ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

закриття провадження у справі

21.05.2018м. ДніпроСправа № 904/9846/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю завод "СПЕЦЛИТ'Є", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВЕ ОБЄДНАННЯ "АРМАДА ГРУП", смт. Обухів, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні Позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДХОП КОМПАНІ", м. Київ

про

Суддя Назаренко Н.Г.

За участю секретаря судового засідання Клевець К.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю б/н від 01.12.2017

Від позивача: ОСОБА_2 - директор за наказом № 4 від 01.11.2001

Від відповідача не з'явився

Від третьої особи ОСОБА_3 - представник за довіреністю б/н від 13.09.2017

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю завод "СПЕЦЛИТ'Є" звернулось до господарського суду з позовом в якому просить визнати недійсним договір поставки № 29/04-1 від 29.04.2016, що укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВЕ ОБЄДНАННЯ "АРМАДА ГРУП".

Позов підписано директором Товариства з обмеженою відповідальністю завод "СПЕЦЛИТ'Є" ОСОБА_4

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2017 порушено провадження у справі та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні Позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДХОП КОМПАНІ".

04.12.2017 Позивач направив до суду заяву про відмову від позову, яка підписана директором ТОВ завод "СПЕЦЛИТ'Є" ОСОБА_2

11.12.2017 надійшла заява в якій Відповідач підтримує заяву Позивача про відмову від позову та просить її задовольнити.

11.12.2017 від Позивача надійшла заява, підписана директором ТОВ завод "СПЕЦЛИТ'Є" ОСОБА_4, в якій зазначено, що рішенням загальних зборів учасників ТОВ завод "СПЕЦЛИТ'Є", оформленим протоколом від 03.07.2017 р. на посаду директора призначено ОСОБА_4 з 05.07.2017, цим же рішенням з цієї посади звільнено ОСОБА_2 Васильовича.Відповідні відомості про зміни в органі управління позивача були внесені до ЄДР 06.07.2017, реєстраційна дія № 6018514. Вказане підтверджується відповідною випискою з ЄДР, де зазначено, що керівником ТОВ завод "СПЕЦЛИТ'Є" є ОСОБА_4

В подальшому ця реєстраційна дія була незаконно скасована Міністерством юстиції України, незаконні дії якого оскаржуються на даний час у суді, в результаті в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань була поновлена інформація про ОСОБА_2, як керівника ТОВ завод "СПЕЦЛИТ'Є", хоча він ним не є, адже є звільненим рішенням загальних зборів учасників товариства від 03.07.2017. Отже, державна реєстрація не може собою підмінювати управлінські рішення самої юридичної особи, зокрема, щодо зміни керівника, що фактично сталося у даній ситуації. Призначення керівника або зміна керівника суб'єкта господарської діяльності - це не компетенція органів державної реєстрації, а тим більше органів юстиції, як зазначає позивач.

Позивач вважає, що у даній справі ОСОБА_2 або особи, яким він міг незаконно видати довіреності від Позивача будуть заявляти про відмову від даного позову, що суперечить їх інтересам.

Враховуючи викладене, Позивач зазначає, що на даний час директором ТОВ заводу "СПЕЦЛИТ'Є" є ОСОБА_4. ОСОБА_4 з посади директора не відкликався та не звільнявся, довіреності на представництво інтересів Позивача у даній справі, що видані від імені Позивача за його підписом є чинними та не відкликалися, від даного позову не відмовляється та не уповноважував на такі дії інших осіб. Довіреності, що видані від імені ТОВ завод "СПЕЦЛИТ'Є" за підписом ОСОБА_2 є скасованими.

