ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/237/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовська Л.М., секретар судового засідання Михайлюк А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради

вул. Грушевського, буд. 21, м. Івано-Франківськ, 76004

до відповідача: Громадської організації "Миротворець Карпат"

АДРЕСА_1, 76018

про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості в сумі 3084,49 грн.

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - головний спеціаліст відділу представництва Департаменту правової політики Івано-Франківської міської ради, довіреність № 4/01-20/14в від 02.01.2018;

від відповідача: представник не з"явився;

Встановив: Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Громадської організації "Миротворець Карпат" про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості в сумі 3084,49 грн.

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору оренди нежитлових приміщень № ДО-3850 від 12.10.2016, а саме, несплатою орендної плати за користування нежитловими приміщеннями за весь термін дії договору, внаслідок чого виникла заборгованість з орендної плати в сумі 2656,79 грн., у зв"язку з чим позивачем нараховано до стягнення пеню в розмірі 232,97 грн., 3 % річних в розмірі 38,07 грн., інфляційні збитки в розмірі 156,66 грн. та неукладенням відповідачем договору страхування орендованих приміщень, що передбачено п. 4.3.7 Договору .

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 3084,49 грн. та розірвати договір оренди нежитлових приміщень № ДО-3850 від 12.10.2016 з посиланням на істотні порушення відповідачем умов договору.

В обгрунтування позовних вимог посилається на ст.ст. 1, 2 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 327, 509, 526, 530, 549, 611, 625, 651, 783 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 291 Господарського кодексу України, ст.ст. 18, 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Позиція відповідача.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи, повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 37); відзив на позов, будь-яких заперечень в спростування позовних вимог, доказів сплати заборгованості з орендної плати відповідачем суду не подано.

Обставини встановлені судом.

12 жовтня 2016 року між Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради (орендодавець) та Громадською організацією "Миротворець Карпат" (орендар) було укладено договір оренди нежитлових приміщень № ДО-3850 (надалі договір), згідно умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення площею 23,45 кв.м розташовані на першому поверсі в будинку за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Євгена Коновальця, 147, який перебуває на балансі комунального підприємства "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія"(далі - приміщення) (пункт 1.1 договору).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що орендна плата за орендовані Приміщення визначається на підставі "Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду об'єктів комунальної власності територіальної громади міста Івано-Франківська" від 27 квітня 2007 року із змінами та доповненнями (далі - Методика). Розрахунок орендної плати зазначено в додатку до цього Договору.

Додаток до договору оренди нежитлових приміщень № ДО-3850 від 12 жовтня 2016 року наявний в матеріалах справи (а.с. 14).

Згідно п. 3.2 договору місячний розмір орендної плати, яку повинен сплачувати Орендар на дату укладення цього Договору, визначений згідно з додатком становить 142,38 грн., крім того ПДВ - 28,48 грн. Місячний розмір орендної плати, яку повинен сплачувати Орендар за кожний наступний місяць оренди, визначається шляхом здійснення у встановленому чинним законодавством порядком коригування місячної орендної плати за попередній місяць оренди на індекс інфляції за поточний місяць оренди.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що орендна плата за орендовані приміщення оплачується Орендарем у грошовій формі щомісячно. Орендна плата за звітний місяць, визначена згідно з п. 3.2 цього Договору, перераховується з рахунку Орендаря на розрахунковий рахунок управління державної казначейської служби України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, в термін до 20 числа місяця, що слідує за звітним місяцем, або на інший рахунок, повідомлений письмово Орендодавцем Орендарю не пізніше ніж за десять календарних днів до дати сплати чергового платежу.

Нежитлові приміщення, розташовані в будинку за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Євгена Коновальця, 147 передані орендарю 12 жовтня 2016 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання-передачі в оренду (а.с. 15).

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується наявність заборгованості відповідача з оплати за оренду нежитлових приміщень, у розмірі 2656,79 грн. за період з з 01.12.2016 по 31.12.2017.

Згідно пункту 4.3.7 Договору, Орендар зобов"язався протягом місяця, після реєстрації цього Договору, застрахувати за власні кошти на користь балансоутримувача Приміщення на весь термін дії договору від страхових ризиків: вогняні ризики (пожежа, вибух газу); стихійні лиха (град, снігопад, злива, землетрус, просадка грунту); вплив води (аварія водопровідної, каналізаційної, опалювальної системи); протиправні дії третіх осіб (вандалізм, підпал, підрив); зіткнення (наїзд) техніки або транспортних засобів і надати Орендодавцю копії страхового полісу і платіжного доручення. Постійно поновлювати договір страхування таким чином, щоб увесь строк оренди майно було застрахованим.

Департамент комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради звертався до відповідача з вимогою (вих.№ 498/34.3-02/20в від 12.06.2017; а.с. 28-29) про надання Орендодавцю копії договору страхування та платіжного доручення; проте вимога залишена без відповіді та задоволення.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення.

