КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2018 р. Справа№ 910/19722/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Алданової С.О.

при секретарі Позюбан А.С.

за участю представників

від позивача: не з»явились

від відповідача: 1) не з»явились

2) не з»явились

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2018 р.

у справі № 910/19722/17 (суддя Баранов Д.О.)

за позовом ОСОБА_2

до 1) ОСОБА_3,

2)Товариства з обмеженою відповідальністю

"Проектний інститут "Спецавтоматика",

про відсутність права здійснювати повноваження одноосібного виконавчого органу, припинення здійснення повноважень одноосібного виконавчого органу

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектний інститут "Спецавтоматика" про відсутність права здійснювати повноваження одноосібного виконавчого органу, припинення здійснення повноважень одноосібного виконавчого органу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектний інститут "Спецавтоматика", станом на 31.10.2017, особою, яка обирається до органу управління юридичної особи та уповноважена представляти юридичну особу є ОСОБА_3, з 03.05.2012 - керівник. ОСОБА_3 є учасником Товариства з часткою у статутному капіталі Товариства, розміром 6, 32% (відповідно розмір вкладу до статутного капіталу 5 500 грн). Реєстраційна справа Товариства не містить протоколу рішення загальних зборів Товариства про обрання ОСОБА_3 до органу управління Товариства, а також, як стверджує позивач, Товариством не приймалось рішення про створення одноособового виконавчого органу директора та обрання директора Товариства.А отже, виконання ОСОБА_3 повноважень одноособового органу Товариства та здійснення нею дій від імені Товариства є безпідставним, та як вказує позивач, порушує його корпоративне право та інтерес бути обраним до такого органу. позивач зазначає, що не існує наказу про призначення ОСОБА_3 директором Товариства, заробітна платня їй, як директору не визначалась, не нараховувалась, не виплачувалась та нею не отримувалась, в штатному розписі вона не числилась, в Пенсійний фонд звітність про заробітну платню, як директор, не подавала. В трудовій книжці ОСОБА_3 відмітки про виконання повноважень директора Товариства з 2012 по 2017 роки немає. Позивач стверджує, що ОСОБА_3 одноосібно керує Товариством і називає себе генеральним директором Товариства, що протирічить ст. 62 Закону України "Про господарсьькі товариства".А також, вказуючи при цьому, що здійснюючи повноваження керівника Товариства, ОСОБА_3 з 2012 року і до середини 2016 року загальні збори Товариства не скликала та не проводила, у зв'язку з чим, ОСОБА_2 не мав змоги звернутися до загальних зборів з питанням обрання директора Товариства увідповідності до ст. 62 Закону України "Про господарські товариства".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.03.2018 р. у справі № 910/19722/17 провадження в частині позовних вимог заявлених до ОСОБА_3 - закрито. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2018р. у справі № 910/19722/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального та матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2018 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), Алданова С.О., Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Господарського суду м. Києва від 21.03.2018 р. у справі № 910/19722/17 та призначено справу до розгляду на 22.05.2018р.

Встановлено, що в судове засідання 22.05.2018р. представники позивача відповідача 2 та 1 не з»явились, але останнім 18.05.2018р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача-1 надійшло клопотання в якому просить суд відкласти розгляд справи у зв»язку тим, що ухвалу про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 було отримано лише 14.05.2018р., а саму апеляційну скаргу з додатками ним не було отримано, а також надати можливість підготуватись до розгляду скарги за участю адвоката Пащенко В.П., який знаходиться на лікуванні.

Розглянувши вказане клопотання у судовому засіданні судова колегія дійшла висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов'язок суду відкласти апеляційний розгляд справи. За висновками суду неявка представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Пункт 6 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що спори, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі спори між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів, а також спори, що виникають з правочинів щодо корпоративних прав (крім акцій) в юридичній особі, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про господарські товариства" господарськими товариствами визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належить, зокрема, товариство з обмеженою відповідальністю.

Товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами (ст. 50 Закону України "Про господарські товариства").

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про господарські товариства", установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут.

24.05.2012 відбулись загальні збори Закритого акціонерного товариства "Проектний інститут "Спецавтоматика", на яких було прийнято рішення, що оформлено протоколом № 1 від 03.05.2012 про створення Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектний інститут "Спецавтоматика" та затверджено Статут цього товариства, державним реєстратором Солом'янського району міста Києва проведено державну реєстрацію створення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектний інститут "Спецавтоматика", номер запису 0022545.