Також Позивач просить не допускати до участі у даній справі представників та не приймати будь-які їх заяви та клопотання, повноваження яких посвідчуються довіреностями або іншими документами, крім статутних документів ТОВ завод "СПЕЦЛИТ'Є" або виданих від імені підприємства за підписом ОСОБА_4

В судовому засіданні 12.12.2017 представник Позивача надав клопотання про зупинення провадження у справі, в якому зазначає, що на даний час існує невизначена ситуація щодо керівника Позивача. Відповідно до рішення загальних зборів учасників ТОВ завод "СПЕЦЛИТ'Є", що оформлене протоколом від 03.07.2017 на посаду директора позивача призначено ОСОБА_4 з 05.07.2017, тоді як в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань була поновлена інформація про колишнього керівника Позивача - ОСОБА_2, як керівника ТОВ завод "СПЕЦЛИТ'Є", хоча він ним не є, адже є звільненим рішенням загальних зборів учасників товариства від 03.07.2017р.

11.12.2017р. Позивачем подана позовна заява до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування наказу, яким скасована реєстраційна дія щодо призначення керівника Позивача.

Позивач вважає, що розгляд справи № 904/9846/17 неможливий до вирішення спору по зазначеній позовній заяві, яка розглядається Дніпропетровським окружним адміністративним судом оскільки ці справи є пов'язаними між собою, у зв'язку з чим просить зупинити провадження у справі.

Ухвалою суду від 12.12.2017 суд відклав розгляд клопотання Позивача про зупинення провадження у справі до наступного судового засідання.

20.12.2017 на адресу суду від третьої особи надійшло заперечення проти клопотання позивача про зупинення провадження у справі, в якому зазначено про те, що, як вбачається зі змісту долученої копії позовної заяви, предметом адміністративного спору є реєстраційний запит, вчинений 06.07.2017 року та складений 20.11.2017 року, про зміну відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, відповідачем по справі є Міністерство юстиції України, тому не зрозуміло яким чином спір про реєстраційний запис та договір поставки від 29.04.2016 року є повязаними справами.

Також в запереченнях зазначено, що згідно Наказу повноваження представника ТОВ завод СПЕЦЛИТЄ скасовано з 05.12.2017 року, таким чином клопотання про зупинення провадження, підписане та подане ОСОБА_5 11.12.2017, є таким, що вчинене особою яка не мала на це повноважень, а тому не може бути задоволене.

22.12.2017 від позивача до суду надійшла повторна заява про відмову від позову (підписана директором ТОВ завод СПЕЦЛИТЄ - ОСОБА_2В.), в якій заявник підтримав попередню заяву про відмову від позову.

Представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні 26.12.2017 підтримала позовні вимоги та просила зупинити провадження у справі.

Третя особа у судовому засіданні 26.12.2017 проти зупинення провадження у справі заперечила.

Ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2017 призначено розгляд справи № 904/9846/17 в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження та провадження у справі №904/9846/17 зупинено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.03.2018 апеляційну скаргу ТОВ "Трейдхоп Компані" задоволено, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2017 про зупинення провадження у справі скасовано, справу направлено для розгляду по суті до суду першої інстанції.

При цьому, Дніпропетровським апеляційним господарським судом в постанові від 05.03.2018 у справі № 904/9846/17 зазначено, наступне: "предметом спору у цій справі є визнання Договору поставки №29/04-1 від 29.04.2016 недійсним з підстав його укладення зі сторони ТОВ Завод "СПЕЦЛИТ'Є" неповноважною особою та з порушенням компетенції директора, як виконавчого органу цього Товариства, встановленої його Статутом.

В матеріалах справи міститься Договір поставки №29/04-1 від 29.04.2016, підписантами якого зазначені: зі сторони ТОВ "Торгово-промислове обєднання "АРМАДА ГРУП" ("Постачальник") директор ОСОБА_6, який діє на підставі статуту, а зі сторони ТОВ Завод "СПЕЦЛИТ'Є" ("Покупець") - директор ОСОБА_2, який діє на підставі Статуту.

Також в матеріалах справи міститься Договір про відступлення права вимоги №1 А від 30.06.2017, підписантами якого виступають: зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове обєднання "АРМАДА ГРУП" ("Первісний кредитор") директор ОСОБА_6, зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДХОП КОМПАНІ" ("Новий кредитор") - директор ОСОБА_7, а зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю Завод "СПЕЦЛИТ'Є" ("Боржник") директор ОСОБА_2.