Згідно з частинами 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1, 6 статті 283 Господарського кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Оскільки, предметом оренди за даним договором є об'єкт комунальної власності то умови оренди, також регулюються і Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Частиною 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Також, частиною 3 ст. 285 Господарського кодексу України, передбачено, що орендар зобов'язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобовязання, а саме зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається що відповідач прийняті на себе договірні зобов"язання щодо орендної плати не виконав і допустив борг у ромірі 2656,79 грн.

За наведених обставин та правових норм суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, станом на день розгляду справи не подано будь-яких доказів оплати боргу по орендній платі, хоча відповідачу було надано можливість для подання заперечень.

З огляду на вищевикладене, вимога позивача про стягнення 2656,79 грн. боргу по орендній платі, за період з 01.12.2016 по 31.12.2017, обґрунтована та підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 232,97 грн., 3 % річних в розмірі 38,07 грн. та 156,66 грн. інфляційних збитків слід зазначити наступне.

Частиною першою статті 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним прав здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

В силу ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

З огляду на положення ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Пункт 6 ст.231 Господарського кодексу України визначає, що штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 3.4. Договору оренди сторони погодили, що на суму орендної плати, яку не вніс або несвоєчасно вніс Орендар, нараховується пеня відповідно до вимог п.5.1.1 цього Договору.

Пунктом п.5.1.1 договору оренди передбачено, що у за прострочення терміну сплати орендної плати або внесення орендної плати не в повному обсязі Орендар сплачує на рахунок Орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення терміну сплати, розрахованої за кожний день прострочення платежу від суми заборгованості, що склалася з дня виникнення заборгованості, включаючи день сплати заборгованості.

У разі прострочення сплати орендної плати або внесення її не в повному обсязі, крім нарахованої пені орендар сплачує також суму інфляції за період прострочення та 3% річних від простроченої суми.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом перевірено правильність нарахування позивачем пені, 3 % річних та інфляційних втрат; розрахунок позивача є вірним.

Зважаючи на прострочення виконання грошового зобов"язання, вимога позивача в частині стягнення пені в розмірі 232,97грн., 3 % річних в розмірі 38,07 грн., інфляційних збитків в розмірі 156,66 грн. обґрунтована та підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про розірвання договору оренди нежитлових приміщень суд дійшов висновку про наявність підстав для їх задоволення, враховуючи наступне.

Договором оренди нежитлових приміщень № ДО-3850 від 12.10.2016 передбачено, що договір оренди може бути розірваний достроково на вимогу однієї зі сторін за рішенням господарського суду в разі невиконання або неналежного виконання сторонами зобов"язань за цим Договором (п.6.3), в тому числі, якщо орендар не виконує умов договору оренди (п.6.3.2), орендар має заборгованість з орендної плати, що рівна або перевищує тримісячний розмір орендної плати за приміщення (п.6.3.4.).

Частиною 3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 1 частини 1 статті 611 ЦК України, встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Встановлені господарським судом при вирішенні спору істотні порушення відповідачем умов договору щодо своєчасного здійснення розрахунків по орендній платі та неукладення орендарем договору страхування майна, передбаченого п. 4.3.7 Договору, є підставою для розірвання договору оренди відповідно до ст. 651 ЦК України.

Згідно ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача. Керуючись ст.ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

позов Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до Громадської організації "Миротворець Карпат" про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості в сумі 3084,49 грн. задоволити .

Розірвати договір оренди нежитлових приміщень № ДО-3850 від 12.10.2016 укладений між Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради (вул. Грушевського, буд. 21, м. Івано-Франківськ, 76004; код 04054346)та Громадською організацією "Миротворець Карпат" (АДРЕСА_1, 76018; код 40010276).

Стягнути з Громадської організації "Миротворець Карпат", АДРЕСА_1, 76018 (код 40010276) на користь Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, вул. Грушевського, буд. 21, м. Івано-Франківськ, 76004

(код 04054346) - заборгованість з орендної плати за період з 01.12.2016 по 31.12.2017 в сумі 2656,79 (дві тисячі шістсот п'ятдесят шість гривень сімдесят дев'ять копійок), пеню за період з 21.06.2017 по 20.12.2017 в розмірі 232,97 (двісті тридцять дві гривні дев'яносто сім копійок); 3 % річних за період 21.11.2016 по 20.12.2017 в розмірі 38,07(тридцять вісім гривень сім копійок), інфляційні збитки за період з 21.11.2016 по 20.12.2017 в розмірі 156,66 (сто п'ятдесят шість гривень шістдесят шість копійок) та 3524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири гривні) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівськогого апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 21.05.2018

Суддя Неверовська Л.М.