ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"16" травня 2018 р.

м. Одеса

Справа № 916/565/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

Секретар судового засідання Шейнцис О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/565/18

За позовом: Житлово-будівельного кооперативу "Набережний квартал Схід 14" (29000, м. Хмельницький, вул. Володимирська, 109);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Куп’янський силікатний завод" (65101, м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, буд. 10, офіс 116);

про стягнення 94 000 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з’явився.

від відповідача: не з’явився.

ВСТАНОВИВ:

27.03.2018р. Житлово-будівельний кооператив „Набережний квартал Схід 14” звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Куп’янський силікатний завод”, в якій просить суд стягнути з останнього 94000, 00 грн. передоплати за непоставлений відповідачем товар, а саме 61.44 тис.умов.шт. цегли силікатної 150.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що між сторонами по справі було досягнуто усної домовленості щодо поставки 61.44 тис.умов.шт цегли силікатної 150. Як вказує позивач, ним на рахунок ТОВ "Куп’янський силікатний завод" згідно рахунку-фактури №КХ-001 від 06.10.2017р. на загальну суму 168 960 грн. було перераховано 94 000 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Однак поставки цегли не відбулось, що і змусило звернутися Житлово-будівельний кооператив "Набережний квартал Схід 14" до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.04.2018р. позовну заяву Житлово-будівельного кооперативу "Набережний квартал Схід 14" на підставі ч.1 ст.174 ГПК України залишено без руху.

Вказаною ухвалою позивачу встановлено строк до 18.04.2018р. для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви (копії рахунку-фактури №КХ-0001 від 06.10.2017р., доказів надіслання позову відповідачу) та письмового підтвердження стосовно того, що ЖБК „Набережний квартал Схід 14” не подано іншого позову до – ТОВ „Куп’янський силікатний завод”, з тим самим предметом та з тих самих підстав.

17.04.2018р. до канцелярії суду від ЖБК "Набережний квартал Схід 14" за вх.№8165/18 надійшла заява з доказами надіслання позову відповідачу, в якій позивач зазначив, що ним не подавалось іншого позову до ТОВ "Куп’янський силікатний завод" з тим самим предметом та з тих самих підстав, що підтверджується відповідною довідкою; не вживались заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви; вживалися заходи досудового врегулювання спору, що підтверджується доданими до позовної заяви доказами.

Щодо попереднього розрахунку суми судових витрат позивачем заявлені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762 грн., при цьому позивач зазначив, що ним можуть бути понесені додаткові витрати на правову допомогу, розмір яких, на даний момент, не визначений.

Крім того, у вищевказаній заяві позивач підтвердив, що у нього наявні оригінали документів, копії яких долучено до матеріалів справи, за виключенням рахунку-фактури №КХ-0001 від 06.10.2017р., оскільки зазначений документ йому було направлено відповідачем на електронну пошту.

З огляду на вказані обставини, разом із заявою про усунення недоліків позивачем було подано клопотання про витребування у відповідача оригіналу рахунку-фактури №КХ-0001 від 06.10.2017р.

Приймаючи до уваги усунення позивачем недоліків, які спричинили винесення ухвали про залишення позову без руху, відсутність підстав для її повернення чи відмови у відкритті провадження, ухвалою суду від 18.04.2018р. було відкрито провадження у справі №916/565/18 за правилами спрощеного позовного провадження із призначенням засідання для розгляду справи по суті на 16.05.2018р. Крім того, вказаною ухвалою суду Житлово-будівельному кооперативу "Набережний квартал Схід 14" було відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Сторони про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином шляхом надсилання ухвали про відкриття провадження у справі на їх юридичні адреси, які зазначені у витягах з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.12-14), у судове засідання не з'явилися, відповідач відзив на позов не надав.

При цьому, суд зауважує, що ухвалою про відкриття провадження у справі явка позивача та відповідача у справи була визнана необов’язково.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадках розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення.

Приймаючи до уваги повідомлення сторін про розгляд справи шляхом направлення ухвал на їх адреси, а також визнання судом їх явки необов’язковою, суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Згідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У відповідності до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За приписами частини 1 статті 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. При цьому, згідно частини 2 статті 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона –постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

При цьому, чинним законодавством обов’язкова письмова форма договору поставки не передбачена.

Як вбачається з матеріалів справи, ЖБК "Набережний квартал Схід 14" згідно виставленого ТОВ "Куп’янський силікатний завод" на оплату за цеглу силікатну рахунку-фактури №КХ-0001 від 06.10.2017р. (а.с.19) на загальну суму 168 960 грн. було сплачено на рахунок відповідача 94 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №153 від 10.10.2017р. (а.с.15).

Оцінюючи характер відносин між сторонами, факт виставлення рахунку-фактури та його часткової сплати, суд доходить висновку, що дії сторін були наслідком надання та прийняття пропозиції та направлені на встановлення цивільних прав та обов’язків.

Дії відповідача по виставленню рахунку-фактури №КХ-0001 від 06.10.2017р. та дії позивача по частковому перерахуванню грошових коштів на підставі вказаного рахунку, свідчать про те, що у відповідача виникло зобов'язання з поставки товару за договором поставки.

Частиною 3 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов’язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Дослідивши рахунок-фактуру № №КХ-0001 від 06.10.2017р., суд зазначає, що останній не містить умов щодо строків поставки товару.

При цьому, як встановлено судом, 28.12.2017р. позивачем було направлено відповідачу лист-вимогу з проханням в семиденний строк здійснити поставку оплаченого товару або повернути грошові кошти у сумі 94 000.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України встановлено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Разом з тим, відповідачем поставка товару здійснена не була, будь-яких належних доказів, які б спростовували зазначене, чи підтвердили перерахування грошових коштів у сумі 94 000 грн., відповідачем, згідно приписів ст.ст. 74, 76-77 ГПК України, надано не було.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з ТОВ "Куп’янський силікатний завод" суми боргу у розмірі 94 000 грн. цілком обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Куп’янський силікатний завод" (65101, м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, буд. 10, офіс 116, ) на користь Житлово-будівельного кооперативу "Набережний квартал Схід 14" (29000, м. Хмельницький, вул. Володимирська, 109, ) грошові кошти у сумі 94 000 /дев’яносто чотири тисячі/ грн. та судовий збір у сумі 1 762 /одна тисяча сімсот шістдесят дві/ грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Одеського апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18 травня 2018 р.

Суддя Ю.М. Щавинська