ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2018 р. Справа № 922/3848/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Тихий П.В.,

за участю секретаря судового засідання Шило А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Пасажирська компанія ПАТ "Укрзалізниця" (вх. №651 Х/1-42) на рішення Господарського суду Харківської області від 01 березня 2018 року у справі № 922/3848/17 (суддя Новікова Н.А., м. Харків, повний текст рішення складено 12 березня 2018 року),

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Пасажирська компанія ПАТ "Укрзалізниця", м. Київ;

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківській вагонобудівний завод", м. Харків;

про стягнення 4423433,72 грн,-

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "пасажирська компанія" Публічне акціонерне товариство "Укрзалізниця" виробничий підрозділ Харківська вагонна дільниця філії "Пасажирська компанія "Публічне акціонерне товариство "Укрзалізниця" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" про стягнення з останнього 4423433,72 грн, у зв'язку з несвоєчасним проведенням ремонтних робіт за договором про надання послуг з проведення капітально - відновлювального ремонту пасажирських вагонів від 27 квітня 2017 року № П/Л-17987/НЮ. Здійснюючи правове обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на положення статей 526, 536, 610, 629 Цивільного кодексу України, статті 193, 224, 276 Господарського кодексу України.

Судом першої інстанції відмовлено в задоволенні позову в порядку ч. 4 ст. 612, ч. 2 ст. 613, ст. 614 Цивільного кодексу України особа, ч. 3 ст. 220 Господарського кодексу України з підстав прострочення виконання зобов'язання кредитором у вигляді поставки Товариству з обмеженою відповідальністю "Харківській вагонобудівний завод" неукомплектованих вагонів.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Пасажирська компанія ПАТ "Укрзалізниця" з рішенням не погодилось, звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з'ясування дійсних та фактичних обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, помилкове тлумачення норм чинного законодавства, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтуванні апеляційної скарги наголошує, що доказом приймання вагонів у стані приданому для проведення ремонтно-відновлювальних робіт є підписані з боку відповідача акти форми ЗРУ-25, в той час як відсутність вузлів та агрегатів пояснюється необхідністю їх встановлення саме Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківській вагонобудівний завод".

10 травня 2018 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківській вагонобудівний завод" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№3452), в якому останній просить апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Пасажирська компанія ПАТ "Укрзалізниця" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 01 березня 2018 року у справі № 922/3848/17 залишити без змін. Одночасно відповідач просить викликати експерта Дніпропетровського національного Університету Залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна Ярослава Володимировича Болжеларського для надання усних пояснень щодо його висновку експертного дослідження пасажирських вагонів від 22 січня 2018 року, що надано у ремонт та попередження його про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

У судове засідання, яке відбулось 21 травня 2018 року, з'явились належні представники сторін.

На початку судового засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківській вагонобудівний завод" підтримав раніше подане клопотання про виклик у судове засідання експерта Дніпропетровського національного Університету Залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна Ярослава Володимировича Болжеларського для надання усних пояснень щодо його висновку експертного дослідження пасажирських вагонів, що надано у ремонт та попередження його про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Проаналізувавши відповідне клопотання колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні з огляду на таке.

У відповідності до частини 5 статті 98 Господарського процесуального кодексу України суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.

В п. 18 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 23 березня 2012 року "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" роз'яснено, що у разі необхідності господарський суд може зобовязати судового експерта зявитись в судове засідання на виклик суду, дати додаткові роз'яснення щодо поданого ним висновку, поставити йому усні питання, а також зобовязати його відповісти на усні питання сторін у справі.

Таким чином, передумовою виклику судового експерта у судове засідання для дачі додаткових роз'яснень є існування у особи або суду певної незрозумілості в наданому експертом висновку.

В той же час, звертаючись з відповідним клопотанням Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківській вагонобудівний завод" не зазначає про незрозумілість певної частини висновку судового експерта від 22 січня 2018 року, що виключає можливість задоволення клопотання в порядку частини 5 статті 98 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що рішення Господарського суду Харківської області від 01 березня 2018 року у справі № 922/3848/17 відповідає в повній мірі вимогам законодавства з огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 27 квітня 2017 року між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця", в особі філії "пасажирська компанія" Публічне акціонерне товариство "Укрзалізниця" виробничий підрозділ Харківська вагонна дільниця філії "Пасажирська компанія "Публічне акціонерне товариство "Укрзалізниця" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод", укладено Договір № П/Л-17987/НЮ.

