ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21 травня 2018 р. Справа № 918/101/18

Господарський суд Рівненської області у складі судді Бережнюк В.В. розглянувши матеріали позовної заяви від 21.02.2018 р.

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Лайн Груп"

до відповідача Акціонерного товариства Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А. в особі Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А."

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державне агентство автомобільних доріг України

про стягнення в сумі 743 963,01 грн.

Секретар судового засідання : Сідлецька Ю.Р.

Представники сторін:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: Лавренчук Т.В.;

Від третьої особи: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс Лайн Груп" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою про стягнення з Акціонерного товариства Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А. в особі Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." заборгованості за укладеним між сторонами контрактом субпідряду №01-04/1/15 від 01.04.2015 року в сумі 743 963,01 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у січні 2013 року між Державним агентством автомобільних доріг України та Акціонерним товариством "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." в особі Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." були укладені контракти підряду, за якими відповідач зобов'язався здійснити капітальний ремонт автомобільної дороги М-03 Київ-Харків-Довжанський (контракти 2.1 та 2.2, Лоти 2.1-2.6). Зазначеним основним контрактом також було передбачено, що до виконання вказаних робіт відповідач має право залучати інших осіб на умовах субпідряду.

01 квітня 2015 року на підставі основного контракту між відповідачем та позивачем було укладено контракт субпідряду №01-04/1/15 на виконання ремонту автомобільної дороги М03 Київ-Харків-Довжанський в Україні, а саме дренажні споруди, укріплення насипу, місцеві проїзди та тротуари.

Згідно статті 17 цього контракту субпідряду погодження та оплата робіт, які виконувалися позивачем за вказаним контрактом, здійснювались на підставі проміжних платіжних сертифікатів. Відповідно до статей 23.9, 23.10 контракту субпідряду з кожного проміжного платіжного сертифікату, відповідач утримав 10% суми платежу як гарантію виконання. Вказана сума гарантії підлягає поверненню. Так, утримані суми повертаються в наступному порядку: 50% - при підписанні сертифікату передачі за весь об'єм робіт або частину постійних робіт, решта 50% - в порядку, передбаченому основним контрактом.

23 серпня 2016 року основний контракт між Укравтодором та відповідачем було розірвано у зв'язку з систематичним невиконанням та грубим порушенням відповідачем умов контракту. У зв'язку з розірванням основного контракту 23 серпня 2016 року на підставі пункту 24.2 був розірваний і контракт субпідряду, укладений між сторонами.

Однак, після підписання та оплати проміжних платіжних сертифікатів №5, тобто з 03 червня 2016 року та до 23 серпня 2016 року позивачем були виконані роботи згідно контракту, які відповідачем не прийняті та не оплачені, загальна сума заборгованості становить 743 963,01 грн., включаючи суму повернення гарантії 10% - 250 379,61 грн.

Ухвалою суду від 27 лютого 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/101/18, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, справу призначено до слухання в підготовчому засіданні на 20 березня 2018 року.

20 березня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від 19 березня 2018 року, в якому останній заперечив проти задоволення вимог, відповідач зокрема зазначає, що в порушення договірних зобов'язань ТОВ "Лайн Транс Груп" не складались та не надавались відповідна письмова документація щодо виконання зазначених у позові робіт.

Разом з тим відповідач зазначає, що відповідно до пункту 6.1. контракту субпідрядник гарантує якість і належне виконання робіт, при цьому дає 1 рік гарантії на основні роботи з моменту їх завершення на будмайданчику і підписання зі сторони основного замовника сертифікату передачі робіт, складеного згідно ст. 18. Як вбачається з пункту а) преамбули контракту субпідряду №01-04/1/15 від 01.04.2015 року замовником є Дерджавне агентство автомобільних доріг України. Разом з тим, сертифікату передачі робіт в рамках вищевказаного контракту, який був би підписаний замовником немає, оскільки він не підписаний станом на даний час. Таким чином, гарантійний період не закінчився, сертифікат передачі робіт не підписувався у встановленому контрактом порядку, а це свідчить про те, що не настав строк визначений п. 23.10. контракту субпідряду №01-04/1/15 від 01.04.2015 року для повернення сум гарантійних утримань, адже згідно з цим пунктом утримані суми повертаються в наступному порядку: "...50% - при підписанні сертифікату передачі на весь обсяг робіт або на частину постійних робіт, решта 50% в порядку, передбаченому основним контрактом".

