РІШЕННЯ

Іменем України

31 травня 2018 року м. ЧернігівСправа № 927/301/18

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Лавриненко Л.М.

секретар судового засідання Мігда Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №927/301/18, розгляд якої здійснено у порядку загального позовного провадження

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівгаз Збут

юридична адреса: вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021

фактична адреса: проспект Миру, 53, ІІІ поверх, м. Чернігів, 14005

До відповідача: Приватного акціонерного товариства Чернігівський завод радіоприладів

вул. Захисників України, 25, м. Чернігів, 14000

Про стягнення 1049061,48 грн.

За участю:

Представника позивача: ОСОБА_1, довіреність №007.1Др-3-0318 від 13.03.2018

Представника відповідача: не з'явився

У судовому засіданні була проголошена вступна та резолютивна частини рішення, на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю Чернігівгаз Збут подано позов до ОСОБА_2 акціонерного товариства Чернігівський завод радіоприладів, з урахуванням заяви №Сrz007.1-СК-3691/1-0418 про виправлення описки до позовної заяви №Сrz007.1-СК-3691-0418 від 20.04.2018, про стягнення 1014453,10 грн основного боргу; 34059,19 грн пені; 2807,74 грн 3% річних.

Заявлений позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем зобов?язань щодо оплати поставленого газу за січень-лютий 2018 року по договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АРСrz888-17 від 19.12.2017.

Ухвалою суду від 25.04.2018 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 15.05.2018 о 09:30.

У підготовчому засіданні 15.05.2018 представник позивача підтримала позовні.

Представник відповідача у судовому засіданні 15.05.2018 надала письмове клопотання про залучення до матеріалів справи копій документів, що підтверджують перейменування відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства Чернігівський завод радіоприладів на Приватне акціонерного товариства Чернігівський завод радіоприладів. У поданому клопотанні відповідач зазначає про те, що відповідачем здійснено розрахунок пені та 3% річних відносно періодів, визначених у позовній заяві (додатки 1,2), який просить взяти до уваги.

Суд частково задовольнив клопотання відповідача та залучив до матеріалів справи документи, які підтверджують перейменування ОСОБА_2 акціонерного товариства Чернігівський завод радіоприладів на Приватне акціонерного товариства Чернігівський завод радіоприладів.

Також у судовому засіданні 15.05.2018 було задоволено усне клопотання відповідача про надання додаткового часу для підготовки відзиву на позов та надано строк до 21.05.2018 щодо підготовки та надання відзиву на позов.

У підготовчому засіданні 15.05.2018 судом було оголошено перерву до 22.05.2018 о 12:00 год.

У підготовчому засіданні 22.05.2018 суд продовжив підготовче засідання зі стадії, на якій у ньому було оголошено перерву.

Відповідач у поданому відзиві на позов від 16.05.2018 зазначив, що згідно з умовами договору, позивач мав усі підстави у разі неповного або несвоєчасного розрахунку за постачання газу відповідачем, припинити або обмежити постачання газу споживачеві (п.7.2.), проте не виконав даного пункту договору. Свої зобовязання щодо оплати за поставлений природний газ по спірному договору відповідач не виконав у звязку з тим, що Деснянським відділом державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області 04.01.2018 була винесена постанова про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках відповідача в рамках зведеного виконавчого провадження №52784594. Крім того, Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області 25.01.2018 було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів), згідно з якою описано та накладено заборону на відчуження майна відповідача; а 14.02.2018 і 22.03.2018 постанови про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках відповідача в рамках виконання зведеного виконавчого провадження №55446692, сформованого ВПВР УДВС ГТУЮ у Чернігівській області від 27.12.2017 з примусового виконання. Оскільки, на сьогоднішній день арешт з рахунків відповідача не знято, відповідач просить суд зменшити суму пені за несвоєчасний розрахунок з позивачем. Також відповідач зазначає, що ним здійснено розрахунок пені та 3% річних відносно періодів, визначених у позовній заяві (додатки 1,2), який просить залучити до матеріалів справи та взяти до уваги.