Відповідно до п. 1.1 Договору, виконавець надає послуги з проведення капітально- відновлювального ремонту пасажирських вагонів в умовах заводів, згідно з Специфікацією (Додатком 1 до Договору) та Технічним завданням Додатку 3 до цього Договору), замовник повинен прийняти надані послуги та здійснити сплату на умовах, передбачених цим Договором".

Матеріали справи підтверджують те, що між позивачем і відповідачем було укладено договір, який за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до п. 2.1 Договору, КВР пасажирських вагонів в умовах заводів здійснюється виконавцем відповідно до наведених нижче документів, діючих на час підписання цього договору:

Технічні умови на КВР пасажирських вагонів повинні бути затверджені Комісією по пасажирському господарству Ради по залізничному транспорту держав учасниківі співдружності і включені в "Перелік технічних умов на капітально-відновлювальний ремонт пасажирських вагонів міжнародного сполучення з метою продовження строків служби" або подані на погодження.

Відповідно до п. 3.1 Договору, ціна послуги КВР, 1 пасажирського вагону складає 8515000,00 грн. (вісім мільйонів п'ятсот п'ятнадцять тисяч грн. 00 коп.) без ПДВ, ПДВ - 1703000,00 грн. (один мільйон сімсот три тисячі грн 00 коп.), 10218000,00 грн (десять мільйонів двісті вісімнадцять тисяч грн. 00 коп.) разом з ПДВ. Загальна вартість послуг по договору складає 81744000,00 грн (вісімдесят один мільйон сімсот сорок чотири тисячі грн 00 коп.), в т.ч. ПДВ 20% - 13624000,00 грн (тринадцять мільйонів шістсот двадцять чотири тисячі грн 00 коп.).

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем було складено Специфікацію від 27 квітня 2017 року до Договору № П/Л-17987/НЮ, відповідно до якої послуги з проведення капітально-відновлювального ремонту пасажирських вагонів (вагон пасажирський купейний) у кількості 8 вагонів складає 81744000,00 грн з ПДВ (Том 1 а.с.17).

27 квітня 2017 року до Договору № П/Л-17987/НЮ складено та підписано сторонами, графік подачі вагонів, згідно якоговагон пасажирський купейний: № 043-14340 має бути поданий виконавцю до 31.05.2017, вагон № 043-17129 до 31.05.2017, вагон № 043-17137 до 30.06.2017, вагон №04317145 до 30.06.2017, вагон № 043-17152 до 31.07.2017, вагон №043-17178 до 31.07.2017, вагон № 043-17160 до 31.08.2017, вагон № 043-17186 до 30.09.2017, строк оплати авансу на протязі 15 банківських днів з дати подачі вагонів у ремонт. Термін надання послуг з виконання КВР кожного пасажирського вагону не може перевищувати 90 календарних днів з дати підписання акту приймання форми ЗРУ - 25 (Том 1 а.с. 18).

27 квітня 2017 року до Договору № П/Л-17987/НЮ складено та підписано сторонами, технічне завдання, в якому погоджено обсяги закупівлі послуг з проведення капітально-відновлювального ремонту пасажирських вагонів та технічні вимоги (Том 1 а.с. 19-25).

30 травня 2017 року між сторонами укладено і підписано Додаткову угоду №1 до договору № П/Л-17987/НЮ, згідно якої, керуючись положеннями пункту 11.2 Договору № П/Л-17987/НЮ від 27 квітня 2017 року, сторони прийшли до взаємної згоди внести до цього Договору такі зміни:

