ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" травня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/720/18

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Цісельського О.В.

при секретарі судового засідання Мукієнко Д.С.

За участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/720/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОКС в особі філії Інфоксводоканал до обєднання співвласників багатоквартирного будинку Скісна 78Б про стягнення 19 585,99 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ІНФОКС в особі філії Інфоксводоканал звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом про стягнення з обєднання співвласників багатоквартирного будинку Скісна 78Б заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 19 585,99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

24.03.2011р. між товариством з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі Філії Інфоксводоканал та Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку Скісна-78 Б було укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення (населення) № 197/1.

Відповідно до п.7.4 Договору, Договір діє з 24.03.2011р. до 31.12.2014р. в частині надання послуг водопостачання та водовідведення. Договір в частині надання послуг водопостачання та водовідведення вважається продовженим на наступні 5 років, якщо за місяць до його закінчення Сторони не прийдуть до згоди внести зміни або припинити його дію.

В частині розрахунків за отримані послуги водопостачання та водовідведення договір діє до повного погашення заборгованості за даним договором.

Оскільки угод про внесення змін до Договору не укладалось, заяв про припинення дії Договору не надходило, Договір пролонгований на наступні 5 років, є чинним та таким, що підлягає виконанню.

Відповідно до п.1.1 Договору виробник надає послуги з подачі питної води та холодної води для гарячого водопостачання, а також з прийому стоків холодного та гарячого водопостачання на об'єкти Споживача у відповідності з дислокацією об'єктів, зазначеними у додатку № 1 до Договору.

Пункт 1.2. Договору передбачає обов'язок відповідача своєчасно сплачувати надані йому послуги водопостачання та водовідведення.

Згідно п.п.3.1, 3.2, 3.3 Договору облік спожитої води та стоків здійснюється за даними засобів обліку води, встановленим на об'єктах відповідача. Оплата послуг з водопостачання та водовідведення здійснюється щомісячно до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача. Оплата здійснюється за тарифами, затвердженими у встановленому порядку.

Підпунктом 2.4.9 Договору передбачено обов'язок споживача надавати за встановленою формою з 19 до передостаннього робочого дня місяця відомості про водоспоживання своїх об'єктів.

Відповідно до наданих споживачем:

- звіту про водокористування від 27.12.2017р. обсяг водокористування на підставі показників водолічильника склав у грудні 2017 р. - 511 м3;

- звіту про водокористування від 29.01.2018р. обсяг водокористування на підставі показників водолічильника склав у січні 2018 р. - 590 м3.

Обсяги водокористування за лютий 2018 року виставлено за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці, оскільки споживач не надавав звіту про водокористування за лютий 2018 р.

Відповідно до п.1.2 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008р. №190, субспоживач - це суб'єкт господарювання, який одержує воду з комунальної водопровідної мережі або скидає стічні води в комунальну мережу водовідведення через мережі споживача.

Пунктом 3.9 Правил № 190 передбачено, що якщо субспоживач має особисті рахунки, то він розраховується за питну воду та скидання стічних вод з виробником.

У зв'язку з наявністю субспоживачів за адресою дислокації об'єкта відповідача, які одержують воду з водопровідної мережі та скидають стічні води в комунальну мережу водовідведення через мережі відповідача Приватного підприємства Юлімп-Юг, на якого відкритий окремий особовий рахунок № 281608 та ФОП ОСОБА_1, на якого відкритий окремий особовий рахунок № 277773, від наданих відповідачем обсягів водокористування вираховуються обсяги водокористування субспоживачів відповідно даних їх водолічильників, які складають: за грудень 2017 р. 20 м3, за січень 2018 р. - 16 м3, за лютий 2018 р. - 15 м3.

Так, обсяги водокористування відповідача у відповідності до

вищенаведених розрахунків складають:

- грудень 2017р.: 511 M3 20 M3 = 491 м3

- січень 2018р.: 590 M3 16 M3 = 574 м3

- лютий 2018р.: 550 M3 15 M3 = 535 м3

Відповідно до умов Договору, розрахунки заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у спірний період здійснювались позивачем відповідно до показників водолічильника, що підтверджується звітами про водоспоживання за грудень 2017р., січень 2018р., та за тарифами затвердженими Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 907 від 11.07.2017 р., № 1343 від 02.11.2017р.