Ухвалою суду від 20 березня 2018 року відкладено підготовче засідання на 11 квітня 2018 року.

11 квітня 2018 року позивачем подано клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи, яке аргументовано тим, що на думку позивача для вирішення спору необхідно встановити який перелік та об'єми фактично виконаних робіт за контрактом субпідряду №01-04/1/15 від 01.04.2015 року та яка вартість фактично виконаних робіт за контрактом субпідряду №01-04/1/15 від 01.04.2015 року.

Ухвалою суду від 11 квітня 2018 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 04 травня 2018 року.

04 травня 2018 року відповідачем подано заперечення проти клопотання позивача про призначення будівельно-технічної експертизи, відповідно до змісту яких відповідач вважає призначення експертизи передчасним, з огляду на ті обставини, що предметом позову є стягнення з відповідача робіт виконаних в період з 04.06.2016 року по 23.08.2016 року а також гарантійного утримання. Проте відповідач вважає, що факт виконання вказаних робіт підтверджується в першу чергу в порядку, встановленому умовами контракту, відтак для підтвердження факту виконання вказаних робіт позивачу необхідно надати відповідні докази, встановлені умовами контракту.

Ухвалою суду від 04 травня 2018 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 21 травня 2018 року.

Щодо поданого клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно статті 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Разом з тим, суд зазначає, що предметом спору у даній справі є стягнення оплати виконаних робіт в період з 03 червня 2016 року по 23 серпня 2016 року згідно умов укладеного між сторонами контракту субпідряду та суми повернення гарантії, відтак суд не вбачає підстав для призначення будівельної експертизи, оскільки сторонами не ставиться під сумнів якість виконаних робіт, натомість предметом спору у даній справі як зазначено вище є стягнення оплати за виконані роботи та гарантійних платежів, разом з тим порядок прийняття та оплати виконаних робіт а також повернення гарантійних платежів встановлено положеннями контракту субпідряду та основного контракту. Також умовами контракту субпідряду визначено перелік документів які підтверджують факт виконання робіт.

Згідно статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене суд не вбачав підстав для призначення будівельно-технічної експертизи у даній справі. Тому у задоволенні клопотання про призначення експертизи було відмовлено.

В судове засідання представник позивача не з'явився, разом з тим 21 травня 2018 року позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням представника позивача в іншому судовому засіданні.

Розглянувши подане клопотання суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно статті 195 Господарського процесуального кодексу України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Відповідно до статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Суд зазначає, що чинним законодавством зокрема нормами Господарського процесуального кодексу України не обмежено кількість представників, які можуть бути залучені до розгляду справи, разом з тим позивачем не надано суду доказів, що підтверджують ті обставини, що представник позивача перебуватиме в час розгляду справи в іншому засіданні.

Згідно положень статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В судове засідання представник третьої особи не з'явився.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги встановлені нормами ГПК України строки розгляду справи по суті, враховуючи ті обставини, що судом було надано сторонам у справі можливість надати всі необхідні докази на підтвердження своєї правової позиції а матеріалів справи на думку суду достатньо для розгляду справи по суті та прийняття рішення, суд вважає за можливе розглянути справу та вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