1. пункт 3.1. Договору № П/Л-17987/НЮ від 27.04.2017 року викласти в новій редакції:"3.1. Ціна послуги з КВР 1 пасажирського вагону (за виключенням пасажирських вагонів за номерами №043-17293 та № 043-17327) складає 8515000, 00 грн. (вісім мільйонів п'ятсот п'ятнадцять тисяч грн, 00 коп.) без ПДВ, ПДВ - 1703000,00 грн. (один мільйон сімсот три тисячі грн. 00 коп.), 10218000, 00 грн (десять мільйонів двісті вісімнадцять тисяч грн. 00 коп.) разом з ПДВ. Ціна послуги з КВР пасажирських вагонів за номером № 043-17293 складає - 9569039, 52 грн (дев'ять мільйонів п'ятсот шістдесят дев'ять тисяч тридцять дев'ять грн. 52 коп.), в т.ч. ПДВ 20 % - 1594839,92 грн. (один мільйон п'ятсот дев'яносто чотири тисячі вісімсот тридцять дев'ять грн. 92 коп.), та за номером № 043-17327 складає - 9858355,38 грн. (дев'ять мільйонів вісімсот п'ятдесят вісім тисяч триста п'ятдесят п'ять грн. 38 коп.), в т.ч. ПДВ 20 % - 1643059, 23 грн. (один мільйон шістсот сорок три тисячі п'ятдесят дев'ять грн. 23 коп.) грн.

Загальна вартість послуг по Договору складає 80735394,90 грн (вісімдесят мільйонів сімсот тридцять п'ять тисяч триста дев'яносто чотири грн 90 коп.), в т.ч. ПДВ 20% - 13455899,15 грн, (тринадцять мільйонів чотириста п'ятдесят п'ять тисяч вісімсот дев'яносто дев'ять грн 15 коп.)".

2. Викласти в новій редакції Додаток № 1 "Специфікація".

3. Викласти в новій редакції Додаток № 2 "Графік подачі вагонів у ремонт" (Том 1 а.с. 26-27).

Матеріали справи свідчать, що сторонами було підписано новий графік подачі вагонів у ремонт (нова редакція додатку №2 до Договору №П/Л-17987/НЮ від 27 квітня 2017 року діє з 30 травня 2017 року).

Згідно з даним графіком вагон пасажирський купейний № 043-17293 має бути поданий виконавцю до 31.05.2017, вагон № 043-17327 до 31.05.2017, вагон № 043-14340 до 30.06.2017, вагон № 043- 17129 до 30.06.2017, вагон № 043- 17137 до 31.07.2017, вагон № 043-17145 до 31.07.2017, вагон № 043-17152 до 31.08.2017, вагон № 043-17178 до 30.09.2017 (Том 1 а.с. 28).

Також сторонами підписано у новій редакції Специфікацію (нова редакція додатку №1 до Договору №П/Л-17987/НЮ від 27 квітня 2017 року діє з 30 травня 2017 року), згідно якої загальна сума послуг з проведення капітально - відновлювального ремонту пасажирських вагонів складає 80735394,90 грн (вісімдесят мільйонів сімсот тридцять п'ять тисяч триста дев'яносто чотири грн 90 коп.), в т.ч. ПДВ 20% - 13455899, 15 грн, (тринадцять мільйонів чотириста п'ятдесят п'ять тисяч вісімсот дев'яносто дев'ять грн. 15 коп.) (Том 1 а.с.29).

14 червня 2017 року сторонами підписано Додаткову угоду № 2 до Договору №П/Л-17987/НЮ від 27 квітня 2017 року (Том 1 а.с.30), згідно якою, керуючись положеннями пункту 11.2 Договору № П/Л-17987/НЮ від 27 квітня 2017 року, сторони прийшли до взаємної згоди внести зміни до п.13 до Договору №П/Л- 17987/НЮ від 27 квітня 2017 року шляхом викладення його в новій редакції:

Платник ПАТ "Укрзалізниця"/виробничий підрозділ "Харківська вагонна дільниця" регіональної філії "Південна залізниця", вул.Тверська 5, м.Київ 03680/ вул. Велика Панасівська 199, м.Харків, 61040, ІПН 55, /40081216, розрахунковий рахунок 0875 в філії- Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк", МФО 351823 числовий номер виробничого підрозділу філії 498.

