РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року Справа № 903/14/18

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Грязнов В.В.

суддя Розізнана І.В.

при секретарі судового засідання Клімук Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення господарського суду Волинської області від 05.03.2018 року у справі №903/14/18 (суддя Шум М.С., повний текст рішення складено 16.03.2018 року)

за позовом 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Госпітальний менеджмент"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІРІЛІС"

до Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення

За участю представників сторін:

позивача 1- ОСОБА_1,

позивача 2 - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 05.03.2018 року у справі №903/14/18 позов задоволено. Визнано недійсним рішення Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №22 від 31.10.2017р. про порушення товариством з обмеженою відповідальністю "Госпітальний менеджмент" та товариством з обмеженою відповідальністю "Віріліс" законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

В обґрунтування рішення суд зазначив, зокрема, що в оскаржуваному рішенні адміністративної колегії АМК України не наведено доказів в підтвердження того, що між позивачем 1 та позивачем2 здійснювався обмін інформацією та даними щодо істотних умов здійснення господарської діяльності з таким рівнем деталізації, актуалізації, що сприяло координації конкурентної поведінки, не було прийнято до уваги численні економічні фактори, що впливають на визначення собівартості вказаних послуг, не доведено та не було належним чином проаналізовано формування ціни переліку зазначених послуг, розмір та порядок формування позивачем ціни на послуги.

Місцевий господарський суд також вказав, що відповідач в оскаржуваному рішенні територіального відділення АМК жодним чином не довів узгодження позивачем-1 та позивачем-2 своєї поведінки та змісту поданих ними пропозицій в процесі торгів з метою обмеження чи усунення конкуренції між ними, зокрема, і узгодження цінових пропозицій учасників, з огляду на те, що саме ціна була єдиним критерієм визначення переможця торгів. Таким чином, висновок відповідача про узгодження між позивачем-1 та позивачем-2 своєї поведінки під час участі у конкурсі є припущеннями, які відповідач виклав у стверджувальній формі, що ґрунтується на неповно з'ясованих обставинах справи та, що в силу приписів ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", є підставою для визнання недійсним оскаржуваного рішення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач Волинське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Волинської області від 05.03.2018 року у справі №903/14/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач, зокрема, зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги та не надано належної оцінки доказам, які були надані відповідачем на підтвердження наявності узгоджених дій між ТОВ "Віріліс" та ТОВ "Госпітальний менеджмент", спрямованих на досягнення перемоги ТОВ "Віріліс" у тендерних закупівлях послуг за бюджетні кошти. Зокрема, не взято до уваги, що згідно з реєстром замовник 22.12.2015 року отримав цінові пропозиції від ТОВ "Віріліс" о 9:50 год. (подано директором особисто) та від ТОВ "Госпітальний менеджмент" о 9:55 год. (спосіб подання пропозиції не зазначено). Також судом першої інстанції не взято до уваги, що документи щодо цінової пропозиції, надані позивачами, містили подібність у зовнішньому оформленні, структурі, текстовому змісті, допущених помилках. Господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення було взято до уваги доводи позивачів щодо наявності договірних відносин з ФОП ОСОБА_4 щодо надання послуг з підготовки цінових пропозицій та жодним чином не спростовано докази відповідача щодо ненадання ФОП ОСОБА_4 протягом 2015-2016 років послуг у галузі права. Також судом першої інстанції не враховано доводи відповідача про те, що при аналізі цінової політики ТОВ "Віріліс" під час участі у тендерах на закупівлю медичними установами м. Луцька послуг з прання та хімічного чищення виробів було встановлено застосування значно нижчих цін, ніж було запропоновано позивачем-2 для Нововолинської центральної міської лікарні при запиті цінових пропозицій 22.12.2015 року.

Враховуючи вищенаведене, апелянт вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, всупереч ст. ст. 2, 74, 86 ГПК України надано перевагу доказам ТОВ "Віріліс" та ТОВ "Госпітальний менеджмент" та не надано належної оцінки обставинам та доказам Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Позивачем-1, ТОВ "Госпітальний менеджмент", було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, зокрема, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Позивачем-2, ТОВ "Віріліс", також надано відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач-2 просить суд рішення господарського суду Волинської області від 05.03.2018 року у справі №903/14/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, відзиви на неї, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Частиною третьою статті 42 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист конкуренції у підприємницькій діяльності. Не допускаються зловживання монопольним становищем на ринку, неправомірне обмеження конкуренції та недобросовісна конкуренція.