У відповідності до вищенаведеного, розрахунок суми боргу у розмірі 19 585,99 грн. проведений наступним чином:

1) за грудень 2017 р. нараховано 491 м3 відповідно до показників водолічильника:

- послуги водопостачання 180,03 м3 за тарифом 9,324 грн. (з ПДВ) у розмірі 1 678,60 грн.;

- послуги водопостачання 310,97 м3 за тарифом 9,348 грн. (з ПДВ) у розмірі 2 906,95 грн.;

- послуги водовідведення 180,03 м3 за тарифом 6,804 грн. (з ПДВ) у розмірі 1 224,92 грн.;

- послуги водовідведення 310,97 м3 за тарифом 6,816 грн. (з ПДВ) у розмірі 2 119,57 грн.

Всього за грудень 2017 р. - 7930,04 грн.

2) за січень 2018 р. нараховано 574 м3 відповідно до показників водолічильника:

- послуги водопостачання 574 м3 за тарифом 9,324 грн. (з ПДВ) у розмірі 5 351,98 грн.;

- послуги водовідведення 574 м3 за тарифом 6,804 грн. (з ПДВ) у розмірі 3 905,50 грн.

Всього за січень 2018р. 9 257,47 грн.

3) за лютий 2018 р. нараховано 535 м3 за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці (відповідно до вказаних вище розрахунків обсягів, що враховують обсяги водоспоживання субспоживачів) :

- послуги водопостачання 535 м3 за тарифом 9,324 грн. (з ПДВ) у розмірі 4988,34 грн.;

- послуги водовідведення 535 м3 за тарифом 6,804 грн. (з ПДВ) у розмірі 3640,14 грн.

Всього за лютий 2018 р. - 8628,48 грн.

В обґрунтування заявленого позову, позивач зазначає, що відповідач не виконував у повному обсязі свій обов'язок щодо оплати отриманих послуг водопостачання та водовідведення, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за період 01.12.2017р. - 01.03.2018р. в сумі 19 585,99 грн.

З врахуванням наведеного, позивач звернувся до Господарського суду Одеської області із даним позовом для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2018р., позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОКС в особі філії Інфоксводоканал (вх.№769/18) було передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Цісельського О.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.04.2018р. позовну заяву позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОКС в особі філії Інфоксводоканал (вх.№718/18) прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №916/720/18, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 22.05.2018р., не зявився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином за юридичною адресою (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5), про що свідчить поштове повідомлення, повернуте на адресу суду із відміткою про вручення.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 22.05.2018р. не зявився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином за юридичною адресою (65091, м. Одеса, вул. Скісна, буд. №78-Б), про що свідчить поштове повідомлення (17708/18), повернуте на адресу суду із відміткою про невручення із зазначенням за закінченням терміну зберігання.

Відповідач відзив на позовну заяву суду не надав, своїм правом на захист не скористався.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків:

Частиною 1 ст.1 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

У відповідності до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Стаття 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зі змісту ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як зазначено в ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема з розрахунку заборгованості приведеного позивачем в позовній заяві та не спростованого відповідачем, останнім договірні зобовязання щодо оплати вартості отриманих послуг водопостачання та водовідведення не виконані належним чином, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 19 585,99 грн. у зв'язку з чим, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості, встановлена судом в розмірі 13 601,96 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОКС в особі філії Інфоксводоканал є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн.

Керуючись ст.ст.13, 73, 76, 86, 202, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з обєднання співвласників багатоквартирного будинку Скісна 78Б (вул. Скісна, буд. №78 Б, м. Одеса, 65091) на користь товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОКС (вул. Шулявська, буд. №5, м. Київ, 04116) в особі філії Інфоксводоканал (вул. Басейна, буд. №5, м. Одеса, 65039) заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 19 585 (девятнадцять тисяч пятсот вісімдесят пять) грн. 99 коп. та витрати на оплату судового збору в сумі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29 травня 2018 р.

Суддя О.В. Цісельський