Позивач у відповіді на відзив №Сrz007.1-СК-4810-0518 вказує на те, що накладення Державною виконавчою службою арешту на рахунки відповідача не є підставою для звільнення його від відповідальності за порушення договірного зобов?язання.

У судовому засіданні 22.05.2018 було прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог №Crz007.1-Ск-4692-0518 від 18.05.2018, згідно з якою позивач зменшує позовні вимоги в частині стягнення пені до 31794,41 грн за період з 10.02.2018 по 13.04.2018 та збільшує позовні вимоги в частині стягнення 3% річних до 2813,97 грн за період з 10.02.2018 по 13.04.2018, у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача 1014453,10 грн боргу, 31794,41 грн пені за період з 10.02.2018 по 13.04.2018 та 2813,97 грн 3% річних за період з 10.02.2018 по 13.04.2018. Розмір судового збору при ціні позову 1049061,48 грн становить 15735,92 грн.

Також судом прийнято до розгляду письмове клопотання позивача про повернення судового збору №Crz007.1-Ск-4691-0518 від 18.05.2018, у якому позивач зазначає, що при ціні позову 1049061,48 грн розмір судового збору становить 15735,92 грн. При поданні позову, позивачем, згідно з платіжним дорученням №787 від 12.04.2018 було сплачено 15769,80 грн, тобто внесено судовий збір у більшому розмірі ніж встановлено законом на 33,87 грн.

Ухвалою суду від 22.05.2018 було змінено найменування відповідача по даній справі: Публічне акціонерне товариство Чернігівський завод радіоприладів на Приватне акціонерного товариства Чернігівський завод радіоприладів (вул. Захисників України, будинок 25, м. Чернігів, 14030, ідентифікаційний код юридичної особи 14307392) та закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті, з урахуванням ухвали суду від 22.05.2018 про виправлення описки, на 31.05.2018 о 11:00.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень від 22.05.2018 №217 та №187, але повноважного представника у судове засідання 31.05.2018 не направив.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на те, що згідно ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобовязані користуватися визначеними законом процесуальними правами; сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи, а тому неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 31.05.2018 розпочато розгляд справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, головуючий зясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, повязані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

До початку судового засідання позивачем подано письмове клопотання №Crz007.1-Ск-4925-0518 від 23.05.2018 про долучення до матеріалів справи доказів направлення відповідачу відповіді на відзив, яке задоволено судом.

Позивачем подано письмову заяву № Crz007.1-Ск-4900-0518 від 23.05.2018 про виправлення описки до заяви про зменшення позовних вимог від 18.05.2018 за №Crz007.1-Ск-4692-0518, у якій позивач зазначає, що в поданій заяві про зменшення позовних вимог в описовій частині в таблиці розрахунку пені помилково зазначена сума 17854,43 грн за період розрахунку з 13.03.2018 по 31.03.2018 замість 17954,43 грн, у зв?язку з чим просить стягнути з відповідача 1014453,10 грн заборгованості за спожитий природний газ, 31794,41 грн пені та 2813,97 грн 3% річних з даної урахуванням заяви про виправлення описки.

Заява № Crz007.1-Ск-4900-0518 від 23.05.2018 про виправлення описки до заяви про зменшення позовних вимог від 18.05.2018 за №Crz007.1-Ск-4692-0518 прийнята судом, оскільки виправлення описки не вплинуло на зміну ціни позову.

Також позивачем подано письмове клопотання №Crz007.1-Ск-4912-0518 від 23.05.2018 про повернення судового збору, у якому позивач зазначає, що з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, прийнятої судом до розгляду, ціна позову становить 1049061,48 грн, а тому розмір судового збору складає 15735,93 грн. При поданні позову, позивачем, згідно з платіжним дорученням №787 від 12.04.2018 було сплачено 15769,80 грн. Отже, у зв?язку зі зменшенням розміру позовних вимог, позивач просить повернути 33,87 грн судового збору.