Отже, виходячи із предмету спору та за змістом позовних вимог, у даній справі насамперед підлягають встановленню обставини укладення Договору поставки №29/04-1 від 29.04.2016, зокрема якою саме особою (ОСОБА_2 чи іншою) підписано цей договір зі сторони ТОВ Завод "СПЕЦЛИТ'Є" в момент його укладення та обсяг її повноважень на вчинення такого правочину в інтересах ТОВ Завод "СПЕЦЛИТ'Є".

Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви ТОВ Завод "СПЕЦЛИТ'Є", підписантом якої зазначено директора ОСОБА_4, було додано Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за станом на 07.09.2017, в якій зазначено, що керівником ТОВ Завод "СПЕЦЛИТ'Є" є ОСОБА_4.

Таким чином, на момент порушення судом першої інстанції провадження у даній справі доданими до позовної заяви документами було підтверджено посадове становище особи, яка підписала позовну заяву, а тому така позовна заява підлягала прийняттю господарським судом до розгляду.

Однак в подальшому під час розгляду даної справи судом першої інстанції в матеріали справи буди подані й інші документи відносно особи та повноважень керівника ТОВ Завод "СПЕЦЛИТ'Є".

Так в матеріалах даної справи міститься копія наказу №5 від 01.11.2001, за яким згідно протоколу №3 від 31.10.2001 загальних зборів засновників ТОВ Завод "СПЕЦЛИТ'Є" директором цього товариства призначений ОСОБА_2.

Згідно копії Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №23281101 станом на 30.11.2017 керівником ТОВ Завод "СПЕЦЛИТЄ" вказаний ОСОБА_2.

До матеріалів справи також надано копію наказу директора ТОВ Завод "СПЕЦЛИТ'Є" ОСОБА_2 за №3Д від 05.12.2017, яким скасовано з 05.12.2017 довіреність б/н, видану 15 листопада 2017 року від імені цього Товариства на виконання представницьких функцій, та відкликані повноваження, передані за такою довіреністю, представнику ОСОБА_5 (а.с. 115).

22.12.2017 в матеріали справи надійшла заява ТОВ Завод "СПЕЦЛИТ'Є" за підписом директора ОСОБА_2 про відмову від позову у даній справі, в якій пояснювалося, що ОСОБА_2 був директором цього товариства з 2001 року, але у звязку зі смертю одного із засновників цього товариства, який володів часткою 51% голосів, інші два учасники цього товариства, уникаючи вирішення питання про прийняття до участі у товаристві спадкоємців померлого учасника, або сплати чи передачі їм частини майна товариства, склали протокол загальних зборів учасників ТОВ Завод "СПЕЦЛИТ'Є" від 03 липня 2017 року про заміну директора звільнення боровика О.В. та призначення ОСОБА_4, про що державним реєстратором ОСОБА_8 було вчинено реєстраційний запис №60185. Зі своєї сторони ОСОБА_2 та спадкоємці померлого учасника звернулись зі скаргою до Міністерства юстиції України щодо незаконної зміни директора. 20 листопада 2017 року таку скаргу було задоволено, наказом Міністерства юстиції України від 20.11.2017 за №3651/5 реєстраційну дію щодо зміни директора скасовано, як протиправну та незаконну, а відомості про єдиного законного директора ОСОБА_2 поновлено в ЄДР.

Частина друга статті 4 ГПК України визначає право юридичної особи на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 1 частини другої статті 46 ГПК України встановлено також, що крім прав та обовязків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

За приписами частини шостої статті 46 ГПК України суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

За змістом наведених вище процесуальних норм, приймаючи відмову від позову, суд зобовязаний встановити, що такі дії вчиняються повноважним представником позивача та не суперечать інтересам цієї особи, оскільки процесуальним наслідком такої дії, згідно статті 231 ГПК України, є закриття провадження у справі, після чого повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Як зафіксовано в протоколі судового засідання 26.12.2017 під час розгляду даної справи в суді першої інстанції від імені позивача прийняли участь: ОСОБА_2 директор на підставі наказу №5 від 01.11.201, ОСОБА_1 представник за довіреністю №1346 від 01.12.2017 та ОСОБА_5 представник за довіреністю б/н від 15.11.2017, тобто особа, яка вважає себе діючим керівником цього Товариства, та двоє представників, але уповноважені різними керівниками. Ці особи висловили протилежні правові позиції позивача щодо подальшого розгляду даної справи.