Згідно із ч.ч.1, 6 ст.40 Господарського кодексу України державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом. Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Частиною 1 ст.48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладення штрафу тощо.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням адміністративної колегії Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 22 від 31 жовтня 2017 року по справі №06-17 визнано, що товариство з обмеженою відповідальністю "Віріліс" та товариство з обмеженою відповідальністю "Госпітальний менеджмент", вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 4 частини 2 статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів Запиту цінових пропозицій із закупівлі "Послуги щодо прання та хімічного чищення текстильних та хутряних виробів (прання медичної білизни" код 96.01.1 ДК 016:2010"), проведених 22.12.2015р. Нововолинською центральною міською лікарнею. За вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що вказане у пункті 1 резолютивної частини рішення, накладено на товариство з обмеженою відповідальністю "Віріліс" штраф у розмірі 40 000 грн. За вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що вказане у пункті 1 резолютивної частини рішення, накладено на товариство з обмеженою відповідальністю "Госпітальний менеджмент" штраф у розмірі 20 000 грн. (а.с. 4-17).

07.11.2017р. позивач-1 та 03.11.2017р. позивач-2 отримали відповідне рішення Антимонопольного комітету України від 31.10.2017р. за №22, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 21).

У рішенні №22 від 31.10.2017р. адміністративною колегією Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України встановлено наступні обставини.

07.12.2015 року на засіданні комітету з конкурсних торгів Нововолинської центральної міської лікарні (надалі - Лікарня), було вирішено провести процедуру запиту цінових пропозицій відповідно до Закону України "Про здійснення державних закупівель".

07.12.2015 року, на офіційному веб-порталі "Державні закупівлі" оприлюднена інформація про Запит цінових пропозицій щодо предмета закупівлі "Послуги щодо прання та хімічного чищення текстильних і хутряних виробів (прання медичної білизни) код 96.01.1 ДК 016:2010" (надалі - Запит ЦП). Очікувана вартість закупівлі становила 410 000,00 (чотириста десять тисяч) грн. Кінцевим строком для подання цінових пропозицій було визначено 22.12.2015 року до 10.00 години.

Згідно з реєстром 22.12.2015 року Лікарнею отримано цінові пропозиції від ТОВ "Госпітальний менеджмент" (позивач-1) та ТОВ "Віріліс" (позивача2), а саме запропоновано наступні ціни: позивачем-2 запропоновано 405 000,00 грн., позивачем - 1 запропоновано 408 000,00 грн.

Проведення оцінки цінових пропозицій Запиту цінових пропозицій, згідно протоколу від 24.12.2015 року, відбулось 24.12.2015 року oб ll:00 год.

За результатами проведеного Запиту цінових пропозицій переможцем визнано - ТОВ "Віріліс", пропозиція якого була визначена найбільш економічно вигідною.

Між Лікарнею та переможцем укладено договір про надання послуг за державні кошти № 03/2016 від 05.01.2016 року. Загальна сума договору становила 405000,00 грн., вартість прання 1 кг білизни склала 13,50 грн./кг.

Як свідчення узгодженої поведінки між учасниками під час підготовки участі в торгах, в рішенні відділення АМК №22 від 31.10.2017 року зазначено, зокрема, про те, що документи, які були надані ТОВ "Віріліс" та ТОВ "Госпітальний менеджмент" у складі цінових пропозицій замовнику мали однакову подібність у зовнішньому оформленні, структурі, текстовому змісті, допущених помилках.

Окрім того, як свідчення про обмін інформацією між учасниками і, як наслідок, узгодження поведінки під час підготовки та участі в Запиті цінових пропозицій, в рішенні відділення АМК №22 від 31.10.2017 року зазначено, зокрема, про те, що у гарантійному листі ТОВ "Госпітальний менеджмент" на бланку учасника та за підписом керівника вказано, що гарантійний лист подається щодо відсутності підстав у ТОВ "Волиньфармімпекс" про відмову в участі у процедурі закупівлі згідно зі ст. Закону України "Про здійснення державних закупівель". Зазначене свідчить, що для ТОВ "Госпітальний менеджмент" гарантійний лист було створено на основі документу, що готувався ТОВ "Волиньфармімпекс", яке знаходиться у тривалих господарських відносинах з ТОВ "Віріліс".

Також, в рішенні відділення АМК №22 від 31.10.2017 року зазначено, що при аналізі цінової політики ТОВ "Віріліс" під час участі у тендерах на закупівлю медичними установами м. Луцька послуг з прання та хімічного чищення виробів було встановлено застосування значно нижчих цін, ніж було запропоновано позивачем-2 для Нововолинської центральної міської лікарні при запиті цінових пропозицій 22.12.2015 року.