На підставі рішення правління ПАТ "Українська залізниця" від 26 лютого 2016 року №145 Службу пасажирських перевезень регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" ліквідовано, а виробничий підрозділ Харківська вагонна дільниця, на виконання рішення правління ПАТ "Укрзалізниця" від 26.02.2016 р. №145, виключено зі складу Служби пасажирських перевезень регіональної філії "Південна залізниця" та приєднано до Філії "Пасажирська компанія" ПАТ "Укрзалізниця" наказом від 30 червня 2017 року №41.

18 серпня 2017 року сторонами підписано Додаткову угоду № 3 до Договору №П/Л-17987/НЮ від 27 квітня 2017 року.

1.Керуючись положеннями п. 11.2 Договору сторони прийшли до взаємної згоди та досягли домовленості в наступному керуватись інформацією, адресами та банківськими реквізитами сторін, що наведені у пункті 4 цієї Додаткової угоди.

2.Інші умови Договору залишаються без змін та є чинними - Сторони підтверджують по ним свої зобов'язання (Том 1 а.с.31-32).

Згідно до п. 5.1 подача замовником виконавцю пасажирських вагонів, проводиться по згодженому графіку Додаток 2. Відправлення вагону виконавцю здійснюється замовником самостійно та за власний рахунок.

Як зазначав позивач, він належним чином виконав свої зобов'язання відповідно до умов договору, проте відповідач надав послуги з ремонту вагонів з порушенням умов договору щодо строків, встановлених договором та з порушенням вимог актів законодавства України. У зв'язку з викладеним, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.У звязку з чим просить стягнути - 4423433,72 грн, з яких: 1931387,62 грн - 0,1% пені, штраф на підставі п. 7.1. договору у розмірі 7 % - 2325364,70 грн, штраф на підставі п. 7.3. договору у вигляді 10,5% річних у сумі 166681,40 грн.

Відповідно до п. 5.6 Договору прийняття прибулих у ремонт вагонів оформляється актом приймання по формі ЗРУ-25 з додатком переліку інструменту та інвентарю, які приймаються на зберігання, з описом їх стану. При їх неповерненні виконавцем сплачується вартість за діючими цінами на момент підписання договору. Вагон вважається прийнятим в ремонт з моменту підписання акту приймання форми ЗРУ-25 представником виконавця.

Порядок передачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу регулюється Положенням про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу, затвердженим наказом Міністерства транспорту України від 22 квітня 2002 року №261.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було направлено, а відповідачем прийнято вагони про, що було складено акти форми ЗРУ-25:

-30.05.2017 актом № 17327 приймання пасажирського вагону в ремонт, замовником передано, а виконавцем прийнято вагон №043-17327;

-30.05.2017 актом №17293 приймання пасажирського вагону в ремонт прийнято вагон №043-17293;

-27.06.2017 актом №14340 приймання пасажирського вагону в ремонт прийнято вагон №043-14340;

-03.07.2017 актом приймання пасажирського вагону в ремонт прийнято №043-17129.

Таким чином, за твердженням позивача кінцева дата проведення ремонтних робіт поо вагону

-№ 17327 складає 28 серпня 2017 року;

-№17293 складає 28 серпня 2017 року;

-№14340 складає 25 вересня 2017 року;

-№17129 складає 01 жовтня 2017 року.

Згідно до наявних в матеріалах справи повідомлення форми ЛВУ-36 та актів приймання-здачі вагонів відповідачем було здано відремонтований вагон

-№ 17327- 06 листопада 2017 року;

-№17293 - 09 жовтня 2017 року;

Тобто, дійсно матеріалами справи підтверджується, що здача відремонтованих вагонів відбулась у строк який перевищує 90 днів з дати підписання акти форми ЗРУ-25.

Втім, колегія суддів зауважує, що у пункті 5.4 Договору зазначено, що пасажирські вагони замовник направляє виконавцю при наявності таких документів: супровідного листка форми ЛВУ-26; технічного паспорта форми ВУ-5; технічного опису нез'ємного обладнання (інвентарю) пасажирського вагона. Під час прямування вагону до місця ремонту, провідники, які супроводжують цей вагон, повинні в опалювальний період підтримувати належну температуру. Вагони повинні бути обладнанні справними вогнегасниками.