З огляду на наведені вище обставини колегія суддів вважає, що на момент прийняття оскарженої ухвали про зупинення провадження у даній справі, суд першої інстанції правильно встановив, що на цей час існує невизначена ситуація щодо керівника позивача та, що в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває справа №804/8307/17, в якій вирішується питання щодо визнання незаконним та скасування Наказу Міністерства юстиції України від 20.11.2017 №3651/5 "Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" та про зобовязання Міністерство юстиції України поновити скасовану на підставі вказаного Наказу реєстраційну дію.

Колегія суддів погодилась з тим, що означена вище невизначеність може бути усунута за наслідками розгляду адміністративним судом у справі №804/8307/17 спору, що виник з приводу внесення державним реєстратором відомостей до ЄДР відносно зміни керівника ТОВ Завод "СПЕЦЛИТ'Є".

Разом із цим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції був зроблений необґрунтований, а тому передчасний, висновок щодо обєктивної неможливості розгляду даної справи до завершення розгляду іншої справи судом адміністративної юрисдикції.

Також Дніпропетровським апеляційним господарським судом в постанові від 05.03.2018 у справі № 904/9846/17 встановлено, що судом першої інстанції був отриманий ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № станом на 12.12.2017, в якому зазначено, що керівником ТОВ Завод "СПЕЦЛИТ'Є" є ОСОБА_2.

Між тим, в матеріалах справи міститься копія протоколу загальних зборів учасників ТОВ Завод "СПЕЦЛИТ'Є" від 03.07.2017, згідно якого учасниками цього Товариства прийнято рішення про звільнення директора цього Товариства ОСОБА_2 за власним бажанням у звязку з переводом на іншу посаду з 04 липня 2017 року та призначено на посаду директора цього Товариства ОСОБА_4 з 05 липня 2017 року.

Згідно з копією Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за станом на 07.09.2017 керівником ТОВ Завод "СПЕЦЛИТЄ" зазначено ОСОБА_4.

Як вбачається з копії позовної заяви ТОВ Завод "СПЕЦЛИТ'Є", підписаної директором ОСОБА_4, що була подана на розгляд Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вимогами до Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування наказу та зобовязання вчинити дії, у якості підстав для визнання незаконним та скасування Наказу Міністерства юстиції України від 20.11.2017 №3651/5 "Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань" позивач вказує, зокрема на те, що відповідно до рішення загальних зборів учасників ТОВ Завод "СПЕЦЛИТ'Є", що оформлене протоколом від 03.07.2017, звільнено за власним бажанням директора Товариства ОСОБА_2 у звязку з переводом на іншу посаду з 04.07.2017 та призначено на посаду директора Товариства ОСОБА_4; що наданий позивачем державному реєстратору пакет документів щодо зміни керівника юридичної особи, зміни складу підписантів позивача є повністю комплектним та таким, що відповідає вимогам Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 №755-IV; що 06.07.2017 державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради вчинено реєстраційну дію №6018514 щодо зміни керівника юридичної особи, зміни складу підписантів та внесено до ЄДР відомості про ОСОБА_4, як керівника та уповноважену особу Товариства, а тому у Міністерства юстиції України не було правових підстав для прийняття оскаржуваного наказу.

Виходячи зі змісту вказаної вище позовної заяви ТОВ Завод "СПЕЦЛИТ'Є", яка є предметом розгляду у адміністративній справі №904/9846/17, Дніпропетровським окружним адміністративним судом дійсно підлягали б встановленню факти та обставини, які слугували підставою для внесення змін до ЄДР щодо особи керівника ТОВ Завод "СПЕЦЛИТ'Є".

