ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року м. Черкаси справа № 925/210/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Сахно І.В., за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю,

від відповідача 1 ОСОБА_2 за довіреністю,

від відповідача 2 представник не зявився,

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Укртрансдизель, м. Христинівка, Черкаська область

до Управління Держпраці у Черкаській області та

до Державної казначейської служби України, м. Київ

про відшкодування шкоди у розмірі 35460,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Укртрансдизель з позовом до Управління Держпраці у Черкаській області та до Державної казначейської служби України про стягнення шкоди, завданої незаконним рішенням органу державної влади, у розмірі 35460,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що незаконним рішенням Управління Держпраці у Черкаській області від 15.03.2017 №23-22-18/0175-125 «Про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами» завдано шкоди товариству з обмеженою відповідальністю Укртрансдизель у розмірі 35460,00 грн.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 14 березня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03 квітня 2018 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 03.04.2018 відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У відзиві на позовну заяву від 30.03.2018 відповідач 1 просив суд відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки Управління Держпраці у Черкаській області під час проведення позапланового контролюючого заходу дотриманням ТОВ «Укртрансдизель» вимог законодавства про працю, винесення постанови від 15.03.2017 №23-22-18/0175-125 і направлення її на виконання діяло у межах наданих повноважень та відповідно до положень чинного законодавства, що вказує про правомірність цих дій.

У відзиві на позов відповідач вказує на те, що ТОВ «Укртрансдизель» самостійно здійснило згідно платіжного доручення № 6 оплату коштів у розмірі 35460,00 грн. по виконавчому провадженню № 54050308, тим самим посприявши виникненню шкоди у вказаному розмірі. Згідно з ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. Постанова від 15.03.2017 №23-22-18/0175-125, яка виконувалась в межах виконавчого провадження № 54050308 була скасована в судовому порядку. Саме тому, у разі не сплати Позивачем самостійне коштів у сумі 35460,00 грн, вказане виконавче провадження підлягало закінченню у зв'язку зі скасуванням постанови від 15.03.2017 №23-22-18/0175-125 та відповідно до ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» поверненню Позивачу виконавчого збору у розмірі 3200,00 грн., а не закінченню у зв'язку з повним фактичним виконанням виконавчого документа.

Відповідач вважає, що ТОВ «Укртрансдизель» мало можливість для уникнення втрати ними коштів пов'язаних з виконанням постанови віл 15.03.2017 №23-22-18/0175-125 відповідно до положень ст.ст. 150-156 КАС України клопотати перед судом у справі № 823/689/17 (за позовом ТОВ «Укртрансдизель» до Управління Держпраці у Черкаській області про скасування зазначеної постанови 15.03.2017 №23-22-18/0175-125 ) про забезпечення позову, зокрема через зупиненням дії індивідуального акта або ж зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа. При цьому, забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи може застосовуватись на будь-якій стаді: процесу, включаючи перегляд рішення, ухвали, постанови апеляційному або у касаційному порядку. Згідно ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, зокрема у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. Водночас, Позивач при наявній можливості запобігти виникненню шкоди шляхом забезпечення позову по адміністративній справі № 823/689/17, не вжив жодних заходів в межах діючого законодавства для уникнення виникнення шкоди 35460,00 грн, а самостійно своїми діями сприяв її виникненню оскільки сплатив вказану суму добровільно.

19.04.2018 та 04.05.2018 до суду від позивача надійшли письмові відповіді на відзив, у яких позивач спростував доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, та просив суд позов задовольнити у повному обсязі, оскільки предметом позову є відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням органу державної влади ( в даному випадку це постанова № 23-22-18/0175-125 від 15.03.2017 про накладення на ТОВ «Укртрансдизель» штрафу), а не діями органом державної влади, як то зазначає відповідач у своєму відзиві. Посилання відповідача на обставини щодо порушення ТОВ «Укртрансдизель» законодавства про працю, зокрема недотримання вимог ч. З ст. 119 КЗпПУ ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про військовий обов'язок та військову службу» на період проходження строкової військової служби працівника не заслуговує на увагу, оскільки в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 26.06.2017 у справі № 823/689/17 було встановлено відсутність порушень з боку ТОВ «Укртрансдизель» вимог ч. 5 ст. 119 КЗпПУ та ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про військовий обов'язок та військову службу», що й стало підставою для визнання судом протиправним та скасування постанови № 23-22-18/0175-125 від 15.03.2017 про накладення штрафу.

Також відповідач зазначає, що статтею 1193 ЦК України передбачено, що шкода завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. У зв'язку з цим вважає, що груба необережність ТОВ «Укртрансдизель» призвела до сплати коштів у сумі 35460,00 грн., оскільки ТОВ «Укртрансдизель» самостійно здійснило згідно платіжного доручення № 6 оплату коштів у розмірі 35460,00 грн. по виконавчому провадженню № 54050308, тим самим посприявши виникненню шкоди у вказаному розмірі.