Пунктом 3.3 Положення передбачено, що рухомий склад, що здається в ремонт, повинен бути укомплектований всіма частинами та деталями, що передбачено конструкцією, а також супроводжувальною та технічною документацією.

Відповідно до п. 5.6 Договору порядок передачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу регулюється Положенням про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу, затвердженим наказом Міністерства транспорту України від 22 квітня 2002 року №261.

Пунктом 3.2.2 даного Положення передбачено, що рухомий склад, що здається в ремонт, повинен бути укомплектований всіма частинами та деталями, що передбачено конструкцією, а також супроводжувальною та технічною документацією.

За узгодженням сторін замовник може зняти з рухомого складу, що направляється в ремонт окремі вузли, агрегати, деталі, що підлягають заміні на нові згідно з нормативною документацією.

Згідно умов Договору та Технічних завдань, замовник мав поставити пасажирські купейні вагони, лише побудови Німеччина, які обладнанні вузлами та деталями, що підлягають збереженню та ремонту, під час КВР. Таким умовам відповідають наступні пасажирські купейні вагони, обладнанні системою кондиціювання повітря, редуктором приводу генератора від середньої частини осі колісної пари типу WBA-32/2 Flender або аналог, генератором 32 кВт та всіма частинами, деталями і спорядженням, що передбачені їх конструкцією та комплектацією.

Абзацом 19 п. З "Конструктивні вимоги" Технічного завдання встановлено, що візок (котельної сторони вагона) повинен бути обладнаний редуктором привода генератора від середньої частини осі колісної пари типу WBA-32/2 фірми Flender Німеччина, або аналог.

Пунктом 6.5.1 Настанови ЦЛ-00074 в редакції зі змінами чинними на день укладення Договору встановлено, що: "Привод вагонного генератора (крім ТРКП, який підлягає заміні на привод ТК-2) та генератор зберігаються існуючі з наступним ремонтом або модернізуються на нові по узгодженню з Замовником".

Із сукупності вимог, встановлених Технічним завданням (Додаток № 3 до Договору) та п. 6.5.1 Настанови ЦЛ-00074, всупереч позиції апелянта, колегія суддів дійшла висновку, що умовами договору не було передбачено модернізацію приводу генератора і самого генератора саме у вигляді заміни їх на нові, шляхом встановлення з боку підрядника. Відступлення від даних вимог повинно бути оформлено окремою домовленістю між сторонами.

Втім матеріали справи не містять будь якої окремої домовленості між сторонами з приводу зняття з рухомого складу, що направляється в ремонт окремих вузлів, агрегатів, деталей, що підлягають заміні на нові згідно з нормативною документацією.

З наведеного слідує, що в ремонт мають подаватися вагони обладнані вузлами та деталями, що підлягають збереженню та ремонту, під час виконання КВР, як то: редуктор приводу генератора від середньої частини осі колісної пари типу WBA-32/2 фірми Flender Німеччина, або аналог, та генератор 32кВт.

Однак, як вбачається з матеріалів справи до актів форми ЗРУ-25 складено додатки з переліком відсутніх вузлів та агрегатів (Том 1 а.с. 34-45). Зокрема зазначено про відсутність редуктору приводу генератора від середньої частини осі колісної пари та підвагонного електричного генератора.

За таких обставин місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що при передачі замовником вагонів виконавцю було встановлено істотне порушення умов договору - до ремонту замовником було поставлено вагони, які неудокомплековані вузлами та агрегатами, що є порушенням пункту 3.2 Положення.

Матеріали справи свідчать, що виконавцем неодноразово направлялися листи (листи від 21 червня 2017 року вих.№471,вих.№758) на адресу замовника з вимогою поставлення відсутніх вузлів і агрегатів, які в свою чергу, є об'єктом ремонту, згідно Договору, для можливості вчасного виконання умов договору (Том 2 а.с. 90, 93-98).