04.01.2013 року між Акціонерним товариством "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А. в особі Представництва "Тодіні Конструціоні Дженералі С.П.А. та Державним агентством автомобільних доріг України (Укравтодором) було укладенио контракт щодо виконання підрядником капітального ремонту автомобільної дороги М-03 Київ-Харків-Довжанський (далі - основний контракт). Зокрема, на виконання цих зобов'язань щодо капітального ремонту вказаної автомобільної дороги, за лотами, тендерна пропозиція по яким була прийнята замовником (третьою особою), були укладені Контракт 2.1: лот 2.1 (км 210+000-км 220+782, лот 2.2 (км 300+550-км 323+000), лот 2.3 ( км 258+000-км 275+000) та Контракт 2.2: лот 2.4 (км282+000-км 300+550), лот 2.5 (км 300+550-км 323+000), лот 2.6 (км 329+050- км 333+250).

01 квітня 2015 року між Акціонерним товариством "Тодіні Конструціоні Дженералі С.П.А. в особі Представництва "Тодіні Конструціоні Дженералі С.П.А. було укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс Лайн Груп" контракт субпідряду №01-04/1/15 (далі-контракт) на виконання ремонту автомобільної дороги М03 Київ-Харків-Довжанський в Україні (контракт 2.1. км 210+000-275+000, контракт 2.2. км 282+000-333+250 (Дренажні споруди, укріплення насипу, місцеві проїзди і тротуари).

Відповідно до ч. 1 контракту виконання, термін дії і початок виконанню цього контракту ґрунтуються на схваленні інженера (п. 4.1) і засноване на ввірені робіт субпідряднику. Жодна дія, жоден вид робіт, що відноситься до даного контракту, не може бути виконаний субпідрядником, якщо не буде отримано відповідний дозвіл, в іншому випадку за всі витрати і збитки буде відповідальним він сам.

Підрядник передає на субпідряд, а субпідрядник бере на себе зобов'язання по виконанню робіт, усунення будь-яких виявлених дефектів і недоліків у відповідності з технічними специфікаціями в об'ємах і видах робіт згідно з доданою ВОР, відповідно проекту по ремонту автодороги М03 Київ-Харків-Довжанський.(ст. 1 контракту).

Субпідрядник гарантує якість і належне виконання робіт, при цьому дає 1 рік гарантії на основні роботи з моменту їх завершення на будмайданчику і підписанням з боку основного замовника сертифіката передачі робіт, складених відповідно до ст. 18 (п. 6.1. контракту).

Субпідрядник зобов'язується виконати доручені йому роботи, вказані в поданій відомості обсягів робіт. Відомість обсягів робіт (далі-ВОР) становить невід'ємну частину цього контракту (п. 8.1, 8.2).

Відповідно до п. 12.1 контракту крім того, що субпідрядник зобов'язаний забезпечити необхідну кількість трудових ресурсів, матеріали, необхідні робочі засоби і механізми, він повинен сам керувати ними з метою здачі виконуваних робіт. При цьому підрядник не несе відповідальність за простій обладнання субпідрядника, у зв'язку, з чим ніякі фінансові компенсації даним договором не передбачені.

Згідно п. b ст. 12.2 контракту субпідрядник зобов'язується також забезпечити: поставку всіх матеріалів і устаткування, необхідних для належного виконання робіт у строки, за винятком поставок, що здійснюються підрядником.

Схвалення робіт, виконуваних за контрактом, здійснюється підрядником і інженером за допомогою інспекції, складання та підписання відповідного проміжного платіжного сертифікату. Проміжний сертифікат складається і надається сторонами інженеру згідно обговореної ними схеми і містить письмовий та аналітичний опис робіт виконаних за цим контрактом і додатками, з докладним посиланням на позиції ВОР по кожному розділу. проміжний платіжний сертифікат оформляється щомісяця на суму виконаних робіт. ( ст. 17 контракту).

При завершенні робіт за цим контрактом буде складено остаточний сертифікат, котрий повинен бути схвалений, підписаний і сертифікований підрядником і інженером. (ст. 18.1 контракту).