При цьому колегія суддів приймає до уваги, що про передчасність висновків суду першої інстанції свідчить також те, що судом першої інстанції не враховано, що ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2017 у справі №804/8307/17 не містила будь-яких заходів суду, які б свідчили про зупинення дії оспорюваного Наказу Міністерства юстиції України від 20.11.2017 №3651/5, та крім того, судом першої інстанції не було вжито заходів для отримання в матеріали даної справи достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а саме доказів про результати розгляду Дніпропетровським окружним адміністративним судом справи №804/8307/17, судове засідання у якій було призначене на 26.12.2017 о 14:15 год.

Втім, як встановлено судом апеляційної інстанції, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.12.2017 у справі №804/8307/17 позовну заяву ТОВ Завод "СПЕЦЛИТ'Є" до Міністерства юстиції України про скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії - залишено без розгляду.".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2018 провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання на 24.04.2018.

23.04.2018 позивач надав до суду банківські виписки за договором поставки № 29/04-1 від 29.04.2016.

Ухвалою від 24.04.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 21.05.2018.

18.05.2018 від фізичної особи ОСОБА_4 надійшла заява про вступ у справу в якості третьої особи, в якій заявник просить залучити його до участі у справі № 904/9846/17 в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Представник позивача заперечив проти задоволення зазначеної заяви, зазначивши, що ця заява подана лише для затягування процесу та є зловживанням своїми правами.

Представник третьої особи також заперечив проти клопотання ОСОБА_4, надав усні пояснення, в яких зазначив, що даний спір не є корпоративним, отже не зачіпає права ОСОБА_4, як учасника ТОВ Заводу "СПЕЦЛИТ'Є"

Суд, дослідивши заяву ОСОБА_4 про вступ його у справу в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, відмовив у її задоволенні на підставі наступного.

Частиною 1 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обовязки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

У судовому засіданні 24.04.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Отже, у суду відсутні процесуальні права для залучення ОСОБА_4 до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_4 не було позбавлено можливості надати вищезазначену заяву у строки, встановлені законом, оскільки позовна заява у даній справі підписана ОСОБА_4, як директором позивача, та справа слухається тривалий час, отже ОСОБА_4 міг надати заяву про вступ до справи в якості третьої особи в строки, визначені ГПК України.

До того ж, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_4 просить у своїй заяві залучити його до участі у справі № 904/9846/17 в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВЕ ОБЄДНАННЯ "АРМАДА ГРУП"), при цьому зазначаючи, що він є учасником позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю завод "СПЕЦЛИТ'Є").

Позивач у судовому засіданні 21.05.2018 підтримав заяви про відмову від позову.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (т.1 а.с. 230).

Представник третьої особи надав усні пояснення по суті справи.

Дослідивши матеріали справи заслухавши представників сторін, суд прийшов до висновку про закриття провадження у справі на підставі наступного.

Відповідно до частини першої статті 99 Цивільного кодексу України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад.

За приписами частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

За змістом статей 130, 147 і 166 ЦК України та статей 55 і 69 Закону України "Про господарські товариства", якими передбачено спадкування саме частки учасника господарського товариства, у разі смерті (ліквідації) учасника ТОВ (ТДВ) спадкоємцем (правонаступником) спадкується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі. Частиною п'ятою статті 147 ЦК України закріплено право учасників ТОВ або ТДВ передбачити у статуті товариства необхідність отримання згоди інших учасників товариства на перехід частки у статутному капіталі до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи. Після набуття частки в статутному капіталі у спадкоємців (правонаступників) виникає переважне право вступу до цього товариства, передбачене статтею 55 Закону України "Про господарські товариства", проте у цьому разі не йдеться про автоматичне набуття такими спадкоємцями права участі в товаристві. Прийняття рішення про вступ спадкоємця (правонаступника) до складу учасників ТОВ (ТДВ) належить до компетенції загальних зборів учасників товариства. Отже, лише після прийняття вищим органом ТОВ (ТДВ) позитивного рішення спадкоємець (правонаступник) частки у статутному капіталі може стати учасником відповідного товариства. У свою чергу, товариство може відмовитися від прийняття спадкоємця (правонаступника) до складу учасників. Чинне законодавство не обмежує ТОВ (ТДВ) у такому праві. У разі відмови правонаступника (спадкоємця) від вступу до ТОВ (ТДВ) або відмови товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала померлому учаснику, реорганізованій або ліквідованій юридичній особі (спадкодавцю), вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника. У цих випадках розмір статутного капіталу товариства підлягає зменшенню.