Раніше подане клопотання про повернення судового збору №Crz007.1-Ск-4691-0518 від 18.05.2018, позивач просить не розглядати.

Суд прийняв до розгляду клопотання позивача №Crz007.1-Ск-4912-0518 від 23.05.2018 про повернення судового збору, у зв'язку зі зменшенням розміру позовних вимог.

Оскільки, позивачем подано нове клопотання №Crz007.1-Ск-4912-0518 від 23.05.2018 про повернення судового збору, у зв'язку зі зменшенням розміру позовних вимог, у якому позивач просить не розглядати клопотання про повернення судового збору №Crz007.1-Ск-4691-0518 від 18.05.2018, а тому клопотання позивача про повернення судового збору №Crz007.1-Ск-4691-0518 від 18.05.2018 суд залишає без розгляду.

Інших заяв та клопотань від сторін до суду не надходило.

Представник позивача виклала позовні вимоги, а також підтримала клопотання про повернення судового збору у розмірі 33,87 грн, у зв'язку зі зменшенням розміру позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Приймаючи до уваги, що судом було прийнято зменшення позивачем позовних вимог в частині стягнення пені до 31794,41 грн за період з 10.02.2018 по 13.04.2018 та збільшення позовних вимог в частині стягнення 3% річних до 2813,97 грн за період з 10.02.2018 по 13.04.2018, та відповідно стягнення з відповідача 1014453,10 грн боргу, 31794,41 грн пені за період з 10.02.2018 по 13.04.2018 та 2813,97 грн 3% річних за період з 10.02.2018 по 13.04.2018, а тому суд розглядає справу з урахуванням зменшенням позивачем розміру позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 статті 202 та ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.1,2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

19.12.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю Чернігівгаз Збут (постачальник) та ОСОБА_2 акціонерним товариством Чернігівський завод радіоприладів (споживач), який перейменовано у Приватне акціонерне товариство Чернігівський завод радіоприладів ( абзац 2 п.1.2. Статуту Приватного акціонерного товариства Чернігівський завод радіоприладів (нова редакція), затвердженого Загальними зборами акціонерів Товариства, протокол №07 від 20.04.2018), було укладено договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АРCrz888-17.

Відповідно до п. 1.1. договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АРCrz888-17 від 19.12.2017, постачальник зобовязується передати у власність Споживачу, що є кінцевим споживачем, у 2017 році природний газ, а Споживач зобовязується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Річний плановий обсяг постачання газу до 30,000 тис.куб.м. Планові обсяги постачання газу по місяцях: грудень 30,000 (п.1.2.,1.3. договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АРCrz888-17 від 19.12.2017).

Згідно з п. 11.1., 11.2,11.4. договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АРCrz888-17 від 19.12.2017, цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) Сторін і діє в частині постачання газу з 01 грудня 2017 року до 31 грудня 2017, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення. Договір важається продовженим на кожний наступний календарний рік , якщо за місяць до закінчення строку дії договру жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Сторони мають право внести зміни до договру щодо планових обсягів постачання газу на продовжений строк. Припинення чи розірвання договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін на підставі та в порядку встановлених чинним законодавством України та Договором.

Частиною 1 ст. 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, укладений між сторонами договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АРCrz888-17 від 19.12.2017 по своїй правовій природі є договором поставки. Доказів припинення чи розірвання договору в порядку, передбаченому п. 11.4. договору, сторони суду не надали.

Пунктами 11.5.,11.6. договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АРCrz888-17 від 19.12.2017 передбачено, що будь-які зміни та доповнення до цього Договору вважаються дійсними, якщо вони здійснені в письмовій формі та підписані уповноваженими на це представниками сторін шляхом укладення додаткової угоди. Будь-які зміни та доповнення до цього договору, внесені належним чином, є його невідємними частинами.

