РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року Справа № 10/52-05

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Павлюк І. Ю. , суддя Демидюк О.О.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участю представників:

арбітражний керуючий - адвокат Василик В.В., посвідчення № КВ334 від 18.06.2015р.,

ПП "Олсія Капітал" - Левченко Ю.А., доручення № 2/01/12-13 від 01.12.2013р.,

ПП "Олсія Капітал" - Мілованов А.В., доручення № 2/20/12-17 від 20.12.2017р.,

ПП "Олсія Капітал" - Літаєва І.А., доручення № 1/20/12-17 від 20.12.2017р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу кредитора Приватного підприємства "Олсія Капітал" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 12.02.2018р. (постановлену об 15:11 год у місті Вінниці)

у справі №10/52-05 (суддя Лабунська Т.І.)

за заявою Управління Пенсійного фонду України в Староміському районі м. Вінниці

до Підприємства "Вінницький консервний завод"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 12.02.2018р. у справі №10/52-05 відмовлено в задоволенні скарги кредитора - ПП "Олсія капітал" (вх. №0652/9744/17 від 11.10.2017р.) щодо неналежного виконання арбітражним керуючим Василиком В.В. обов"язків ліквідатора у справі №10/52-05.

Відмовлено в задоволенні клопотання № б/н від 23.01.2018р. ПП "Олсія Капітал" про усунення арбітражного керуючого Василика В.В. від виконання обов'язків ліквідатора підприємства "Вінницький консервний завод".

Відмовлено в задоволенні клопотання арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. № 02-08/19 від 09.02.2018 року про повернення без розгляду клопотання ПП "Олсія Капітал" про усунення арбітражного керуючого Василика В.В. від виконання обов'язків ліквідатора підприємства "Вінницький консервний завод".

Відмовлено в задоволенні клопотання голови комітету кредиторів підприємства "Вінницький консервний завод" ПП "Олсія Капітал" №б/н від 12.02.2018 року (вх. 06-52/1282/18 від 12.02.2018 року) про виклик та допит в якості свідка Міністра юстиції України.

Продовжено строк ліквідаційної процедури підприємства "Вінницький консервний завод" та повноважень арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. до 12.05.2018 року.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, кредитор Приватне підприємство "Олсія Капітал" подав апеляційну скаргу, в якій просить задовольнити скаргу кредитора у справі №10/52-05 - Приватного підприємства ПП "Олсія Капітал" від 11.10.2017р. щодо неналежного виконання обов'язків ліквідатора у справі №10/52-05 про банкрутство Підприємства "Вінницький консервний завод" арбітражним керуючим Василиком В.В.; задовольнити клопотання ПП "Олсія Капітал" від 12.02.2018р. про виклик та допит в якості свідка Міністра юстиції України; задовольнити клопотання ПП "Олсія Капітал" від 23.01.2018 року про усунення арбітражного керуючого Василика В.В. від виконання обов'язків ліквідатора у справі №10/52-05 відповідно до постанови Вищого адміністративного суду України від 24.02.2016р., якою визнана правомірність зупинення згідно з наказом Міністерства юстиції України від 01 вересня 2014 року №1443/5 діяльності Василика В.В. як арбітражного керуючого, та визнана обґрунтованість рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України від 29 вересня 2014 року щодо застосування до Василика В.В. дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що ліквідатором Василиком В.В. не виконано вимоги ухвали господарського суду Вінницької області від 28.09.2016р. та від 30.08.2017р., що є порушенням ст. 124 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", ст. 18 ГПК України. Крім того, зазначає, що Василик В.В. з моменту призначення арбітражним керуючим, ознайомився з матеріалами справи лише 30.01.2018р. також судом першої інстанції не враховано, що матеріалами справи підтверджується наявність документів, необхідних для виконання арбітражним керуючим вимог ухвал господарського суду Вінницької області від 28.09.2016р., 20.02.2017р., 30.08.2017р. Судом першої інстанції не враховано, що Василик В.В за період перебування ліквідатором у справі №10/52-05 не надавав комітету кредиторів звіт про свою діяльність, що є порушення ч. 11 ст. 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Також арбітражний керуючий Василик В.В. лише один раз був присутній у судовому засіданні у даній справі за період призначення його ліквідатором. Судом першої інстанції не враховано, що постанова Вищого адміністративного суду України від 24.02.2016р. та ухвала Верховного Суду України від 30.05.2016р. є обов'язковими для виконання на всій території України. Місцевим господарським судом не наданого належної оцінки витягу з публічного сайту Єдиного реєстру арбітражних керуючих. Також судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання скаржника про виклик на допит свідка Міністерства юстиції України. Крім того, судом першої інстанції вирішено клопотання скаржника від 23.01.2018р. та 12.02.2018р. без заслуховування думки присутніх у судовому засіданні учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу арбітражний керуючий - адвокат Василик В.В. заперечує її доводи, вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