Відповідно до п. d ст. 24.1 контракту, контракт вважається розірваним в правовому порядку, зокрема: на вимогу підрядника в односторонньому порядку, при цьому останній повинен повідомити субпідрядника, за 10 календарних днів до моменту розірвання цього контракту субпідряду. В такому випадку, після закінчення вказаного в цьому пункті терміну, контракт субпідряду вважається розірваним, з наступного дня, без укладення додаткових угод.

Відповідно до відомості обсягів робіт загальна вартість робіт складає 10 143 852,00 грн. без ПДВ.

Отже, загальна вартість робіт за контрактом складає 12 172 622,40 грн. з ПДВ.

04.08.2016 року Державним агентством автомобільних доріг України (Укравтодором) було направлено підряднику повідомлення про розірвання контракту № 154/2/9-13 з огляду на невиконання зобов'язань за основним договором та порушення окремих його вимог.

Статтею 24.1 (а) контракту визначено, що останній вважається розірваним в правовому порядку, зокрема у випадку розірвання основного контракту.

Згідно пункту 24.2. у випадку розірвання даного контракту у зв'язку з розірванням основного контракту, підрядник відшкодовує субпідряднику всі понесені витрати по виконанню зобов'язань даного контракту та оплачує виконану роботу до моменту розірвання даного договору на протязі 15 календарних днів з моменту розірвання даного контракту в порядку передбаченому основним контрактом.

Як встановлено постановою Київського апеляційного господарського суду від 26 жовтня 2017 року у справі №927/468/17 за позовом Акціонерного товариства Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А. в особі Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Лайн Груп" про стягнення заборгованості в сумі 1 463 086,49 грн. за контрактом № 01-04/1/15: "Таким чином, враховуючи, що відповідач отримав вимогу позивача про негайне повернення попередньої оплати № КHR/RB/4/11290/16 від 04.10.2016 ще 07.10.2016, то з огляду на умови статті 24.1 (а) контракту, укладений між сторонами контракт є розірваним з 18.10.2016.".

Разом з тим, у зв'язку з розірванням основного контракту, 23 серпня 2017 року позивач направив відповідачу для підписання остаточний сертифікат до контракту субпідряду 01-04/1/2015 від 01.04.2015 року з додатком та відомість об'ємів робіт в 3 екземплярах.

Остаточного сертифікату за укладеним між сторонами контрактом субпідряду № 01-04/1/15 від 01.04.2015 не підписано. Вказані обставини встановлені зокрема і рішенням Господарського суду Чернігівської області від 06 липня 2017 року у справі №927/468/17.

Разом з тим, пунктом 5.2 контракту встановлено, що як тільки ввірені роботи будуть виконані, субпідрядник повинен одразу ж письмово повідомити про це підрядника. Не пізніше 2-х днів з моменту отримання повідомлення про закінчення робіт підрядник разом з субпідрядником повинен провести перевірку належного та повного виконання і після цього скласти відповідний акт.

При завершенні робіт за цим контрактом буде складено остаточний сертифікат, котрий повинен бути схвалений, підписаний і сертифікований підрядником і інженером. (ст. 18.1 контракту).

Аналіз зазначених умов не дає підстави вважати, що обов'язок відносно складення остаточного сертифіката поклалено виключно на позивача, а навпаки, за змістом п. 18.1 на позивача прямо покладається лише обов'язок схвалити, підписати і сертифікувати такий сертифікат.

Крім того, за загальним правилом та звичаями ділового обороту саме виконавцем робіт складається документ (акт виконаних робіт, довідка про вартість, сертифікат тощо), що підтверджує їх виконання. Так, саме виконавець робіт у першу чергу зацікавлений у швидшому їх прийнятті замовником для прискорення отримання оплати за їх виконання.

При завершенні робіт за цим контрактом буде складено остаточний сертифікат, котрий повинен бути схвалений, підписаний і сертифікований підрядником і інженером. (ст. 18.1 контракту).