Враховуючи в сукупності наведені обставини, адміністративна колегія Волинського обласного територіального відділенням АМК України дійшла висновку про наявність в діях ТОВ "Віріліс" та ТОВ "Госпітальний менеджмент" вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів Запиту цінових пропозицій та кваліфікувала вказані дії за п. 4 ч. 2 ст. 6, п.1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

За змістом статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон) економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Відповідно до пункту 1 статті 50 Закону порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, антиконкурентні узгоджені дії. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

При вирішенні спорів, пов'язаних з оцінкою дій чи бездіяльності суб'єктів господарювання як погодженої конкурентної поведінки, слід з'ясовувати та перевіряти належними засобами доказування фактичні обставини, пов'язані з наявністю або відсутністю безпосереднього впливу таких дій (бездіяльності) на умови виробництва, придбання чи реалізації певного товару, в тому числі на такі параметри ринку, як можливі обсяги реалізації, загальний рівень цін на ринку тощо.

Таким чином, кваліфікація дій суб'єктів господарювання як порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 6 та п. 1 ст. 50 зазначеного Закону, передбачає необхідність встановлення та доведення досягнення такими суб'єктами господарювання взаємної домовленості у формалізованому чи неформалізованому вигляді, предметом якої є недопущення, усунення чи обмеження конкуренції між ними у торгах, аукціоні, конкурсі, тендері тощо.

За змістом п. 32 ст. 1 Закону України "Про здійснення державних закупівель" (чинного на час виникнення спірних відносин) цінова пропозиція - пропозиція щодо предмета закупівлі або його частини (лота), яку учасник подає замовнику відповідно до запиту цінових пропозицій.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України "Про здійснення державних закупівель" (чинного на час виникнення спірних відносин) переможцем процедури запиту цінових пропозицій визнається учасник, який подав пропозицію, що відповідає вимогам замовника, зазначеним у запиті цінових пропозицій, та має найнижчу ціну.

Наведене дає підстави для висновку, що основним критерієм визначення переможця за процедурою Запиту цінових пропозицій є найбільш вигідна для замовника запропонована учасниками процедури ціна.

Як вбачається із матеріалів справи та змісту оскаржуваного рішення територіального відділення АМК, відповідно до протоколу розкриття пропозицій конкурсних торгів свої пропозиції подали ТОВ "Віріліс", який став переможцем торгів з ціновою пропозицією 405000,00 грн. та ТОВ "Госпітальний менеджмент" з ціновою пропозицією 408000,00 грн.

При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем як в оскаржуваному рішенні територіального відділення АМК №22 від 31.10.2017 року, так і впродовж розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції не було доведено в установлений законом спосіб факту узгодження позивачем-1 та позивачем-2 саме встановлення чи визначення вигідної для учасників ціни при поданні запиту цінових пропозицій, що могло б призвести до спотворення результатів закупівлі послуг. Відтак, можливість замовника обрати найбільш економічно вигідну пропозицію за ціновим критерієм не була жодним чином обмежена, що спростовує доводи апеляційної скарги у відповідній частині.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в частині визначення, як підстави для висновку в узгодженості дій позивачів обставини, щодо подання ТОВ "Віріліс" пропозицій конкурсних торгів о 9.50 год., а ТОВ "Госпітальний менеджмент" о 9.55 год., слід зазначити, що пропозиції учасників процедури Запиту цінових пропозицій були подані окремо із різницею в 5 хвилин та в межах встановленого для цього замовником часу, що підтверджується реєстром замовника від 22.12.2015 року.

При цьому як вірно встановлено судом першої інстанції, доказів в підтвердження узгодження представниками товариств дати та часу подання пропозицій конкурсних торгів чи інших доказів в підтвердження узгодженості дій позивачів суду не надано.

За даних обставин справи, саме лише твердження апелянта про те, що факт подачі цінових пропозиції позивачами з різницею в 5 хвилин та не зазначення в реєстрі замовника ким саме було подано цінову пропозицію ТОВ "Госпітальний менеджмент", що на думку відповідача свідчить про узгодженість дій позивачів, не може бути достатніми доказом, в розумінні ст. 79 ГПК України, на підтвердження дійсної наявності узгодження дій між позивачем 1 та позивачем2 при поданні цінових пропозицій.

Доводи апеляційної скарги щодо ненадання ФОП ОСОБА_4 протягом 2015-2016 років позивачам послуг у галузі права, які на думку апелянта підтверджуються довідками податкового органу про відсутність звітування ФОП ОСОБА_4 про отримання доходів від надання юридичних послуг за період 2015-1016 років, не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, при підготовці документів для участі в процедурі торгів позивачем -ТОВ "Госпітальний менеджмент", на підставі заключного договору про надання юридичних послуг від 16.12.2015 року, залучалась фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (а.с. 22-24).

Згідно договору про надання юридичних послуг від 01.10.2015 року (а.с. 26), позивачу - ТОВ "Віріліс", також надавались юридичні послуги ФОП ОСОБА_4, зокрема, з підготовки та правильного оформлення документів.

При цьому доказів визнання вказаних договірів недійсними суду апеляційної інстанції надано не було.

Таким чином, вказані договори свідчать про наявність договірних відносин між ТОВ "Госпітальний менеджмент" та ФОП ОСОБА_4, а також про наявність договірних відносин між ТОВ "Віріліс" та ФОП ОСОБА_4 щодо надання юридичних послуг, зокрема, і в частині підготовки та належного оформлення документів для участі в процедурі Запиту цінових пропозицій.

Натомість факт відсутності чи невчасного звітування ФОП ОСОБА_4 про отримання доходів від надання юридичних послуг за період 2015-1016 років перед податковими органами, може свідчити лише про порушення відповідною особою податкового законодавства, однак наведене не може бути достатнім та допустимим доказом на підтвердження відсутності договірних відносин між ФОП ОСОБА_4В та позивачами у справі, на що як на доказ помилково посилається апелянт.

Твердження апеляційної скарги про те, що доказами узгодженої поведінки між учасниками під час підготовки участі в процедурі Запиту цінових пропозицій є схожість документів, які були надані ТОВ "Віріліс" та ТОВ "Госпітальний менеджмент" у складі цінових пропозицій замовнику, зокрема, доводи, що вказані документи на думку відповідача мали однакову подібність у зовнішньому оформленні, структурі, текстовому змісті, допущених помилках, оцінюються судом апеляційної інстанції критично, оскільки, без документального обґрунтування наведених у рішенні територіального відділення АМК висновків, побудованих на припущеннях, що не підтверджені відповідними первинними документами та іншими належними доказами, такі висновки адміністративної колегії ґрунтуються на неузгодженостях та "ймовірних припущеннях", відтак не є належними та допустимими доказами в підтвердження висновку про погодження своєї поведінки учасниками процедури Запиту цінових пропозицій, що вірно було враховано судом першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення.

Таким чином, сама лише наявність формальних зовнішніх ознак (як подібність в оформленні документів чи наявність господарських зв'язків між учасниками закупівлі) без доведення у передбаченому законом порядку факту узгодження учасниками змісту поданих ними цінових пропозицій для участі в закупівлі послуг та спотворення внаслідок такого узгодження результатів процедури закупівлі послуг, не може бути підставою для кваліфікації дій позивачів як антиконкурентних узгоджених дій.

Аналогічна правова позиція викладена у п.8.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства (із змінами та доповненнями)", що ознаки схожості в діях (бездіяльності) суб'єктів господарювання не є єдиним достатнім доказом наявності попередньої змови (антиконкурентних узгоджених дій); антиконкурентна узгоджена поведінка підлягає встановленню та доведенню із зазначенням відповідних доказів у рішенні органу Антимонопольного комітету України; при цьому схожість має бути саме результатом узгодженості конкурентної поведінки, а не виявлятися у простому співпадінні дій суб'єктів господарювання, зумовленим специфікою відповідного товарного ринку; при цьому саме орган Антимонопольного комітету України має довести безпідставність посилання заінтересованої особи на інші чинники, що можуть позначатися на поведінці суб'єкта господарювання.

Частиною першою статті 59 Закону встановлено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи відповідача та апелянта у справі про узгодження між позивачем-1 та позивачем-2 своєї поведінки під час участі в процедурі Запиту цінових пропозицій є припущеннями, які відповідач виклав у стверджувальній формі, що ґрунтується на неповно з'ясованих обставинах справи та не доведений наявними в матеріалах справи доказами, що в силу приписів ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", є підставою для визнання недійсним оскаржуваного рішення територіального відділення АМК №22 від 31.10.2017 року.

Правова позиція Вищого господарського суду України у подібних правовідносинах викладена, зокрема, у постанові від 11.02.2014 р. у справі №917/856/13, відповідно до якої ВГСУ зазначив, що в даному випадку негативним наслідком має бути сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами). При цьому саме відповідні докази такого спотворення підлягали дослідженню та оцінці судом. Для визначення дійсного правового змісту антиконкуретних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, правове значення має фактична відсутність конкурсу внаслідок узгодження конкурсантами відповідної поведінки.

Аналогічна позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 20.08.2014р. у справі №922/597/14 та від 03.02.2015 р. у справі №924/814/14.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, матеріали справи, докази наявні в матеріалах справи в їх сукупності, надані пояснення учасників судового процесу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ТОВ "Госпітальний менеджмент" та ТОВ "Віріліс" до Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення №22 від 31.10.2017р. підлягають задоволенню.

При цьому, судом апеляційної інстанції було встановлено, до наведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на помилковому тлумаченні скаржником норм матеріального права та зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Волинської області від 05.03.2018 року у справі №903/14/18 залишити без змін, апеляційну скаргу Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складений "31" травня 2018 р.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.