15.05.2018р. на адресу суду надійшли пояснення Приватного підприємства "Олсія Капітал" в якому скаржник зазначає, що 15.05.2018р. сплинув термін до якого судом першої інстанції були продовженні повноваження арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В., а тому відсутня необхідність надавати уточнення щодо п. 5 ухвали господарського суду Вінницької області від 12.02.2018р.

У судовому засіданні представники скаржника підтримали доводи апеляційної скарги з підстав, наведених у ній.

Арбітражний керуючий Василик В.В. доводи апеляційної скарги заперечив, просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Інші учасники у справі були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, однак наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з'явилися, своїх повноважних представників не направили, про причини своєї неявки суд не повідомили.

22.03.2018р. від Приватного підприємства "Олсія Капітал" на адресу суду надійшло клопотання, в якому скаржник просить викликати та допитати свідком Міністра юстиції України щодо виконання Міністерством юстиції України постанови Вищого адміністративного суду України від 24.02.2016р., якою визнана правомірність зупинення, згідно з наказом Міністерства юстиції України від 01.09.2014р. №1443/5, діяльності Василика В.В. як арбітражного керуючого, та обґрунтованість рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України від 29.09.2014р. щодо застосування до Василика В.В. дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого /а.с.35-39, т. 29/.

Щодо вказаного клопотання колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

Згідно ст. 88 ГПК України показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім'я (прізвище, ім'я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв'язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з'явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Частиною 1 статті 89 ГПК України передбачено, що свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутня заява свідка, яка подана в порядку ст. 88 ГПК України. А тому в суду відсутні підстави для виклику Міністра юстиції України як свідка в порядку ст. 89 ГПК України.

Таким чином, в задоволенні клопотання про виклик та допит Міністра юстиції України як свідка необхідно відмовити.

15.05.2018р. на адресу суду від Приватного підприємства "Олсія Капітал" надійшло клопотання, в якому скаржник просить зобов'язати Міністерство юстиції України:

- виконати постанову Вищого адміністративного суду України від 24.02.2016р. у справі №К/800/11961/15, яка є обов'язковою для виконання на всій території України згідно із ст. 124 Конституції України та є обов'язковою для виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами на всій території України відповідно до ст. 13 ч. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою: діє наказ Міністерства юстиції України №1443/5 від 01.09.2014р. про зупинення діяльності арбітражного керуючого Василика В.В.; дії Головного управління юстиції у Вінницькій області по складанню акту №23 від 20.08.2014р. про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки визнанні правомірними; діє рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 29.09.2014р., яке оформлено протоколом №19/09/14, в частині застосування до арбітражного керуючого Василика В.В. дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

- внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) інформацію про припинення дії свідоцтва на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого Василику Віталію Валентиновичу /а.с. 107-110, т.29/.

В обґрунтування вказаного клопотання скаржник, керуючись ст. 124 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ч. ч. 1, 6 ,8 ст. 246 України, зазначає, що документально підтверджується порушення законодавства України щодо необхідності виконання судових рішень, та підтверджується наявність недоліків в діяльності Міністерства юстиції України, яка виражається у невиконанні постанови Вищого адміністративного суду України від 24.02.2016р. у справі №К/800/11961/15, яка є обов'язковою для виконання на всій території України згідно із ст. 124 Конституції України та є обов'язковою для виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами на всій території України відповідно до ст. 13 ч. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

В судовому засіданні представник скаржника просить винести окрему ухвалу в порядку ст. 246 ГПК України щодо виявлених недоліків в діяльності Міністерства юстиції України про які зазначено в клопотанні, поданому суду 15.05.2018р.

Згідно ч. 1 ст. 246 ГПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Відповідно до ч. 5 ст. 246 ГПК України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

При цьому, як вбачається із поданого клопотання, щодо виявлених недоліків в діяльності Міністерства юстиції України скаржником не зазначено закону чи іншого нормативно-правового акту, вимоги яких порушено Міністерством юстиції України в своїй діяльності.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення клопотання про винесення окремої ухвали та зобов'язання Міністерства юстиції України вчинити дії.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників скаржника та арбітражного керуючого, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 28.03.2005р. господарським судом Вінницької області порушено провадження у справі №10/52-05 про банкрутство підприємства "Вінницький консервний завод" за заявою Управління Пенсійного фонду України в Староміському районі

05.05.2005р. в газеті "Голос України" опубліковано оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 21.11.2006р. затверджено реєстр вимог кредиторів у справі №10/52-05 про банкрутство Підприємства "Вінницький консервний завод".

Постановою господарського суду Вінницької області від 12.06.2007р. Підприємство "Вінницький консервний завод" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Відповідно до частини 2 ст. 4-1 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пунктом 1-1 Розділу X Прикінцеві та Перехідні положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції №4212-VI від 22.12.2011р.) передбачено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Оскільки ліквідаційну процедуру щодо боржника у даній справі введено постановою господарського суду Вінницької області від 12.06.2007р., до спірних правовідносин застосовується Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19.01.2013р.

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19.01.2013 року, ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Статтею 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що при реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів, а невиконання або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого (ліквідатора) згідно з цим Законом, за відсутності наслідків, передбачених цією статтею, може бути підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов'язків, про що господарський суд виносить ухвалу.

Згідно частини 4 статті 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дії ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) банкрута; особою, яка відповідає за зобов'язаннями банкрута; кожним кредитором окремо або комітетом кредиторів; особою, яка, посилаючись на свої права власника або іншу підставу, передбачену законом чи договором, оспорює правомірність віднесення майнових активів або коштів до ліквідаційної маси.

Судом встановлено, що 11.10.2017р. до суду першої інстанції надійшла скарга кредитора - ПП "Олсія Капітал" щодо неналежного виконання арбітражним керуючим Василиком В.В. обов'язків ліквідатора у справі № 10/52-05 /а.с. 146-151, т. 27/. Обґрунтовуючи доводи скарги щодо неналежного виконання арбітражним керуючим Василиком В.В. обов'язків ліквідатора у справі № 10/52-05, Приватне підприємство "Олсія Капітал" зазначає про невиконання арбітражним керуючим (ліквідатором) Василиком В.В. вимог ухвал суду першої інстанції від 28.09.2016р., 20.02.2017р., 30.08.2017р. у справі щодо проведення інвентаризації майнових активів підприємства "Вінницький консервний завод"; формування реєстру вимог кредиторів з урахуванням погашення вимог ПАТ "Укртрансгаз"; з'ясування обставин передачі на позабалансовий рахунок боржника об'єктів державної власності, їх правовий статус на час слухання справи в суді, отримання документального підтвердження повернення об'єктів державної власності у відання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області; вирішення питання про передачу на зберігання до Державного архіву Вінницької області впорядкованих документів ліквідованого ВАТ "Вінницький консервний завод"; порушенням арбітражним керуючим Василиком В.В. вимог ч. 11 ст. 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній до 19.01.2013р.) щодо надання комітету кредиторів звіту про свою діяльність за час перебування ліквідатором у справі №10/52-05; неявкою арбітражного керуючого Василика В.В. в судові засідання у справі №10/52-05, незважаючи на той факт, що призначення його як ліквідатора відбулося більше року назад.

Колегія суддів зазначає, що ухвалою господарського суду Вінницької області від 28.09.2016р. у справі №10/52-05 припинено повноваження арбітражного керуючого (ліквідатора) Круткевича В.І. та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Василика В.В. з покладенням на останнього всіх прав та обов'язків, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Даною ухвалою суду зобов'язано арбітражного керуючого Круткевича В.І. передати арбітражному керуючому Василику В.В. всю наявну документацію з ліквідації підприємства "Вінницький консервний завод".

