РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.05.2018Справа № 910/3579/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши матеріали господарської справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон-Прилад"

до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 18 204,98 грн.

за участю представників учасників справи:

позивача: не з'явились

відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еталон-прилад" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 18 204,98 грн., у тому числі: 15 636, 00 грн. - основного боргу, 505, 06 - 3 % річних та 2 063, 92 грн. - інфляційні втрати.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином виконує зобов'язання за договором на постачання товару № 53-123-04-17-03050 від 13.01.2017.

Згідно з пунктом 1 частини п'ятої статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною першою статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/3579/18. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 24.04.2018.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 23.04.2018 представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, яке ухвалою суду від 24.04.2018 задоволено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 розгляд справи відкладено до 29.05.2018.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 14.05.2018 представник відповідача подав письмовий відзив, в якому проти позову заперечував, зазначивши про те, що зобов'язання відповідача за договором припинено шляхом здійснення заліку взаємних однорідних вимог відповідно до його заяви № 51/7167 від 22.05.2017.

Позивач, 23.05.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) подав письмову заяву, в якій зазначив про те, що заява про припинення зобов'язань заліком взаємних однорідних вимог № 51/7167 від 22.05.2017 не відповідає вимогам пункту 1 статті 203 Цивільного кодексу України, оскільки вимоги не є однорідними.

У частині восьмій статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

У судове засідання 29.05.2018 представник позивача не з`явився, однак 23.05.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) подав заяву про розгляд справи без його участі.

Оскільки участь у судовому засіданні є процесуальним правом сторони, суд задовольняє клопотання позивача про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання 29.05.2018 повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Еталон-прилад" (позивач) та державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (відповідач) 13.01.2017 укладено договір № 53-123-04-17-03050, відповідно до якого позивач зобов'язався передати відповідачу, а останній прийняти та сплатити грошові кошти за модулі до фільтрів та теплолічильник ультразвуковий, прилади для вимірювання витрати рідин і газів у кількості, асортименті і цінами, зазначеним у специфікації № 1, яка є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України та статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до пункту 2.1 договору загальна вартість товару склала 15 636, 00 грн.

Строк дії договору сторони встановили з дати його реєстрації в ДП «НАЕК» «Енергоатом» до 31.12.2017 (пункти 12.1-12.2).

На виконання умов договору № 53-123-04-17-03050 від 13.01.2017 позивач 23.01.2017 поставив, а відповідач прийняв модуль глибокого очищення В510-02 до фільтру для очищення питної води аквафор в кількості 3 одиниці, модуль попередньої очистки В510-03 до фільтру очищення питної води Аквафор в кількості 3 одиниці та теплолічильник Sharky 775/15-1,5 загальною вартістю 15 636, 00 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000043 від 23.01.2017, податковою накладною № 43 від 23.01.2017, яка містить електронний цифровий підпис, копії яких долучено до матеріалів справи, а оригінали оглянуто у судовому засіданні.

За умовами пункту 3.2 договору № 53-123-04-17-03050 від 13.01.2017 одночасно з товаром позивач надає відповідачу товарну накладну, податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних, шляхом направлення її на електронну адресу відповідача. Разом з податковою накладною позивач надає відповідачу електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН та документ, підтверджуючий якість товару.

Пунктом 2.2 договору № 53-123-04-17-03050 від 13.01.2017 передбачено, що оплата за даним договором відбувається на протязі 30 днів після постачання товару згідно специфікації № 1 та виконання умов пункту 3.2 договору.

Втім, всупереч умов договору № 53-123-04-17-03050, відповідач не сплатив вартість отриманого товару, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 15 636, 00 грн., яку позивач просить суд стягнути в судовому порядку.

Відповідач у письмовому відзиві заперечував проти існування заборгованості за договором № 53-123-04-17-03050, зазначаючи про те, що його зобов'язання припинено шляхом здійснення заліку взаємних однорідних вимог відповідно до заяви № 51/7167 від 22.05.2017.

В поданій відповідачем заяві № 51/7167 від 22.05.2017 зазначено про те, що відокремлений підрозділ «Южно-Українська АЕС» має право вимоги до ТОВ «Еталон-Прилад» про перерахування грошових коштів у розмірі 52 642, 24 грн. згідно рішення Господарського суду Харківської області від 10.04.2017 у справі № 922/979/17.

Відповідно до статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Тобто, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому). Допускаються випадки, так званого часткового зарахування, коли одне зобов'язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов'язання. В такому випадку зобов'язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

При цьому, з аналізу норм чинного законодавства вбачається, що вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними; 3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Наслідком здійснення такого правочину є припинення як обов'язку заявника перед адресатом, так і обов'язку адресата перед заявником з моменту здійснення заяви про зарахування, що зумовлює необхідність визначення заявником тих вимог до нього, які відповідають вказаним вище умовам.

При цьому, характер зобов'язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення. Зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом.

Однак, з долученої відповідачем до письмового відзиву заяви, не можливо встановити та не вбачається, що вимоги є зустрічними чи однорідними, не визначено зобов'язання, що підлягає зарахуванню.

Беручи до уваги вищенаведене, посилання відповідача, викладені в письмовому відзиві щодо припинення його зобов'язання шляхом здійснення заліку взаємних однорідних вимог до уваги судом не приймається.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Оскільки факт поставки товару позивачем та отримання його відповідачем підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, встановлений строк остаточного розрахунку сплинув, а доказів оплати вартості товару суду не надано, позовна вимога про стягнення з відповідача 15 636, 00 грн. основного боргу підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги, що втрати, пов'язані з інфляційними процесами в державі за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три відсотки річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, суд вважає, що зазначені позовні вимоги є правомірними та обгрунтованими.

З урахуванням наведеного, вимоги про стягнення 3 % річних у розмірі 505, 06 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2 063, 92 грн. (період з 23.02.2017 по 23.03.2018) є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 126, 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон-Прилад" до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 18 204,98 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, б. 3, ідентифікаційний код 24584661) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон-Прилад" (61045, Харківська область, м. Харків, Дзержинський район, вул. Клочківська, будинок 295, ідентифікаційний код 31342156) 15 636 (п'ятнадцять тисяч шістсот тридцять шість) грн. 00 коп. - основного боргу, 505 (п'ятсот п'ять) грн. 06 коп. - 3 % річних, 2 063 (дві тисячі шістдесят три) грн. 92 коп. - інфляційні втрати та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено: 31.05.2018.

Суддя ОСОБА_1