Відповідно ст. 363 Цивільного кодексу України право власності на частку в статутному капіталі ТОВ або ТДВ у третьої особи виникає з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін. Набуття права власності на частку в статутному капіталі надає третій особі право на вступ до ОСОБА_9 участі у ТОВ або ТДВ є особистим немайновим правом, а отже, автоматичного набуття статусу учасника товариства у зв'язку з набуттям третьою особою права власності на частку в статутному капіталі не відбувається. ОСОБА_9 безпосередньої участі у ТОВ або ТДВ третя особа набуває тільки з моменту вступу до товариства, що має бути підтверджено відповідним рішенням загальних зборів учасників товариства. Закон не пов'язує момент виникнення права участі у ТОВ або ТДВ з моментом державної реєстрації відповідних змін у складі учасників ТОВ або ТДВ. Водночас згідно з положеннями статті 89 ЦК України відомості про зміни у складі учасників ТОВ або ТДВ підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру. ОСОБА_9 наслідки наявності або відсутності відповідних відомостей у Єдиному державному реєстрі визначено статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Стаття 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" визначає статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, а саме:

1. Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

2. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

3. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

4. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Як зазначалось вище, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.12.2017 у справі №804/8307/17 позовну заяву ТОВ Завод "СПЕЦЛИТ'Є" до Міністерства юстиції України про скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії - залишено без розгляду (т. 1 ас. 197).

Підставою для залишення адміністративного позову без розгляду стало наступне, адміністративним судом встановлено, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Спецлит"є" підписана, як зазначено в позові директором ОСОБА_4 08 грудня 2017 року та подана до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 11 грудня 2017 року, що підтверджується штампом суду.

До суду надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.11.2017 року, з якого вбачається, що керівником підприємства є ОСОБА_2

Також, представник позивача ОСОБА_2, підтвердив в судовому засіданні, що директором підприємства станом на момент подачі позовної заяви був він, про що надав копію витягу з ЄДР, а також копію наказу про призначення директора та копію протоколу загальних зборів.

Враховуючи наведене, адміністративний суд дійшов висновку, про залишення позовної заяви без розгляду на підставі приписів пункту 2 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки станом на момент подачі позовна заява підписана особою, яка не мала права її підписувати (зазначена ухвала не оскаржувалась).

Таким чином, Дніпропетровським окружним адміністративним судом встановлено факт того, що директором ТОВ Завод "СПЕЦЛИТ'Є" є ОСОБА_2

Обидві заяви про відмову від позову підписано директором ТОВ Завод "СПЕЦЛИТ'Є" ОСОБА_2, повноваження якого підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань згідно якого станом на 21.05.2018 керівником Товариства з обмеженою відповідальністю Завод "СПЕЦЛИТ'Є" є ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 39-44).

У заявах про відмову від позову позивач зазначав, що наслідки прийняття судом заяви про відмову від позову йому відомі та зрозумілі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь - якій стадії судового процесу.

Згідно до ч. 1, 2, 3 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Судом встановлено, що заява про відмову від позову підписана директором ТОВ ТОВ Завод "СПЕЦЛИТ'Є" ОСОБА_2, повноваження якого підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 2 а.с. 39-44), отже суд приймає відмову позивача від позову.

Частиною 3 ст. 231 ГПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

На підставі викладеного, провадження у справі №904/9846/17 слід закрити.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

Керуючись ст. 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №904/9846/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю завод "СПЕЦЛИТ'Є" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВЕ ОБЄДНАННЯ "АРМАДА ГРУП", Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на боці Позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДХОП КОМПАНІ" про визнання недійсним договору поставки № 29/04-1 від 29.04.2016.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали підписано - 24.05.2018.

Суддя ОСОБА_10