Згідно пункту 11.9. основного контракту зобов'язання підрядника не вважаються виконаними до того часу, поки інженер не видасть підряднику сертифікат про завершення робіт, з вказанням дати, на яку підрядник виконав свої зобов'язання у відповідності з контрактом.

Позивач у своєму позові зазначає, що роботи виконані останнім були прийняті у підрядника службою інженера за контрактом.

Слід зауважити, що матеріали справи не містять згаданого сертифікату про завершення робіт, як того вимагає пункт 11.9. основного контракту.

Згідно пункту 22.1. контракту субпідряду сума, яку підрядник повинен оплатити субпідряднику за виконані роботи по умовам даного договору субпідряду, визначається відомістю фактично виконаних робіт, на основі погоджених розцінок в гривні без ПДВ. Загальна сума до оплати визначається на основі підписаного проміжного платіжного сертифікату за виконані роботи, включаючи ПДВ.

Розрахунок суми до оплати здійснюється на підставі цін, зазначених у відомості обсягів робіт, у відповідності зі п. 23.2., з урахуванням коефіцієнта., який визначається співвідношенням офіційного курсу Євро, встановленого Національним Банком України на день підписання проміжного сертифікату к офіційному курсу Євро встановленого Національним Банком України на день підписання сторонами відомості об'ємів робіт, який становить - 25,254831 гри за 1 євро на 01.04.2015.( п. 22.2 Контракту).

Підрядник перераховує субпідряднику аванс у розмірі 10% від загальної договірної ціни робіт на розрахунковий рахунок Субпідрядника протягом 5 робочих днів після отримання авансового платежу від основного замовника. Підрядник буде утримувати з вартості робіт вартість поставлених підрядником обладнання, матеріалів, оренди машини механізмів підрядника. Підрядник буде утримувати з вартості робіт вартість поставлених підрядником обладнання, матеріалів, оренди машин і механізмів підрядника (п. 23.1 Контракту).

Не пізніше 25 числа кожного місяця субпідрядник повинен подати підряднику протокол оцінки виконаних робіт відповідно до ст. 17 даного контракту та умовам основного контракту; згодом субпідрядник і підрядник на цій основі складають і підписують проміжний платіжний сертифікат на оплату виконаних робіт ( п. 23.2 контракту).

Згідно пункту 23.6. контракту субпідряду підрядник зобов'язується оплатити вартість виконаних робіт відповідно виставлених фактур на протязі 7 робочих днів з моменту отримання оплати на свій рахунок зі сторони основного замовника. Строки оплати замовником - у відповідності з основним контрактом.

Так, позивач наголошує, що ним були виконані роботи згідно контракту у період після 03 червня 2016 року та до 23 серпня 2016 року, які відповідачем належним чином не прийняті та не оплачені. Загальна сума заборгованості, за твердженням позивача складає 743 963,01 грн., включаючи суму повернення гарантії 10% - 250 379,61 грн.

При цьому, докази виконання робіт у згаданий період в матеріалах справи відсутні.

22.08.2017 р. позивач звернувся до Акціонерного товариства Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А. в особі Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." із листом №1164 , у якому висловив прохання підписати остаточний сертифікат до Контракту субпідряду та відомість обємів робіт (арк.с. 106-112). Згідно копії поштового повідомлення лист отриманий відповідачем 28.08.2017 р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс Лайн Груп" звернулося до відповідача із претензією №1294 про сплату заборгованості за Договором субпідряду від 01.04.2015 р. на суму 743 963,01 грн. Згідно копії поштового повідомлення претензія отримана відповідачем 26.10.2017 р. (арк.с. 102-105).

