ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 924/28/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Озерна"

на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 04.01.2018

(Суддя - Вибодовський О.Д.)

та на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.02.2018

(Головуючий суддя - Крейбух О.Г.; судді - Миханюк М.В., Юрчук М.І.)

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Озерна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр"

про скасування арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Озерна" (Далі - ТОВ "Озерна") 03.01.2018 звернулось до господарського суду Хмельницької області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" (ТОВ "Октант-центр") про скасування арешту на майно, просило суд скасувати арешт нерухомого майна, належного ТОВ "Озерна", а саме: адміністративно-комунальні приміщення заг. площею 3035 кв. м. та адміністративно-виробничі приміщення заг. площею 1332.2 кв.м. за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20.

2. Обґрунтовуючи подану заяву ТОВ «Озерна» зазначає, що ухвалою господарського суду Хмельницької області від 10.03.2016 року у справі № 924/159/14 про банкрутство ТОВ «Октант-центр» було безпідставно обмежене право власності на об'єкти нерухомого майна, що належать позивачу.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 04.01.2018 у справі №924/28/18, позовну заяву ТОВ «Озерна» до ТОВ «Октант-центр» про скасування арешту на майно повернуто позивачу без розгляду.

4.Мотивуючи прийняту ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заява ТОВ «Озерна» про скасування арешту нерухомого майна має бути подана в межах справи про банкрутство ТОВ «Октант-центр» без порушення нової справи на підставі подання заяви, а не позовної заяви, відтак, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позов ТОВ «Озерна» підлягає поверненню без розгляду на підставі ст.174 ГПК України.

5. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 апеляційну скаргу ТОВ "Озерна" задоволено частково.

5.1. Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 04 січня 2018 року у справі № 924/28/18 про повернення позовної заяви без розгляду - скасовано.

5.2. Справу № 924/28/18 передано на розгляд господарського суду Хмельницької області для розгляду по суті в межах справи № 924/159/14 про банкрутство ТОВ "Октант-центр".

6. Мотивуючи постанову суд апеляційної інстанції виходив з того, що :

6.1. даний спір не підлягає вирішенню судом в порядку окремого позовного провадження, а повинен розглядатися в межах справи №924/159/14 про банкрутство ТОВ «Октант-центр»;

6.2. повертаючи без розгляду позовну заяву ТОВ «Озерна» до ТОВ "Октант-центр" про скасування арешту на майно, суд першої інстанції пославшись на ст.174 ГПК України, не навів жодну із підстав для повернення позовної заяви без розгляду у випадках, передбачених цією нормою;

6.3. Згідно ч.3 ст. 271 ГПК України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

7. ТОВ "Озерна" звернулось з касаційною скаргою на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 04.01.2018 та на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.02.2018, просило їх скасувати та направити матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

8. В обґрунтування підстав для скасування судових рішень скаржник посилається на порушення та невірне застосування норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 55 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 2, ст. 4, ст. 174 Господарського процесуального кодексу України у чинній редакції (Далі - ГПК України).

8.1. Скаржник зазначає, що повертаючи без розгляду позовну заяву ТОВ «Озерна» до ТОВ "Октант-центр" про скасування арешту на майно, суд першої інстанції пославшись на ст.174 ГПК України, не навів жодну із підстав для повернення позовної заяви без розгляду у випадках, передбачених цією нормою;

8.2. скаржник вважає, що суд першої інстанції та апеляційний господарський суд, не врахували, що позивач уже звертався з такою заявою в межах справи про банкрутство і йому також було відмовлено у її прийнятті, що позбавило позивача права на реалізацію передбаченого законодавством права на судовий захист порушеного або оспорюваного суб'єктивного права та охоронюваного законом інтересу;

8.3. скаржник посилається на правову позицію, викладену у постанові Верховного суду від 07.02.2018 у справі №925/997/17.

9. До Верховного Суду відзиву на касаційну скаргу позивача не надано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.04.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Озерна" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 04.01.2018 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 у справі №924/28/18 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

11 Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з такого.

12. Відповідно ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

13. Згідно з частиною 4 статті 301 Господарського процесуального кодексу України у чинній редакції перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.

14. Відповідно до пункту 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України у чинній редакції розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

15. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

16. Як встановлено судами під час розгляду справи, ухвалою господарського суду Хмельницької області суду від 24.07.2014 року порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Октант-центр»" (м.Хмельницький, вул.Озерна, 20, код 30145299), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ТОВ «Октант-центр», введено процедуру розпорядження майном боржника на строк 115 календарних днів, призначено розпорядником майна боржника - арбітражного керуючого Сибаля Андрія Михайловича.

17. 24.07.2014 на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України розміщено оголошення (повідомлення) про порушення провадження у справі № 924/159/14.

18. Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 10.03.2016 року у справі №924/159/14 про банкрутство ТОВ «Октант-центр», заяви ініціюючих кредиторів ОСОБА_5 та НАК «Украгролізинг» про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на майно задоволено.

19. Зокрема, у межах справи про банкрутство ТОВ «Октант-центр», серед іншого, накладено арешт на нерухоме майно, яке зареєстроване за ТОВ «Озерна» (м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, код 40296074): адміністративно-комунальні приміщення заг. площ. 3035,0 кв. м.: Хмельницька обл., м. Хмельницький, вулиця Озерна, будинок 20.

20. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.05.2016 року, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Озерна» на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 10.03.2016 року у справі № 924/159/14 припинено. Апеляційну скаргу учасника провадження у справі про банкрутство ОСОБА_6 на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 10.03.2016 року у справі № 924/159/14 залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 10.03.2016 року у справі № 924/159/14 залишено без змін.

21. Припиняючи апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Озерна», апеляційний господарський суд виходив з того, що ТОВ «Озерна» не є стороною у справі про банкрутство ТОВ «Октант-центр».

22. Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 12.04.2017 року у справі №924/159/14 про банкрутство ТОВ «Октант-центр» відмовлено у задоволенні заяви (вх. № 05-06/871/16 від 19.10.2016 року) ТОВ «Озерна» з урахуванням заяви про уточнення вимог (вх.№ 05-06/416/16 від 10.04.2017 року) про скасування арешту нерухомого майна, належного ТОВ «Озерна», а саме: адміністративно-комунальних приміщень загальною. площею 3035 м2 за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20.

23. Наведена ухвала у справі № 924/159/14 мотивована тим, що ТОВ «Озерна» не є учасником провадження у справі про банкрутство ТОВ «Октант-центр».

24. Водночас, місцевий господарський суд зазначив, що ТОВ «Озерна» не позбавлене можливості захистити свої права та охоронювані законом інтереси з дотриманням вимог чинного законодавства поза межами провадження у справі про банкрутство.

25. Крім того, ухвалою господарського суду Хмельницької області від 28.11.2017 року у справі №924/1108/17, позовну заяву ТОВ «Озерна» до ТОВ «Октант-центр» про скасування арешту на майно повернуто позивачу без розгляду; ухвалою господарського суду Хмельницької області від 08.12.2017 року у справі №924/1148/17, позовну заяву ТОВ «Озерна» до ТОВ «Октант-центр» про скасування арешту на майно повернуто позивачу без розгляду; ухвалою господарського суду Хмельницької області від 14.12.2017 року у справі № 924/1185/17, позовну заяву ТОВ «Озерна» до ТОВ «Октант-центр» про скасування арешту на майно повернуто позивачу без розгляду.

26. Як вбачається з матеріалів справи, 03.01.2018 року до господарського суду Хмельницької надійшла позовна заява ТОВ «Озерна» до ТОВ «Октант-центр» про скасування арешту на майно, в якій позивач просив скасувати арешт нерухомого майна, належного ТОВ «Озерна», а саме: адміністративно-комунальні приміщення заг. площею 3035 кв. м. та адміністративно-виробничі приміщення заг. площею 1332.2 кв.м. за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, обґрунтовуючи свою позовну заяву тим, що ухвалою господарського суду Хмельницької області від 10.03.2016 року у справі № 924/159/14 про банкрутство ТОВ «Октант-центр» було безпідставно обмежене право власності на об'єкти нерухомого майна, що належать позивачу, яке потребує захисту і яке не виявилось можливим реалізувати у межах наведеної справи про банкрутство.

27. У ч. 1 ст. 174 ГПК України визначені підстави для відмови у відкритті провадження у господарській справі:

1) заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства;

2) є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами;

3) у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

4) є рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу, прийняте в межах його компетенції в Україні щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого документа на примусове виконання такого рішення;

5) є рішення суду іноземної держави або міжнародного комерційного арбітражу, визнане в Україні в установленому законом порядку, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб'єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред'явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

28. Оскаржувана ухвала суду першої інстанції, з посиланням на наведену процесуальну норму, мотивована тим, що даний спір не підлягає вирішенню судом в порядку окремого позовного провадження, а повинен розглядатися в межах справи про банкрутство 924/159/14 про банкрутство ТОВ «Октант-центр».

29. Отже, колегія суддів погоджується із доводами касаційної скарги про те, що повертаючи без розгляду позовну заяву ТОВ «Озерна» до ТОВ "Октант-центр" про скасування арешту на майно, суд першої інстанції пославшись на ст.174 ГПК України, не навів жодну із підстав для повернення позовної заяви без розгляду у випадках, передбачених цією нормою.