Позивач у відповідь на звернення відповідача на адресу останнього надіслав листи від 29 червня 2017 року №Л-05-04/402, від 12 липня 2017 року, в яких погодився, що виконавцю у ремонт поставлено вагони з відсутністю певних вузлів, та зазначив, що ним будуть здійснені заходи щодо поставки відповідачу відсутніх вузлів для проведення капітально-відновлювального ремонту купейних вагонів моделі 47Д, чим фактично підтвердив факт порушення зобов'язань за договором щодо подачі передбачених договором вагонів у ремонт.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази направлення позивачем відсутніх вузлів та агрегатів відповідачу для належного виконання останнім свого обов'язку.

За змістом ч. 4 ст. 612 Цивільного кодексу України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконано внаслідок прострочення кредитора.

Приписами до ч. 2 ст. 613 Цивільного кодексу України визначено, що якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно ч. 3 ст. 220 Господарського кодексу України боржник не визнається таким, що прострочив виконання зобов'язання, поки воно не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

У відповідності до ст. 851 Цивільного кодексу України підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, незважаючи на відсутність вузлів та агрегатів, які є частиною вагону і об'єктом ремонту, враховуючи необхідність проведення ремонту в розумні строки, прийняв всі належні заходи для належного виконання умов Договору, а саме - неодноразово попередив замовника про факт відсутності необхідних запчастин, не припинив виконання ремонтних робіт та придбав недостатні вузли та агрегати, які не були надані замовником вчасно.

Суд звертає увагу, що відповідачем, як стороною виконання зобов'язання, були вчинені всі необхідні дії щодо усунення обставин, які унеможливили виконання обов'язків, покладених на нього у строк, визначений договором. Так, ризик неналежного виконання зобов'язання покладається на кожну із сторін у рівній мірі, а тому в інтересах сторони виконати дії чи утриматися від них для досягнення мети - добросовісного виконання зобов'язання і отримання кінцевого результату. Із матеріалів справи, вбачається, що сукупність дій позивача щодо не направлення вузлів і агрегатів призвели до порушення строків виконання відповідачем зобов'язання. Також суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що замовник піклувався про строки ремонту вагонів до моменту їх прийняття з ремонту. За таких обставин, відповідач не міг здійснювати ремонт вузлів та агрегатів, які не були передані, адже дані є частиною вагону і підлягали ремонту або заміні.

Приймаючи до уваги, що несвоєчасне невиконання підрядних робіт відповідачем мало місце внаслідок невиконання обов'язку, покладеного на позивача договором та відповідними законодавчими актами України, і несвоєчасне виконання ремонтних робіт сталося з вини позивача, суд, керуючись приписами статей 610, 611, 612, 614 ЦК України, 220 ГК України, вважає, що прострочення боржника (відповідача) є таким, що не настало, у зв'язку з чим відсутні підстави для застосування щодо нього наслідків, передбачених умовами пунктів 7.1., 7.3 договору у вигляді сплати пені, штрафу та річних за користування авансом. Наведене свідчить про відсутність факту порушення прав позивача на своєчасне отримання відремонтованих вагонів, та є підставою для відмови в задоволенні позову.

Доводи позивача щодо підписання Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківській вагонобудівний завод" акту форми ЗРУ-25, як свідчення прийняття вагонів у належному стані для подальшого ремонту, є безпідставними, оскільки складення даної документації підтверджує лише факт їх отримання підрядником, однак за умови недотримання замовником вимог пункту 5.6 Договору не підтверджує фактичну спроможність виконання договірних зобов'язань відповідачем.

Аргументи Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Пасажирська компанія ПАТ "Укрзалізниця" з приводу неприпустимості врахування судом висновку експерта Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту від 22 січня 2018 року та висновку Харківської торгово - промислової палати №12/6301-6 від 23 січня 2018 року не мають правового значення для вирішення даного спору, оскільки судом самостійного надано тлумачення змісту договору та на підставі наявних доказів, зроблено висновок про передачу замовником неукомплектованих вагонів.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з їх юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. У зв'язку з чим апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 01 березня 2018 року у справі № 922/3848/17 без змін.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Пасажирська компанія ПАТ "Укрзалізниця" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 01 березня 2018 року у справі № 922/3848/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 травня 2018 року.

Головуючий суддя В.В.Россолов

Суддя Р.А.Гетьман

Суддя П.В.Тихий