Додатковою угодою від 20.12.2017 до договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АРCrz888-17 від 19.12.2017, сторони виклали п. 1.1.-1.3., 11.1. договору у наступній редакції: постачальник зобовязується передати у власність Споживачу, що є кінцевим споживачем, у 2018 році природний газ, а Споживач зобовязується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором. Річний плановий обсяг постачання газу до 250,000 тис.куб.м. Планові обсяги постачання газу по місяцях: січень 150,0; лютий 100,0. Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) Сторін і діє в частині постачання газу з 01 січня 2018 року до 31 грудня 2018, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Додатковою угодою щодо зміни ціни від 27.12.2017 до договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АРCrz888-17 від 19.12.2017, сторони прийшли згоди викласти п. 3.2. договору у наступній редакції: ціна з 01.01.2018 за 1000 куб.м. природного газу з урахуванням тарифів на транспортування магістральними мережами, податку на додану вартість складає: 11157,24 грн за 1000 куб.м., в т.ч. ПДВ 20%.

Додатковою угодою щодо зміни ціни від 29.01.2018 до договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АРCrz888-17 від 19.12.2017, сторони прийшли згоди викласти п. 3.2. договору у наступній редакції: ціна з 01.02.2018 за 1000 куб.м. природного газу з урахуванням тарифів на транспортування магістральними мережами, податку на додану вартість складає: 10826,64 грн за 1000 куб.м., в т.ч. ПДВ 20%.

У відповідності до ч. 2 статті 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Пунктом 2.3. до договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АРCrz888-17 від 19.12.2017 передбачено, що обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (пункт 4.1. Договору), що підлягає оплаті Споживачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та Споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ.

Згідно з п. 2.9. договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АРCrz888-17 від 19.12.2017, визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між Сторонами здійснюється в наступному порядку:

2.9.1. За підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобовязаний надати Постачальнику копію відповідного акту про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

2.9.2. На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ Постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником Постачальника.

2.9.3. Споживач протягом двох днів з дати одержання акту приймання-передачі газу зобовязується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акту приймання-передачі газу.

Як встановлено судом, з урахуванням додаткових угод щодо зміни ціни від 27.12.2017 та від 29.01.2018 до договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АРCrz888-17 від 19.12.2017, ціна з 01.01.2018 за 1000 куб.м. природного газу з урахуванням тарифів на транспортування магістральними мережами, податку на додану вартість складає: 11157,24 грн за 1000 куб.м., в т.ч. ПДВ 20%; ціна з 01.02.2018 за 1000 куб.м. природного газу з урахуванням тарифів на транспортування магістральними мережами, податку на додану вартість складає: 10826,64 грн за 1000 куб.м., в т.ч. ПДВ 20%.

Відповідно до 3.4. договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АРCrz888-17 від 19.12.2017 сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2. та 3.3. цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором.

Згідно з ч.2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання умов договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АРCrz888-17 від 19.12.2017, постачальником (позивачем) передано у власність споживача (відповідача) у січні 2018 природного газу в обсязі 168,327 тис.куб.м. на загальну суму 1878064,74 грн, що підтверджується актом №ЧРЗ00001133 приймання-передачі природного газу по договору на постачання природного газу та у лютому 2018 природного газу в обсязі 176,828 тис.куб.м. на загальну суму 1914453,10 грн, що підтверджується актом №ЧРЗ00003353 приймання-передачі природного газу по договору на постачання природного газу, підписаних сторонами та скріплених печатками сторін, копії яких додано до матеріалів справи (а.с.20,21).

Всього позивачем поставлено відповідачу природного газу у січні-лютому 2018 року на загальну суму 3792517,84 грн.

Відповідач щодо обсягу та вартості отриманого газу не заперечував.

Пунктами 4.1., 4.2.1., 4.2.3., 4.3. договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АРCrz888-17 від 19.12.2017 визначено, що розрахунковий період за договором становить один календарний місяць з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно.

Оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку: 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п.3.6. договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника.

Отже, за поставлений природний газ у січні 2018 року відповідач зобовязаний був розрахуватись в строк по 09.02.2018 включно; за поставлений природний газ у лютому 2018 року по 12.03.2018 включно, оскільки 09,10,11.03. вихідні дні.

Відповідач за поставлений природний газ по договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АРCrz888-17 від 19.12.2017 розрахувався частково, сплативши 1878064,74 грн, що підтверджується банківською випискою по рахунку з 01.12.2017 до 04.04.2018, копія якої додана до матеріалів справи (а.с.24), призначення платежу: оплата за постачання природного газу згідно дог. 41АРCrz888-17 від 19.12.2017.

Згідно з п. 4.5. договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АРCrz888-17 від 19.12.2017, у разі відсутності графіка погашення заборгованості постачальник має право грошові кошти, отримані від споживача за газ в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут» (кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Чезара деталь» (поручитель) та ОСОБА_2 акціонерним товариством «Чернігівський завод радіоприладів» (боржник) було укладено договір поруки №447/5 від 22.02.2018, згідно з яким поручитель зобовязується солідарно відповідати перед кредитором за виконання всіх зобовязань ОСОБА_2 акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів», що виникають на підставі умов договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АРCrz888-17 від 19.12.2017, про якому здійснюється передача у власність ОСОБА_2 акціонерному товариству «Чернігівський завод радіоприладів», що є кінцевим споживачем, природний газ на суму 900000,00 грн з ПДВ (рахунок №00000810 від 22.02.2018).

Згідно з банківською випискою по рахунку з 01.01.2018 до 20.04.2018, копія якої додана до матеріалів справи (а.с.25), 22.02.2018 ТОВ «Чезара деталь» (поручитель по договору поруки №447/5 від 22.02.2018) було сплачено 900000,00 грн, призначення платежу: оплата за постачання природного газу згідно договору поруки №447/5 від 22.02.2018.

З урахуванням здійсненої відповідачем оплати, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений в січні-лютому 2018 природний газ становить 1014453,10 грн, що підтверджується також розрахунком заборгованості позивача (а.с.10).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 31794,41 грн пені за прострочку оплати вартості поставленого у січні-лютому 2018 природного газу за період з 10.02.2018 по 13.04.2018.

Відповідно до ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобовязань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобовязання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобовязання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Також частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 6.1. договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АРCrz888-17 від 19.12.2017 передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за договором, сторони несуть відповідальність згідно з договором і чинним законодавством.

Відповідно до п.6.2.1. договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АРCrz888-17 від 19.12.2017, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд доходить висновку, що позивачем правомірно нараховано відповідачу 31794,41 грн пені за прострочку оплати вартості поставленого у січні-лютому 2018 природного газу за період з 10.02.2018 по 13.04.2018.

Позивач, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 2813,97 грн за період з 10.02.2018 по 13.04.2018.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, зокрема, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором, або законом.

Матеріалами справи підтверджується прострочка відповідачем взятих на себе зобовязань щодо оплати поставленого у січні-лютому 2018 природного газу, тому суд доходить висновку, що вимоги позивача щодо стягнення 3% річних є правомірними та підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог, а саме: 2813,97 грн за період з 10.02.2018 по 13.04.2018.

Клопотання відповідача про зменшення суми пені за несвоєчасний розрахунок з позивачем задоволенню не підлягає з наступних підстав:

У відповідності до ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналогічна норма міститься в ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Всупереч наведеним нормам, відповідач не надав суду жодних належних доказів, які підтверджують неможливість здійснення ним своєчасної оплати за поставлений у січні-лютому 2018 природний газ по договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АРCrz888-17 від 19.12.2017, а також відповідач не надав доказів та не довів, що розмір пені є надмірно великим порівняно із збитками кредитора.

Посилання відповідача на наявність постанов про арешт коштів боржника від 04.01.2018 (ЗВП №52784594), від 14.02.2018 (ВП №55446692) та постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 25.01.2018 (ЗВП №55446692), якою описано та накладено заборону на відчуження майна відповідача та ту обставину, що на сьогоднішній день арешт з рахунків відповідача не знято, не може бути взято судом до уваги, як підстава для зменшення суми пені, оскільки відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництвом є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Кожна із сторін договору приймає на себе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового становища свого підприємства, підприємств своїх контрагентів та країни в цілому. Учасник договору не повинен відповідати за прорахунки суб'єкта підприємницької діяльності, уклавшого з ним цей договір.

У статті 193 Господарського кодексу України зазначається, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 3 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Аналогічна норма міститься в ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобовязання. Ці положення повністю кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, де зазначено, що непереборною силою, тобто надзвичайними і невідворотними обставинами не вважаються, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Таким чином, дії відповідача щодо несвоєчасної сплати коштів за поставлений природний газ є порушенням положень договору та норм чинного законодавства, що є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.546,549,625 Цивільного кодексу України.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України взяті на себе зобовязання не виконав, за поставлений у січні-лютому 2018 природний газ своєчасно не розрахувався, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтовані і підлягають задоволенню в частині стягнення 1014453,10 грн боргу; 31794,41 грн пені та 2813,97 грн трьох відсотків річних.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки спір виник у звязку з неправомірними діями відповідача, то відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 15735,92 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут", за подання позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 15769,80 грн, згідно з платіжним дорученням №787 від 12.04.2018.

Підпунктом 1 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Приймаючи до уваги, що позивачем в судовому засіданні було зменшено позовні вимоги до 1049061,48 грн, а тому відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України „Про судовий збір, позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут", на суму зменшення розміру позовних вимог, підлягає поверненню з Державного бюджету судовий збір в розмірі 33,87 грн, сплаченого згідно з платіжним дорученням №787 від 12.04.2018, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи Господарського суду Чернігівської області № 927/301/18.

За таких обставин, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" щодо повернення судового збору в сумі 33,87 грн, сплаченого згідно з платіжним дорученням №787 від 12.04.2018, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.46, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 123, 129, 178, 202, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України; ст. 4,7 Закону України „Про судовий збір, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру пені відмовити.

2. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівгаз Збут, юридична адреса: вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021; фактична адреса: проспект Миру, 53, ІІІ поверх, м. Чернігів, 14005 (код 39576385) до Приватного акціонерного товариства Чернігівський завод радіоприладів, вул. Захисників України, 25, м. Чернігів, 14000 () про стягнення 1049061,48 задовольнити повністю.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Чернігівський завод радіоприладів, вул. Захисників України, 25, м. Чернігів, 14000 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівгаз Збут, юридична адреса: вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021; фактична адреса: проспект Миру, 53, ІІІ поверх, м. Чернігів, 14005 (код 39576,10 грн боргу; 31794,41 грн пені; 2813,97 грн трьох відсотків річних та 15735,92 грн судового збору.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівгаз Збут, юридична адреса: вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021; фактична адреса: проспект Миру, 53, ІІІ поверх, м. Чернігів, 14005 (код 39576385) про повернення судового збору задовольнити.

6. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Чернігівгаз Збут, юридична адреса: вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021; фактична адреса: проспект Миру, 53, ІІІ поверх, м. Чернігів, 14005 (рахунок №8558.980 в АБ Укргазбанк м. Київ, код банку 320478, ) з Державного бюджету (рахунок №3002, банк отримувача ГУДКСУ у Чернігівській області, отримувач УК у м. Чернігові/м.Чернігів/22030101, код банку 853592, ) 33,87 грн судового збору, сплаченого згідно з платіжним дорученням №787 від 12.04.2018, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи Господарського суду Чернігівської області № 927/301/18.

7. Це рішення є підставою для повернення судового збору з Державного бюджету.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 31.05.2018.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

До відома сторін:

адреса Господарського суду Чернігівської області: проспект Миру, 20, м. Чернігів, Україна;

засоби звязку контактні телефони: 672-847; 676-311, факс 774-462; електронна адреса Господарського суду Чернігівської області: e-mail: .

Суддя Л. М. Лавриненко