30. Апеляційний господарський суд, здійснюючи апеляційний перегляд ухвали суду першої інстанції дійшов такого самого висновку та скасував її.

31. Разом з тим, встановивши, що у проваджені господарського суду Хмельницької області перебуває справа № 924/159/14 за заявою ОСОБА_7, ОСОБА_5, НАК «Украгролізинг» про банкрутство ТОВ «Октант-центр» на стадії процедури розпорядження майном, а також те, що у межах провадження у справі про банкрутство суд наклав арешт на майно належне ТОВ «Озерна», дану справу передав для розгляду по суті в межах справи № 924/159/14 про банкрутство ТОВ "Октант-центр".

32. Суд касаційної інстанції, у даному випадку, погоджується із висновком апеляційного господарського суду, з огляду на таке.

33. Основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості, що узгоджується із вимогами статті 129 Конституції України.

34. За змістом положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

35. П. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

36. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 зазначив, що фраза "встановленого законом " поширюється не лише на правову основу самого існування "суду ", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

37. Згідно з п. п. 2, 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України (в редакції чинній до 15.12.2017) господарським судам підвідомчі справи про банкрутство; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

38. Виходячи з вимог ч. 9 ст. 16 ГПК України в редакції чинній до 15.12.2017 (виключна підсудність справ), справи у майнових спорах, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

39. Крім того, кожна особа згідно частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

40. Способи захисту таких прав та інтересів на підставі частини 2 наведеної норми можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

41. З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

42. Таким чином, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

43. Враховуючи, що даний спір стосується питання скасування арешту нерухомого майна, який накладений для забезпечення вимог кредиторів у справі № 924/159/14, а вимоги ТОВ «Озерна» у вказаному спорі безпосередньо стосуються та пов'язані із здійсненням провадження у справі про банкрутство ТОВ «Октант-центр», апеляційний господарський дійшов правомірного висновку, що даний спір не підлягає вирішенню судом в порядку окремого позовного провадження, а повинен розглядатись в межах справи про банкрутство ТОВ «Октант-центр»

44. Правова позиція Верховного Суду у даній справі узгоджується із правовою позицією висловленою в постанові Верховного Суду України від 13.04.2016 у справі № 908/4804/14.

45. В названій постанові Верховний Суд України на підставі системного аналізу положень Закону N 2343-XII прийшов до висновку про те, що за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону N 2343-XII, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

46. Тому, правова позиція Верховного Суду у справі № 924/28/18 узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України висловленою в постанові від 13.04.2016 у справі № 908/4804/14 про те, що за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника всі спори розглядаються та вирішуються господарським судом в межах справи про банкрутство без порушення нових справ.

47. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає, що суд другої інстанції обґрунтовано вказав на те, що даний спір не підлягає вирішенню судом в порядку окремого позовного провадження, а повинен розглядатися в межах справи про банкрутство у відповідності до вимог ч. 9 ст. 16 ГПК України в редакції чинній до 15.12.2017.

48. Виходячи з викладеного, колегія суддів Касаційного господарського відхиляє доводи скаржника про те, що суди не врахували, що позивач уже звертався із заявою в межах справи про банкрутство і йому було відмовлено у її прийнятті, що позбавило позивача реалізувати передбачене законодавством право на судовий захист порушеного або оспорюваного суб'єктивного права та охоронюваного законом інтересу, оскільки, у даному випадку, судом другої інстанції винесено постанову, яка відновлює право позивача на судовий захист та виправляє помилки суду першої інстанції, якою було дійсно обмежено право позивача на судовий захист.

49. Нормами процесуального законодавства чинного на момент винесення оскаржуваної постанови, не передбачено можливості приєднання справи, що розглядається в позовному провадженні для розгляду по суті в межах провадження у справі про банкрутство, отже, суд апеляційної інстанції правомірно скасував ухвалу суду першої інстанції та передав дану справу для розгляду по суті в межах справи №924/159/14 про банкрутство ТОВ «Октант-центр».

Посилання скаржника на правову позицію, викладену у постанові Верховного суду від 07.02.2018 у справі №925/997/17, суд касаційної інстанції відхиляє, з огляду на те, що у цій справі застосовано норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у попередній редакції чинній до 19.01.2013, якими не було заборонено розглядати пов'язані із банкрутством спори за межами провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України у чинній редакції за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. (ч.1 ст.309 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017).

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ч.2 ст. 309 ГПК України (в редакції Закону України у чинній редакції).

Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги позивача та залишення постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 у справі № 924/28/18 без змін.

У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін постанови суду апеляційної інстанцій, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Озерна" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 04.01.2018 та постанову рівненського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 у справі №924/28/18 залишити без задоволення.

2. Постанову рівненського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 у справі №924/28/18 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко