ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2018 р. Справа № 911/223/18

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., за участю секретаря судового засідання Гришко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння»

до Приватного сільськогосподарського підприємства «Шевченківське»

про стягнення 1 078 673, 16 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не зявилися

Обставини справи:

Позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовом про стягнення з відповідача 1 078 673, 16 грн. заборгованості за договором № 2-0604/пр1452сг від 06.04.2017, з яких: 792 798, 18 грн. основного боргу, 88 068, 06 грн. пені, 158 559, 64 грн. штрафу, 29 667, 15 грн. інфляційних втрат та 9 580, 13 грн. 3 % річних.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобовязань щодо сплати вартості поставленого товару.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.02.2018 відкрито провадження у даній справі, розгляд справи у підготовчому засіданні призначено на 26.03.2018 та витребувано у сторін певні документи.

До господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення та документи по справі (вх. № 5835/18 від 23.03.2018 та вх. № 5930/18 від 26.03.2018).

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.03.2018, у звязку з неявкою в судове засідання представника відповідача, необхідністю витребування додаткових доказів по справі та з метою виконання завдань підготовчого провадження, розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 16.04.2018.

16.04.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення по справі (вх. № 7435/18 від 16.04.2018).

До господарського суду Київської області від відповідача надійшли клопотання та документи по справі про часткову сплату боргу б/н від 16.04.2018 (вх. № 7459/18 від 16.04.2018).

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.04.2018 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 21.05.2018.

Присутній у судовому засіданні 21.05.2018 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, зазначив про часткову сплату відповідачем суми боргу та просив суд задовольнити позов з підстав викладених у ньому з урахуванням здійсненої відповідачем часткової сплати суми боргу.

Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 346, у судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 та ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 21.05.2018, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього у судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

06.04.2017 між сторонами укладено договір № 2-0604/пр1452сг, за умовами якого позивач зобовязався в строки, визначені договором, передати у власність відповідача (поставити) товар, а відповідач зобовязався прийняти товар та оплатити його вартість.

Відповідно до п. 1.2 договору найменування товару: насіння сільськогосподарських культур в асортименті, визначеному в додатках до цього договору, які складають його невідємну частину.

Згідно з п. 4.1 договору термін поставки товару визначається у додатках до цього договору, допускається дострокова поставка товару.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що ціна за одиницю товару кожного найменування в національній валюті наводиться у додатках до цього договору. Загальна вартість товару з ПДВ визначається шляхом складання вартості окремих партій товару, визначених у додатках до цього договору.

Відповідно до п. 6.1 договору загальна вартість товару повинна бути сплачена відповідачем у строк, встановлений в додатках до цього договору.

Згідно з п. 6.2 договору оплата здійснюється в гривнях у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що поставка здійснюється на умовах та в місці поставки, визначених в додатках до цього договору.

Відповідно до п. 7.2 договору перехід права власності на товар відбувається в момент фактичної передачі товару та підписання видаткових накладних на товар.

Згідно з п. 9.1 договору передача-приймання товару здійснюється в пункті поставки, вказаному в додатках до цього договору.

Пунктом 10.1 договору передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками та засвідчення печатками сторін. Строк дії цього договору становить 12 місяців. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Додатками № 1 від 06.04.2017, № 2 від 06.04.2017, № 3 від 06.04.2017 та № 4 від 19.04.2017 до договору № 2-0604/пр1452сг від 06.04.2017 сторони визначили найменування, виробника, сорт, одиницю виміру, кількість, ціну, загальну вартість товару, а також строк поставки, умови поставки та строк оплати товару.

Так, вказаними додатками до договору передбачено, що 100 % загальної вартості товару сплачується відповідачем в строк до 01.10.2017.

На виконання умов договору № 2-0604/пр1452сг від 06.04.2017 позивач по видаткових накладних № Н-БК-0704-009 від 07.04.2017 на суму 570 288, 00 грн., № Н-БП-0704-034 від 07.04.2017 на суму 171 497, 16 грн., № Н-БП-0704-035 від 07.04.2017 на суму 202 430, 16 грн. та № Н-БП-1904-011 від 19.04.2017 на суму 28 582, 86 грн. поставив відповідачу товар на загальну суму 972 798, 18 грн., а відповідач, на підставі довіреностей № 23 від 07.04.2017 та № 28 від 19.04.2017, вказаний товар отримав. Копії зазначених документів залучено до матеріалів справи, оригінали у судовому засіданні оглянуто.

Крім того, до матеріалів справи позивачем надано рахунки, що виставлялися відповідачу на оплату товару, а саме: рахунок № Н-БП-0604-001 від 06.04.2017 на суму 202 430, 16 грн., № Н-БП-0604-002 від 06.04.2017 на суму 171 497, 16 грн., № Н-БК-0604-001 від 06.04.2017 на суму 570 288, 00 грн. та № Н-ВП-1904-004 від 19.04.2017 на суму 28 582, 86 грн.

Проте, в порушення своїх договірних зобовязань, відповідач за отриманий товар розрахувався частково, а саме на суму 180 000, 00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах банківськими виписками, у звязку з чим за ним утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 792 798, 18 грн., що і стало підставою для звернення останнього з даним позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За змістом положень статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Аналогічні положення містяться у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач у своєму клопотанні б/н від 16.04.2018 (вх. № 7459/18 від 16.04.2018) зазначає, що ним погашено основний боргу перед позивачем на суму 527 798, 18 грн. та просить закрити провадження у даній справі в частині стягнення вказаної суми боргу.

Разом з тим, відповідно до наданих позивачем письмових пояснень № 1-5/192 від 16.04.2018 (вх. № 7435/18 від 16.04.2015) та банківської довідки вих. № 17-2/18/519 від 22.03.2018, вбачається, що відповідачем після звернення позивача з даним позовом до суду було сплачено 427 798, 18 грн.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у звязку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Таким чином, зважаючи на те, що відповідач після звернення позивача до суду з даним позовом сплатив 427 798, 18 грн. основного боргу за договором № 2-0604/пр1452сг від 06.04.2017, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі в частині стягнення з відповідача 427 798, 18 грн. основного боргу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору.

За таких обставин та враховуючи, що строк оплати за отриманий відповідачем товар настав, доказів його повної оплати останнім не надано, борг перед позивачем на час прийняття рішення повністю не погашений, його розмір у сумі 365 000, 00 грн. підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу за договором № 2-0604/пр1452сг від 06.04.2017 є доведеними, обґрунтованими, підтверджені належними доказами і підлягають задоволенню у розмірі 365 000, 00 грн.

Крім того, позивач, на підставі пунктів 11.2 та 11.4 договору, просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення, яка за розрахунком позивача за період з 01.10.2017 по 05.02.2018 складає 88 068, 06 грн., а також штраф у розмірі 158 559, 64 грн.

Відповідно до п. 11.2 договору за порушення строків виконання зобовязань за цим договором сторона, яка допустила прострочку, сплачує другій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, нарахованої на суму простроченого зобовязання за кожен день прострочки.

Пунктом 11.4 договору передбачено, що в разі ухилення від оплати вартості товару понад 15 календарних днів відповідач, крім пені, сплачує позивачу штраф в розмірі 20 % від загальної вартості товару.

Згідно з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Судом перевірено розрахунок пені та штрафу, здійснений позивачем, та встановлено, що він є арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобовязання щодо здійснення оплати за отриманий товар, позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних та інфляційні втрати з простроченої суми грошового зобовязання.

Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача 3 % річних з простроченої суми за період з 01.10.2017 по 05.02.2018 складають 9 580, 13 грн., а інфляційні втрати з простроченої суми за період з жовтня 2017 року по грудень 2017 року складають 29 667, 15 грн.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних, здійснений позивачем, та встановлено, що він є арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню.

Разом з тим, перевіряючи розрахунок інфляційних втрат, що здійснений позивачем, судом встановлено, що він є арифметично невірним, оскільки при нарахуванні інфляційних втрат позивачем невірно визначено суму боргу, на яку нараховується інфляція у листопаді та грудні 2017 року.

За розрахунком суду, зробленим за заявлений позивачем період, з урахуванням положень ст. 253 Цивільного кодексу України та здійсненої відповідачем 16.11.2017 часткової сплати, інфляційні втрати підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 28 636, 74 грн.

З огляду на вищезазначене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором № 2-0604/пр1452сг від 06.04.2017 підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 649 844, 57 грн., з яких: 365 000, 00 грн. основного боргу, 88 068, 06 грн. пені, 158 559, 64 грн. штрафу, 9 580, 13 грн. 3 % річних та 28 636, 74 грн. інфляційних втрат; провадження у даній справі в частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 427 798, 18 грн. підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судовий збір, відповідно приписів ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73-74, 76-79, 86, 129, 231, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі № 911/223/18 в частині позовних вимог до Приватного сільськогосподарського підприємства «Шевченківське» про стягнення 427 798, 18 грн.

3. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Шевченківське» (08114, Київська область, Києво-Святошинський район, село Гореничі, вулиця Леніна, будинок 205, ідентифікаційний код - 30796166) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» (03150, місто Київ, вулиця Предславинська, будинок 34-Б, ідентифікаційний код - 30674952) 365 000 (триста шістдесят пять тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 88 068 (вісімдесят вісім тисяч шістдесят вісім) грн. 06 коп. пені, 158 559 (сто пятдесят вісім тисяч пятсот пятдесят девять) грн. 64 коп. штрафу, 9 580 (девять тисяч пятсот вісімдесят) грн. 13 коп. 3 % річних, 28 636 (двадцять вісім тисяч шістсот тридцять шість) грн. 74 коп. інфляційних втрат та 16 180 (шістнадцять тисяч сто вісімдесят) грн. 10 коп. - судового збору.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 22.05.2018.

Суддя Т.В. Лутак