З матеріалів справи вбачається, що з метою отримання даної документації арбітражний керуючий Василик В.В. неодноразово надсилав на адресу арбітражного керуючого Круткевича В.І. запити №16-85 від 13.10.2016р., № 16-90 від 31.10.2016р., № 17-153 від 20.11.2017р. щодо необхідності передачі документів, печаток та товарно-матеріальних цінностей підприємства "Вінницький консервний завод" /а.с. 196, 198-199, т. 27, а.с. 19-20 т. 28/. Отримання запитів Круткевичем В.І. підтверджується даними із сайту ПАТ "Укрпошта" /а.с. 197, 200, т. 27, а.с. 21 т. 28/.

Однак, вимоги ухвал суду від 28.09.2016р., 30.11.2016р. та зазначених вище запитів залишились Круткевичем В.І. не виконаними. Вказане підтвердив в судому засіданні апеляційної інстанції арбітражний керуючий (ліквідатор) Василик В.В.

Поряд з цим, арбітражний керуючий (ліквідатор) Василик В.В. подав заяву №16-113 від 08.12.2016р. до Вінницької місцевої прокуратури про наявність в діях арбітражного керуючого Круткевича В.І. ознак кримінального правопорушення /а.с. 203-204, т. 27/. В матеріалах справи відсутні докази реагування з боку правоохоронних органів.

Таким чином, арбітражний керуючий (ліквідатор) Василик В.В. вжив усі залежні від нього заходи для отримання документації Підприємства "Вінницький консервний завод".

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов'язані проводити інвентаризацію активів і зобов'язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка. Об'єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов'язковим згідно з законодавством.

Тобто, проведення інвентаризації майна підприємства можливе за наявності відповідних документів, так як під час її проведення перевіряються і документально підтверджуються наявність активів, їх стан, оцінка.

Отже, арбітражний керуючий (ліквідатор) Василик В.В. був позбавлений можливості належним чином виконувати свої повноваження, в тому числі й щодо здійснення інвентаризації та оцінки майна Підприємства "Вінницький консервний завод" згідно вимог законодавства, оскільки арбітражним керуючим Круткевичем В.І. порушено обов'язок щодо передання бухгалтерської та іншої документації, печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банкрута ліквідатору протягом п'ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що арбітражному керуючому Василику В.В. для з'ясування обставин передання на позабалансовий рахунок боржника об'єктів державної власності, їх правовий статус на час слухання справи в суді, отримання документального підтвердження повернення об'єктів державної власності у відання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області необхідно мати певний обсяг первинних документів підприємства-боржника. Враховуючи, що жодні документи підприємства "Вінницький консервний завод" ліквідатору Василику В.В. не були передані, з'ясування наведених обставин є неможливим.

Щодо формування арбітражним керуючим (ліквідатором) Василиком В.В. реєстру вимог кредиторів з урахуванням погашення вимог кредиторів та внесення у зв'язку з цим до реєстру відповідних змін, колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою суду першої інстанції від 21.11.2006р. затверджено реєстр вимог кредиторів Підприємства "Вінницький консервний завод".

Колегія суддів зазначає, що ст. 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19.01.2013р., не передбачено можливості внесення до реєстру вимог кредиторів змін з підстав погашення таких вимог.

Таким чином, посилання скаржника на вказані обставини є необґрунтованими.

Щодо посилань скаржника про невирішеність арбітражним керуючим (ліквідатором) Василиком В.В. питання про передачу на зберігання до Державного архіву Вінницької області впорядкованих документів ліквідованого ВАТ "Вінницький консервний завод", колегія суддів зазначає наступне.

Згідно абз. 13 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, передає у встановленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню.

Враховуючи, що у арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. відсутні бухгалтерська та інша документація банкрута, виконання ним повноважень, передбачених абз. 13 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", неможливе.

Щодо неявки арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. в судові засідання з моменту призначення останнього ліквідатором, колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 52 ГПК України надає можливість учасникам справи брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ГПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов"язки.

Як вбачається із протоколів судових засідань, в судому засіданні 30.11.2016р. був присутній представник арбітражного керуючого за довіреністю, 11.01.2018р. - арбітражний керуючий Василик В.В., 23.01.2018р. - представник арбітражного керуючого за довіреністю, 12.02.2018 - представник арбітражного керуючого за довіреністю.

Таким чином, посилання скаржника на неявку арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. в судові засідання з моменту призначення останнього ліквідатором є безпідставними. Крім того, арбітражний керуючий (ліквідатор) Василик В.В. з урахуванням положень інституту представництва не позбавлений права мати представника для участі у справі.