Таким чином, відповідач фактично підтверджує, про наявність матеріальної шкоди, але вказує, що матеріальна шкода виникла внаслідок вчинення ТОВ «Укртрансдизель» дій які полягають в добровільному перерахуванні цих коштів до бюджету. В рамках виконавчого провадження щодо примусового стягнення цих коштів, державним виконавцем було винесено постанову про накладення арешту на кошти, що знаходяться на банківських рахунка Товариства в межах суми боргу, в подальшому згідно платіжної вимоги №6 від 22.08.2017 року кошти були списані з поточного рахунку Товариства. Тому, твердження відповідача про добровільне перерахування Товариством 35460,00 грн. є помилковим, в зв'язку з цим, відсутні підстави для застосування положень ч. 2 ст. 1193 ЦК України.

Представник відповідача 2 у засідання суду не зявився, не повідомив суду причини нез'явлення, хоча був належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав та мотивів, зазначених у позовній заяві та у відповіді на відзив.

У судовому засідання представник відповідача 1 проти позову заперечив з мотивів та підстав, викладених у письмовому відзиві на позов.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено такі обставини:

15.03.2016 начальником Управління Держпраці у Черкаській області винесено постанову № 23-22-18/0175-125 про накладення на ТОВ «Укртрансдизель» штрафу в розмірі 32 000,00 грн., в зв'язку з порушенням позивачем ч. З ст. 119 КЗпП України та ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про військовий обов'язок та військову службу».

28.04.2017 ТОВ «Укртрансдизель» звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування Постанови про накладення штрафу.

29.05.2017 Черкаським окружним адміністративним судом було відкрито провадження у адміністративній справі.

01.06.2017 на підставі Постанови про накладення штрафу головним державним виконавцем Христинівського РВ ДВС ГТУЮ У Черкаській області відкрито виконавче провадження № 54050308 та розпочато процедуру примусового стягнення з ТОВ «Укртрансдизель» штрафу в розмірі 32 000,00 грн., 3200 грн виконавчого збору та 260 грн. витрат на проведення виконавчих дій.

26.06.2017 постановою Черкаського окружного адміністративного суду по справі №823/689/17 визнано протиправною та скасовано постанову управління Держпраці у Черкаській області «Про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами» від 15.03.2017 №23-22-18/0175-125 (а.с. 25-26)

17.07.2017 ТОВ «Укртрансдизель» згідно ч. 4 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» повідомило про цю обставину Христинівський РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області.

28.07.2017 виконавче провадження з примусового виконання Постанови про накладення штрафу було закінчено, оскільки рішення, що підлягало виконанню скасовано судом (а.с. 21)

08.08.2017 Головним державним виконавцем Христинівського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_3 постанову про закінчення виконавчого провадження від 28.07.2017 скасовано, з підстав, що при винесені постанови про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем не було враховано той факт, що рішення суду яким було скасовано виконавчий документ, що підлягав виконанню, не набрало законної сили (а.с. 22).

18.08.2017 ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 823/689/17 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 26.06.2017 (а.с. 23).

У відповідності до ч. 4 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій.

Згідно ст. 38 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Натомість незважаючи на приписи ч. 4 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» Управління Держпраці у Черкаській області не повідомило виконавця про прийняття апеляційної скарги до провадження.

28.08.2017 платіжним дорученням №6 ТОВ «Укртрансдизель» на виконання платіжної вимоги № 6 від 22.08.2017 перерахувало Христинівському РВ ДВС кошти в сумі 35460,00 грн (а.с. 24).

Таким чином, вказані кошти були стягнуті на стадії апеляційного оскарження постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року у справі №823/689/17.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2017 залишено без змін постанову суду першої інстанції. Отже, постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 26.06.2017 по справі №823/689/17 набрала законної сили (а.с.25-26).

ТОВ «Укртрансдизель» звернулося до відповідача з вимогою про повернення примусово стягнутих коштів.

Листом від 27.12.2017 за № 11167/9 відповідач повідомив ТОВ «Укртрансдизель», що для вирішення питання щодо повернення стягнутих коштів, рекомендує звернутись до Управління Державної казначейської служби України у Христинівському районі Черкаської області, оскільки механізм повернення коштів передбачений наказом МФУ від 03.09.2013 № 787 «Про порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» (а.с. 82-84).

29.01.2018 ТОВ Укртрансдизель» звернулося до Управління Державної казначейської служби України у Христинівському районі Черкаської області з заявою про повернення коштів (а.с.85).

01.02.2018 Управління Державної казначейської служби України у Христинівському районі Черкаської області листом за № 03-37/133 повідомило, що відповідно до вимог наказу МФУ від 03.09.2013 № 787 «Про порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державних або місцевих бюджетів» (далі - Порядок), повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання за формою згідно додатку 1 до цього порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, які підтверджують перерахування коштів була повернута без виконання (а.с. 86).

ТОВ «Укртрансдизель» звернулось до відповідача з листом про отримання подання на повернення коштів згідно додатку 1 Порядку.