Так, відповідно до п. 1.2. Статуту, учасниками Товариства, що заснували юридичну особу є 42 особи, частки яких в статутному капіталі даного Товариства вказані в Статуті.

ОСОБА_2 є учасником Товариство з обмеженою відповідальністю "Проектний інститут "Спецавтоматика" і відповідно до п. 7.1 Статуту Товариства володіє часткою у статутному капіталі товариства розміром 5, 57%.

Згідно п. 2.1. Статуту вказано, що мета створення та діяльності Товариства є максимальне задоволення потреб населення, держави, підприємств, установ та організацій в товарах, роботах та послугах шляхом виробництва продукції, виконання робіт, надання послуг та заняття торгівельною діяльністю, створення нових робочих місць та отримання системного прибутку.

Відповідно до п. 8.1. Статуту учасниками Товариства можуть бути юридичні та фізичні особи.

Загальні збори учасників Товариства є вищим органом Товариства, який складається з учасників або призначених ними представників (п. 9.1. Статуту).

Пунктом 9.5. Статуту передбачено, що загальні збори учасників Товариства обирають Голову загальних зборів учасників Товариства, яким не може бути Генеральний директор Товариства.

Відповідно до п. 9.7. до компетенції зборів учасників Товариства належить, зокрема:

- внесення змін та/або доповнень до статуту Товариства, у тому числі зміна розміру його статутного капіталу;

- утворення та відкликання виконавчого органу Товариства, яким є Генеральний директор Товариства, та інших органів Товариства;

- прийняття рішення про обрання уповноваженої особи учасників для представлення інтересів учасників у випадках, передбачених законом;

- визначення умов оплати праці посадових осіб органів управління Товариства, його дочірніх підприємств, філій та представництв, інших структурних підрозділів, тощо.

Загальні збори учасників Товариства вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники Учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів (п. 9.10. Статуту).

Пунктом 9.13. Статуту передбачено, загальні збори учасників Товариства скликаються не рідше одного разу на рік.

Відповідно до п.п. 9.14.4. на вимогу учасників Товариства, що володіють у сукупності не менш як 10 відсотками голосів в будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності Товариства. Якщо протягом 25 днів Голова загальних зборів учасників Товариства не виконав вищезазначених вимог, ініціатори скликання загальних зборів учасників Товариства вправі самі скликати загальні збори учасників Товариства.

Судом встановлено, що 19.01.2016, група учасників Товариства, що володіють у сукупності 22% голосів, звернулась до Товариства із заявою вих. 1/1 з вимогою скликати загальні збори Товариства, в тому числі з питанням переобрання генерального директора.

Листом від 08.02.2016 за вих. № 1/9 повідомлено про неможливість Товариством скликати загальні збори, у зв'язку із скрутним фінансово-економічним станом, та як наслідок неможливістю повноцінного опалення приміщення інституту. А також про те, що про проведення чергових зборів групу учасників буде повідомлено згідно вимог чинного законодавства та Статуту Товариства та пропозиції щодо порядку денного будуть враховані.

Як вказує позивач, оскільки Товариство проігнорувало вимогу групи учасників, у них виникло право на скликання загальних зборів Товариства.

15.06.2016 були розіслані повідомлення про проведення загальних зборів Товариства 19.07.2016, з питанням переобрання генерального директора, що підтверджується фіскальним чеком, списком № 946 згрупованих поштових відправлень листів цінних пріоритетних та описами вкладень у ці листи.

19.07.2016 загальні збори не відбулися, внаслідок відсутності кворуму, ОСОБА_3 на збори не з'явилась.

03.08.2016 були розіслані повторно повідомлення про проведення загальних зборів Товариства 06.09.2016 року, з питанням переобрання генерального директора, що підтверджується фіскальним чеком, списком № 1234 згрупованих поштових відправлень листів цінних пріоритетних та описами вкладень в дані листи.

06.09.2016 загальні збори знову не відбулися, внаслідок відсутності кворуму, ОСОБА_3 на збори не з'явилась.

31.10.2016 були розіслані втретє повідомлення про проведення загальних зборів Товариства 06.12.2016, з питанням у порядку денному про переобрання генерального директора, що підтверджується фіскальним чеком, списком № 1789 згрупованих поштових відправлень листів з описами вкладень у дані листи.

06.12.2016 загальні збори не відбулися, внаслідок відсутності кворуму, ОСОБА_3 на збори не з'явилась.

Позивач вказує на те, що він не може у звичайному порядку, через скликання зборів та внесення змін до статуту, усунути порушення закону, що створене в Товаристві, а також тривалий час не може скористатися своїми корпоративними правами на управління Товариством, зокрема, обирати законний виконавчий орган Товариства, що утворений відповідно до законодавства України та бути обраним за законного виконавчого органу Товариства.

Відповідач-2 звертає увагу суду на те, що ОСОБА_2 не добросовісно користується своїми правами учасника Товариства, позивач безкоштовно користувався на протязі багатьох років приміщенням підприємства розміром 100 кв.м., яке використовував у своїй комерційній діяльності. Коли використання приміщення позивачу було заборонено, він вирішив помститися підприємству, подаючи різні позови, та як про це вказує ОСОБА_3, ОСОБА_2 своїми діями заблокував діяльність підприємства, яке на сьогодні знаходиться у скрутному становищі, всі учасники і працівники Товариства звільнені, а на господарських началах працював тільки Генеральний директор - ОСОБА_3. В липні 2017 відбулась крадіжка цілого ряду документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектний інститут "Спецавтоматика", підтвердженням даного факту є довідка з Управління поліції Солом'янського району м. Києва, на даний час відновлюються ці документи, у зв'язку з чим не можуть бути надані до суду. ОСОБА_3 разом із усіма учасниками Товариства в 2015 році звільнилась у зв'язку з виходом на пенсію, але так, як до даного часу у Товаристві не було проведено ні одних загальних зборів, на яких можна було б обрати Генерального директора чи Директора, змінити Статут в частині призначення і компетенції виконавчого органу для оперативного управління і збереження майна Товариства в 2015 році ОСОБА_3 продовжила свою діяльність на громадських началах.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.11.2017 у справі № 910/10759/17 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектний інститут "Спецавтоматика" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання статуту частково недійсним та зобов'язання вчинити дії, було частково задоволено позов та визнано недійсними положення пункту 10.1, пункту 10.4, пункту 10.6, першого речення пункту 10.3.: "Генеральний директор Товариства діє на підставі даного Статуту." Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектний інститут "Спецавтоматика"; в іншій частині позову про зобов'язання Товариства привести дані пункти у відповідність із Заковом України "Про господарські товариства" було відмовлено.

У зв'язку із вступом в законну силу рішення Господарського суду міста Києва про визнання частково недійсним пунктів Статуту Товариства в частині компетенції виконавчого органу "Генерального директора" наказом № 4-ВК звільнено ОСОБА_3 з посади Генерального директора за власним бажанням.

Позивач вважає, що лише загальні збори визначають кого обирати у виконавчий орган та встановлюють компетенцію такого органу, а також здійснюють відкликання членів виконавчого органу. Виконавчий орган не може самостворюватись без рішення членів загальний зборів, як і не може сам звільнити себе чи своїх членів від виконання своїх обов'язків та повноважень.

В грудні 2017 відбулись загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектний інститут "Спецавтоматика" на яких було прийнято рішення про відкликання Генерального директора ОСОБА_3, та про обрання директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектний інститут "Спецавтоматика" ОСОБА_7 на громадських засадах, що підтверджується протоколом засідання зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектний інститут "Спецавтоматика" № 3 від 12.12.2017.

Як було встановлено судом, рішенням Господарського суду міста Києва від 16.11.2017 у справі № 910/10759/17, що набрало законної сили, визнано недійсними положення пункту 10.1, пункту 10.4, пункту 10.6, першого речення пункту 10.3.: "Генеральний директор Товариства діє на підставі даного Статуту.". Беручи до уваги, що наказом № 4-ВК від 23.11.2017 звільнено ОСОБА_3 з посади Генерального директора за власним бажанням, а також враховуючи, той факт, що директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектний інститут "Спецавтоматика" обрано ОСОБА_7 на громадських засадах, що підтверджується наявним в матеріалах справи протоколом засідання зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектний інститут "Спецавтоматика" № 3 від 12.12.2017, за таких підстав позивачем не надано суду належних та допустимих доказів у розумінні ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України наявності зазначених в позові обставин.

Приписи п. 3 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України закріплюють, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Вимоги до ОСОБА_3 в контексті поданого позивачем позову були заявлені саме, як до фізичної особи, а не як до учасника товариства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що Господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що провадження в частині заявлених вимог до ОСОБА_3 саме, як до фізичної особи підлягають закриттю, з огляду на те, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2018р. у справі № 910/19722/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2018р. у справі № 910/19722/17 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/19722/17 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 24.05.2018р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

С.О. Алданова