 не передбачене.

Таким чином, наявними матеріалами справи не спростовано виникнення у ТОВ «Нікол Старс» обов'язку щодо відшкодування витрат за договором № 10-13/6 від 16.11.2016 р. за період з грудня 2016 року по серпень 2017 року в сумі 94105,86 грн., про стягнення якої просить позивач.

Натомість судом враховані положення пункту 2.4 договору про відшкодування витрат, згідно якого щомісячна вартість (розмір) витрат балансоутримувача на утримання об'єкта оренди, що вказана в додатку № 1 до цього договору, може бути змінена балансоутримувачем в односторонньому порядку у випадку зміни діючих тарифів на послуги, що надаються балансоутримувачу житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб'єктами господарювання та/або зміни розміру та/чи складу витрат балансоутримувача на утримання об'єкта оренди. Окрім того, пунктом 4.1.3 договору балансоутримувачу надане право в односторонньому порядку змінювати перелік послуг, що фактично надаються орендарю, та відповідно розмір витрат на утримання об'єкта оренди та комунальних послуг в порядку та на умовах, встановлених цим договором та додатком № 1 до нього.

З огляду на вищевикладене, суд, перевіривши доданий позивачем до матеріалів справи розрахунок основної заборгованості, дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог у даній справі у повному обсязі.

Решта доданих до матеріалів справи документів та доводів сторін були ретельно досліджені судом і наведених вище висновків суду не спростовують.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4, ч. 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікол Старс" (08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Макаровська, 28, код 40817061) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" (04119, м. Київ, вул. Мельникова, 42, код 23152907) 94105 (дев'яносто чотири тисячі сто п'ять) грн. 86 коп. основної заборгованості, 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складене 25.05.2018 р.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.М. Бабкіна