ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" травня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/658/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Шевченко К.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Тінькова Д.В. за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СМК ДІРЕКТ СІСТЕМ" до відповідача Приватного підприємства "ШИП МАРІН" про стягнення 94600,05грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СМК ДІРЕКТ СІСТЕМ" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Приватного підприємства "ШИП МАРІН" про стягнення заборгованості у сумі 94600,05грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань щодо оплати отриманого товару.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.04.2018р. було відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 03.05.2018р. о 10:15.

В судовому засіданні від 03.05.2018р. було оголошено перерву по 24.05.2018р. о 11:40 та винесено ухвалу про виклик сторін у судове засідання.

03.05.2018р. за вх.суду№8908/18 позивач звернувся до суду з клопотанням про долучення до матеріалів справи копії акту звірки розрахунків.

В судовому засіданні від 24.05.2018р. позивач надав до суду оригінал акту звірки розрахунків.

Відповідач в засідання суду не з'явився, відзиву на позов не надав, своїм правом на захист не скористався.

В судовому засіданні від 24.05.2018р. було оголошено вступну та резолютивну частину рішення по справі №916/658/18.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Як вказує позивач, у період липень - вересень 2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю "СМК ДІРЕКТ СІСТЕМ" на підставі договору поставки укладеного в усній формі, поставило Приватному підприємству "ШИП МАРІН", що підтверджується видатковими накладними, наданими до позовної заяви.

Відповідач зазначає, що всього було поставлено товару на загальну суму 94600,05грн., однак відповідач за отриманий товар не розрахувався у зв'язку з чим 14.02.2018р. позивач звернувся до відповідача з претензією про сплату суми заборгованості за отриманий товар в розмірі 94600,05грн., однак станом на день звернення до суду відповідач заборгованість не сплатив, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст.ст. 173, 175 Господарського кодексу України цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, визнається майново-господарським зобов'язанням. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 181 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки у спрощений спосіб.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і оплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивач за період з липня по вересень 2017р. поставив відповідачу товар на загальну суму 94600,05грн., що підтверджується видатковими накладними №25456 від 13.07.2017р. на суму 586,80грн., №26991 від 21.07.2017р. на суму 5904,00грн., №27437 від 25.07.2017р. на суму 1329,00грн., №27466 від 25.07.2017р. на суму 2172,60грн., №27472 від 25.07.2017р. на суму 98,76грн., №27593 від 25.07.2017р. на суму 777,60грн., №27430 від 26.07.2017р. на суму 1928,67грн., №27682 від 26.07.2017р. на суму 7547,70грн., №28298 від 29.07.2017р. на суму 468,96грн., №28326 від 31.07.2017р. на суму 1118,52грн., №28346 від 31.07.2017р. на суму 4251,60грн., №28369 від 31.07.2017р. на суму 2496,00грн., №29134 від 03.08.2017р. на суму 1800,60грн., №29235 від 03.08.2017р. на суму 4892,76гр., №30679 від 11.08.2017р. на суму 5444,10грн., №30740 від 11.08.2017р. на суму 2967,60грн., №30809 від 11.08.2017р. на суму 1892,40грн., №31445 від 16.08.2017р. на суму 993,00грн. №31841 від 17.08.2017р. на суму 4896,00грн., №32077 від 18.08.2017р. на суму 459,00грн., №32088 від 18.08.2017р. на суму 270,00грн., №32242 від 21.08.2017р. на суму 812,40грн., №33152 від 29.08.2017р. на суму 9880,56грн., №35706 від 07.09.2017р. на суму 87,36грн., №35705 від 08.09.2017р. на суму 14951,94грн., №36009 від 11.09.2017р. на суму 5882,10грн., №36203 від 11.09.2017р. на суму 2460,00грн., №36237 від 11.09.2017р. на суму 101,70грн., №37394 від 15.09.2017р. на суму 6655,20грн., №37461 від 15.09.2017р. на суму 1473,12грн., що містяться в матеріалах справи. Відповідач вказаний у видаткових накладних товар отримав у повному обсязі без зауважень про що свідчать підпис та печатка відповідача.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СМК ДІРЕКТ СІСТЕМ" про стягнення з Приватного підприємства "ШИП МАРІН" заборгованості у сумі 94600,05грн. обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1762,00грн. покласти на відповідача згідно ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СМК ДІРЕКТ СІСТЕМ" про стягнення з Приватного підприємства "ШИП МАРІН" заборгованості у сумі 94600,05грн. - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ШИП МАРІН" (65009, м. Одеса, вул. Кленова, 2-А, офіс 11-Н, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СМК ДІРЕКТ СІСТЕМ" (01054, м. Київ, вул. Тургенівська, 38, ) 94600/дев'яносто чотири тисячі шістсот/грн. 05коп. заборгованості, 1762/одна тисяча сімсот шістдесят дві/грн. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 29 травня 2018р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Степанова Л.В.