У свою чергу відповідач надав відповідь на претензію від 01.11.2017 р. (155-156). Згідно відповіді відповідач вказав, що позивачем не надано необхідної документації, яка стосується дійсного виконання робіт, також не подано матеріалів, що підтверджують обгрунтованість вимог та їх розміру, наведених у претензії.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Цивільного кодексу України цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відносно обставини щодо розірвання Основного контракту положеннями статті 653 ЦК України визначені правові наслідки зміни або розірвання договору.

Так, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним правилом розірвання договору припиняє його дію на майбутнє, але не скасовує сам факт укладення та дії договору включно до моменту його розірвання, а також залишає в дії окремі його умови щодо зобов'язань сторін, спеціально передбачених для застосування на випадок порушення зобов'язань і після розірвання договору, з огляду на характер цього договору, за яким відповідач виконує умови договору до його розірвання щодо оплати за виконані роботи, а позивач, виконавши такі роботи, несе відповідальність за їх якість.

Розірвання договору не виключає проведення між сторонами розрахунків за зобов'язаннями, що виникли до розірвання угоди, у тому числі застосування заходів майнової відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань з урахуванням умов договору та структури забезпечення якості робіт.

Отже, аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що припинення зобов'язання можливе за умови його належного виконання, яке проведено належним чином, а розірвання договору не є підставою для припинення гарантійних утримань, якими забезпечується якість виконання зобов'язання, що виникло до розірвання договору.

Зазначений висновок узгоджується і з положенням статті 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, якщо презумпція правомірності договору не спростована, усі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

Аналогічні по суті правові висновки щодо наслідків розірвання договору викладені у постановах Верховного Суду України у справах № 3-136гс11, 6-213цс15, 6-639цс15, 6-495цс15, 6-939цс15, 6-1562цс15.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У відповідності до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. 837, 875 Цивільного кодексу України та ст. 318 Господарського кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. За договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 318 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 879 Цивільного кодексу України забезпечення будівництва матеріалами, технологічним, енергетичним, електротехнічним та іншим устаткуванням покладається на підрядника, якщо інше не передбачено законодавством або договором.

Частиною 4 ст. 849 ЦК України встановлено, що замовник має право у будь - який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Відповідно до ч.3 ст.651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Пунктом 3 оглядового листа Вищого господарського суду України від 18.02.2013 №01-06/374/2013 вказано, що відповідно до ч.4 ст.849 Цивільного кодексу України замовнику надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення роботи, і встановлене цією нормою право не може бути обмежене.

Згідно положень статті 882 Цивільного кодексу України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що підтверджують ухилення відповідача від прийняття робіт, чи прийняття робіт в односторонньому порядку, як це передбачено ст. 882 Цивільного кодексу України.

Суд зазначає, що позивачем не надано до матеріалів справи доказів (передбачених умовами контракту), що підтверджують фактичне виконання позивачем робіт в період після 03 червня 2016 року до 23 серпня 2016 року на суму 493 583,40 грн. Зокрема позивачем не надано суду остаточного сертифікату виконаних робіт передбаченого (п. 18.1.), проміжних сертифікатів (23.2.), рахунків (п. 23.6.). Відсутні також і докази обгрунтованості заявленої суми вимог та їх розміру.

Відповідно до статті 1 контракту субпідряду від 01 квітня 2015 року № 01-04/1/15 підрядник передав на субпідряд, а субпідрядник взяв на себе зобов'язання, зокрема, по усуненню будь-яких виявлених дефектів і недоліків у відповідності з технічними специфікаціями в об'ємах і видах робіт згідно з доданою ВОР, відповідно до проекту по ремонту автодороги М03 Київ-Харків-Довжанський.

Згідно пункту 6.1 Контракту субпідряду субпідрядник гарантує якість і належне виконання робіт, при цьому дає 1 рік гарантії на основні роботи з моменту їх завершення на будмайданчику і підписанням з боку основного замовника сертифіката передачі робіт, складених відповідно до статті 18.