Відповідач листом від 26.02.2018 за № 911/09-25 відмовило Товариству в наданні подання про повернення коштів мотивуючи тим, що Управління Держпраці Черкаської області не уповноважене здійснювати контроль за правильністю та своєчасністю справляння до бюджету коштів (а.с.88)

Згідно з Положенням про Управління Держпраці, затвердженого наказом Держпраці від 04.02.2016 року № 8, Управління Держпраці у Черкаські області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та відповідно їй підпорядковується.

Відповідно до пп. 5 п. 4 Положення № 8, Управління Держпраці Черкаській області, згідно покладених на нього завдань, здійснює державніий нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичнії1-, особами, у тому числі, їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовуй найману працю.

Відповідно до внесених до ст. 259 Кодексу законів про працю України змін, Державна служба України з питань праці має реалізовувати державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. До набуття чинності постановою Кабінету Міністрів України про затвердження порядку проведення перевірок за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовуй: найману працю, діє Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затверджений наказом Мінсоцполітики від 02.07.2012 № 390, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.07.2012 за № 1291/21603.

Згідно п. 2 Порядку № 390 право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці (далі - інспектор).

Відповідно до п. 4 Порядку № 390 інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку.

Відповідно до абз. 4 п. З Порядку № 390 позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу приписів статей 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Стаття 56 Конституції України проголошує право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відшкодування майнової шкоди за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди втілено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 Цивільного кодексу України. За приписами зазначеної норми майнова шкода, завдана неправомірними діями майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Наведена стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення. При цьому, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідно статті 1173 Цивільного кодексу України, шкода, завдана юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні ним своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цього органу.

Крім того згідно зі статтею 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цієї особи.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Предметом спору у справі є відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням органу державної влади, в даному випадку це постанова Управління Держпраці у Черкаській області № 23-22-18/0175-125 від 15.03.2017 про накладення на ТОВ «Укртрансдизель» штрафу.

Суд враховує, що відповідно до приписів ст. 19 Конституції України органи влади можуть діяти лише у спосіб, визначений Законом.

Таким чином, на відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювана шкоди), спеціальні норми статей 1173, 1174 Цивільного кодексу України допускають можливість відшкодування шкоди незалежно від вини органу державної влади та його посадової або службової особи.

За таких обставин, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього органу чи його посадових або службових осіб, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. При цьому, неправомірність рішення, дій або бездіяльності органу державної влади (його посадових чи службових осіб) має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиційне значення для справи про відшкодування шкоди.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 26.06.2017 у справі № 823/689/17 було встановлено відсутність порушень з боку ТОВ «Укртрансдизель» вимог ч. 5 ст. 119 КЗпПУ та ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про військовий обов'язок та військову службу», що й стало підставою для визнання судом протиправною та скасування постанови № 23-22-18/0175-125 від 15.03.2017 про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд приходить до висновку, що вимоги позивача необхідно задовольнити та стягнути з відповідача заподіяну позивачу шкоду у розмірі 35460 грн.

Щодо заявленої позивачем вимоги про відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 10560 грн., суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. ст. 16, 58 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, представником у суді може бути адвокат.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підставі п. 4 статті 129 ГПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як на підставу понесених судових витрат позивач послався на договір про надання професійної правничої допомоги від 01.03.2018 укладений позивачем з адвокатом ОСОБА_1 (а.с. 68-69), акт прийому - передачі виконаних робіт від 18.04.2018 (а.с. 72), платіжне доручення № 576 від 18.04.2018 на суму 5 000 грн. (а.с. 32).

Таким чином, позивач належними доказами довів, що поніс витрати лише в розмірі 5 000 грн. на професійну правничу допомогу у звязку із даною справою, а не орієнтовно вказаних у позовній заяві 10560 грн..

Отже, до стягненню з відповідача 1 на користь позивача підлягають доведені останнім належними доказами витрати в розмірі 5000 грн. на професійну правничу допомогу у звязку із даною справою, так як вказані витрати є судовими.

Відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача 1 в доход Державного бюджету України підлягає стягненню 1762 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Управління Держпраці у Черкаській області, бульвар Шевченка, 205, м. Черкаси, 18000, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Укртрансдизель, вул. Пушкіна, 2а, м. Христинівка, Черкаська область, 20000, - 35460 грн.

Стягнути з Управління Держпраці у Черкаській області, бульвар Шевченка, 205, м. Черкаси, 18000, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Укртрансдизель, вул. Пушкіна, 2а, м. Христинівка, Черкаська область, 20000, код ЄДРПОУ 00 судових витрат на правничу допомогу адвоката.

Стягнути з Управління Держпраці у Черкаській області, бульвар Шевченка, 205, м. Черкаси, 18000, код ЄДРПОУ 62 грн. судового збору для зарахування на рахунок №0001 одержувача - ГУК у м. Києва у Головному управлінні Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги на рішення, після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17.05.2018.

Суддя О.В. Чевгуз