УХВАЛА

18 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/6606/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю.Я. - головуючого, Дроботової Т.Б., Пількова К.М.

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.11.2017

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"

про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу в сумі 68 930, 04 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 67 398,00 грн. плати за користування вагонами, 1 532,04 грн. збору за зберігання вантажу та 1600,00 грн. судового збору.

Приймаючи такі судові рішення, господарські суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що спір у даній справі виник у зв'язку з відмовою Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" сплатити нараховані йому Залізницею плату за користування вагонами та збору за зберігання вантажу. Також, судами встановлено, що відповідачем порушено положення п. 8 Договору про експлуатацію під'їзної колії ПАТ Південний ГЗК" та не дотримано вимог Інструкції "Про порядок користування пристроями маршрутно-релейної централізації станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці".

Водночас, судами встановлено, що відповідно до п. п. 2-4, 5, 6, 8, 9, 10, 12 "Правил користування вагонами і контейнерами", вагони, які затримані по наказах на станціях підходу та призначення з вини вантажовласника, знаходяться у нього в користуванні; плата за користування вагонами обчислюється за загальний час, який включає час затримки та час перебування вагонів у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

За висновками судів попередніх інстанцій, одночасне стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу передбачене положеннями п. 15 Договору № ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч/2013/у/ТО/1466 від 28.11.2013, відповідно до якого Власник колії сплачує залізниці плату за користування вагонами та плату за зберігання вантажів у вагонах - у разі їх затримки з вини Одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї ), згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України та Правилами зберігання вантажів.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 22.08.2018 та постановою апеляційного суду від 27.11.2017 у справі № 904/6606/17, Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося з касаційною скаргою про скасування оскаржених судових актів, з вимогою прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

При цьому, скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій пунктів 2, 8, 9, 10, 12 Правил користування вагонами та контейнерами, статей 41, 119, 121 Статуту залізниць України, статей 42, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній до 15.12.2017), статей 614, 936 Цивільного кодексу України та статей 306 Господарського кодексу України, щодо правомірності одночасного стягнення плати за користування вигонами та збору за зберігання вантажу.

Водночас, скаржник доводить, що затримка вагонів відбулась не з вини відповідача, а з вини позивача; наявність вини вантажовласника (яка не була доведена позивачем належними доказами) є обов'язковою умовою для нарахування плати за користування вагонами.

За твердженням скаржника, суди першої та апеляційної інстанцій, не врахувавши доводи відповідача та приписи статей 936 Цивільного кодексу України, статей 306 Господарського кодексу України, дійшли помилкового висновку щодо правомірності одночасного стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.03.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 у справі №904/6606/17. Крім цього, ухвалено здійснити перегляд рішення та постанови у письмовому провадженні.

Під час розгляду матеріалів справи і касаційної скарги встановлено, що спірним питанням у даній справі є правомірність одночасного нарахування позивачем плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, у визначених сумах, внаслідок затримки вагонів на коліях станції підходу до станції призначення; наявність вини відповідача, за відсутності в матеріалах справи доказів, які б підтверджували обставини щодо можливості відповідача прийняти спірні вагони.

Поряд з цим, в провадженні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду знаходиться справа № 904/7535/17 за касаційною скаргою ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.11.2017, де суди першої та апеляційної інстанцій, зокрема, дійшли висновку, щодо правомірності нарахування позивачем плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, внаслідок затримки вагонів на коліях станції підходу до станції призначення з вини відповідача, за відсутності в матеріалах справи доказів, які б підтверджували обставини щодо можливості відповідача прийняти спірні вагони.

Ухвалою колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.05.2018 справу № 904/7535/17 з розгляду касаційної скарги ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.11.2017 передано на розгляд Об'єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

При цьому, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, мотивуючи у вказаній ухвалі необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати при розгляді справ № 904/6517/17 та № 904/6066/17, зазначила таке.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 20.02.2018 у справі №904/12334/16 (головуючий суддя - Чумак Ю.Я., судді: Дроботова Т.Б., Пільков К.М.) і від 03.04.2018 у справі №904/11914/16 (головуючий суддя - Селіваненко В.П., судді: Булгакова І.В., Львов Б.Ю.) визнав правомірним одночасне стягнення плати за користування вагонами та зберігання вантажу.

Поряд з цим, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду постановою від 23.01.2018 (головуючий суддя - Пєсков В.Г., судді: Катеринчук Л.Й., Погребняк В.Я.) справу №904/6517/17 і постановою від 21.02.2018 (головуючий суддя - Жуков С.В., судді: Білоус В.В., Ткаченко Н.Г.) справу №904/6066/17 направив на новий розгляд до суду першої інстанції, з підстав не дослідження судами доводів та заперечень відповідача щодо неможливості одночасного нарахування та стягнення плати за користування вагонами та їх зберігання, оскільки це дії, які не можуть співпадати у часі, а також, порожні вагони не є вантажем.

На переконання колегії суддів Касаційного господарського суду (у справі № 904/7535/17), однакові предмет і підстави позову, а також фактичні обставини у справах №904/6517/17 і №904/6066/17 та №904/12334/16 і №904/11914/16 свідчать про відмінне застосування різними палатами Касаційного господарського суду одних і тих самих норм матеріального права (статей 46, 119 Статуту залізниць України, Правил зберігання вантажів, Правил користування вагонами і контейнерами, Правил розрахунків за перевезення вантажів, статті 1 Закону України "Про залізничний транспорт", статті 936 Цивільного кодексу України, статті 306 Господарського кодексу України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Тарифного керівництва №1) у подібних правовідносинах щодо стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, нарахованих у зв'язку з затримкою вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку, згідно з приписами пункту 11 частини 1 статті Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Як вбачається з викладеного вище, правовідносини у справі №904/7535/17 (передана на розгляд Об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду) та у даній справі №904/6606/17, за суб'єктним складом, підставою позовних вимог та сферою регулювання правовідносин, є подібними, відтак викладені у постанові Об'єднаної палати Касаційного господарського суду висновки з питання стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, нарахованих у зв'язку з затримкою вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення, будуть мати суттєве значення для вирішення спору у цій справі та єдності судової практики, враховуючи остаточність постанови Верховного Суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, дійшла висновку про необхідність зупинення касаційного провадження у справі №904/6606/17 за касаційною скаргою ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 до вирішення Об'єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 904/7535/17.

Керуючись пунктом 7 частини 1 статті 228, статтями 234, 302, 303, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити касаційне провадження у справі №904/6606/17 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 до вирішення Об'єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 904/7535/17 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.11.2017

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ю.Я. Чумак

Судді Т.Б. Дроботова

К.М. Пільков