Проте судом встановлено, що остаточного сертифікату за укладеним контрактом субпідряду від 01 квітня 2015 року № 01-04/1/15 у встановленому порядку сторонами погоджено та підписано не було.

Окрім того, за умовами ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, постановою Верховного Суду від 04.05.2018 р. у справі №927/468/17 за позовом Акціонерного товариства Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А. в особі Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Лайн Груп", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державне агентство автомобільних доріг України, про стягнення 1 463 086,49 грн., колегією суддів Касаційного господарського суду у п.6.4. встановлено наступне: "При цьому господарськими судами встановлено відсутність доказів виконання робіт відповідачем (Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс Лайн Груп") за спірним контрактом у зв'язку з чим в цьому випадку позивач вправі вимагати повернення йому залишку грошових коштів, за якими роботи відповідачем виконані не були, а саме у розмірі 1 463 086,49 грн.".

Таким чином, з огляду на викладене у сукупності, суд констатує, що у зв'язку з відсутністю належно оформленої підтверджуючої документації щодо об'ємів, вартості та фактичного виконання робіт - позовні вимоги відносно стягнення боргу за виконані роботи є безпідставними та недоведеними. Тому у цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно приписів статті 884 ЦК України підрядник гарантує досягнення об'єктом будівництва визначених у проектно-кошторисній документації показників і можливість експлуатації об'єкта відповідно до договору протягом гарантійного строку, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Договором будівельного підряду може бути встановлено право замовника сплатити передбачену договором частину ціни робіт, визначеної у кошторисі, після закінчення гарантійного строку (частина 5 цієї статті), про що і було домовлено сторонами у пункті 23.10 укладеного між сторонами контракту субпідряду.

Враховуючи вищезазначену умову контракту субпідряду та положення ЦК України слід дійти висновку, що гарантійні утримання, які були включені до умов цього контракту, за своєю природою є забезпеченням виконання умов контракту щодо належної якості фактично виконаних робіт, тобто частини виконаного зобов'язання за договором.

Одночасно, зважаючи на наведене вище, суд дійшов висновку про те, що на час вирішення даного спору передбачений положеннями вищевикладеної угоди гарантійний строк не сплинув, у зв'язку з чим не настав і строк розрахунків, передбачений пунктом 23.10 контракту субпідряду, за яким утримані суми гарантійних платежів підлягають поверненню в наступному порядку: 50% - при підписанні сертифікату передачі за весь об'єм робіт або частину постійних робіт, решта 50% - в порядку, передбаченому основним контрактом.

Суд також звертає увагу на те, що за змістом пункту 11.9 основного контакту обов'язки підрядника не вважаються виконаними до тих пір, поки інженер не видасть підряднику сертифікат про завершення робіт із зазначенням дати, на яку підрядник виконав свої зобов'язання у відповідності з контрактом. Інженер видає сертифікат про завершення робіт протягом 28 днів після завершення дати останнього періоду відповідальності за дефекти, або після надання підрядником усієї документації підрядника та завершення проведення випробувань всіх робіт, включаючи усунення дефектів. Тільки сертифікат про завершення робіт вважається прийняттям робіт.

Згаданий документ оформлений у становленому порядку до матеріалів справи не наданий.

Таким чином, безпідставною є також позовна вимога про стягнення гарантійних утримань.

При цьому вказаний порядок сплати утриманих сум у повній мірі відповідає порядку сплати утримань, визначеному основним контрактом, укладеним між відповідачем та третьою особою.

Відповідно до вимог ст.ст. 73,74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності обґрунтування позову, заперечення на них, усі пояснення, доводи та докази на їх підтвердження подані учасниками у справі - суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення коштів за укладеним між сторонами контрактом субпідряду №01-04/1/15 від 01.04.2015 року в загальній сумі 743 963,01 грн. є необґрунтованими та недоведеними.

Відтак, у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального Кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "25" травня 2018 року.

Суддя Бережнюк В.В.