Щодо доводів скаржника про порушення арбітражним керуючим (ліквідатором) Василиком В.В. вимог ч. 11 ст. 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19.01.2013р. щодо надання комітету кредиторів звіту про свою діяльність за час перебування ліквідатором у справі №10/52-05, колегія суддів зазначає наступне.

В матеріалах справи наявні протоколи засідань комітету кредиторів та зборів комітету кредиторів підприємства "Вінницький консервний завод" від 11.11.2016р., 19.06.2017р., 13.10.2017р., 12.12.2017р. /а.с. 89 - 99, т. 28/.

З протоколу від 19.06.2017р. вбачається, що на засіданні зборів комітету кредиторів представник арбітражного керуючого Василика В.В. звітував про виконану роботу в ході ліквідаційної процедури Підприємства "Вінницький консервний завод". Дана інформація членами комітету кредиторів була прийнята до відома. При цьому, на засіданні зборів комітету кредиторів одразу після заслуховування звіту ліквідатора на порядок денний було поставлено питання про дострокове припинення повноважень арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. у справі №10/52-05.

В подальшому, питання про дострокове припинення повноважень арбітражного керуючого Василика В.В. було предметом розгляду на засіданні комітету кредиторів 13.10.2017р. На даному засіданні вирішено достроково припинити повноваження арбітражного керуючого Василика В.В., як ліквідатора підприємства "Вінницький консервний завод" та голові комітету кредиторів звернутись до суду з клопотанням про звільнення арбітражного керуючого Василика В.В. від виконання обов'язків ліквідатора.

Звітування це є письмове повідомлення про виконання певної роботи. Судом встановлено, що звітувати про свою діяльність арбітражний керуючий Василик В.В. не відмовлявся, але для складання та надання відповідного звіту потрібен відповідний обсяг виконаної роботи. Враховуючи, що попереднім арбітражним керуючим Круткевичем В.І. не було передано арбітражному керуючому Василику В.В. усієї документації підприємства-боржника, останній позбавлений можливості виконати покладені на нього повноваження, а відтак й надати розгорнутий звіт.

З доданих до матеріалів справи документів вбачається, що у арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. наявні відповіді на письмові запити до органів державної влади, які надіслані для отримання інформації про стан підприємства та інформації, що отримана ліквідатором самостійно з відкритих реєстрів та інших ресурсів.

Колегія суддів не бере до уваги твердження скаржника, що арбітражному керуючому (ліквідатору) Василику В.В. не обов'язково було звертатися до органів державної влади із запитами для отримання інформації. Суд зазначає, що арбітражний керуючий (ліквідатор) Василика В.В. діяв в межах повноважень, передбачених ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Також колегія суддів зазначає, що ухвала господарського суду Вінницької області від 28.09.2016р. в частині призначення ліквідатором у справі №10/52-05 арбітражного керуючого Василика В. В. залишена в силі постановою Вищого господарського суду України від 25.07.2017р.

З огляду на встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що скарга ПП "Олсія Капітал" щодо неналежного виконання арбітражним керуючим Василиком В.В. обов'язків ліквідатора у справі №10/52-05 є безпідставною та спростовується вищевикладеними обставинами.

З матеріалів справи вбачається, що 23.01.2018р. Приватним підприємством "Олсія Капітал" подано клопотання №б/н від 23.01.2018р. про усунення арбітражного керуючого Василика В.В. від виконання обов'язків ліквідатора підприємства "Вінницький консервний завод".

Обґрунтовуючи доводи вказаного клопотання ПП "Олсія Капітал" зазначає про наявність постанови Вищого адміністративного суду України від 24.02.2016р., ухвали Верховного Суду України від 30.05.2016р., згідно з якими діє наказ Міністерства юстиції України №1443/5 від 01.09.2014р. про зупинення діяльності арбітражного керуючого Василика В.В.; рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 29.09.2014р., оформленого протоколом №19/09/14 в частині застосування до арбітражного керуючого Василика В.В. дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Статтею 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19.01.2013р. встановлено перелік підстав для усунення арбітражного керуючого від виконання обов'язків. Зокрема, це анулювання його ліцензії, недотримання вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", виникнення конфлікту інтересів під час здійснення його повноважень, невиконання або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого згідно з цим Законом, що завдало значної шкоди боржнику чи кредиторам.

З наведеного вбачається, що такої самостійної підстави для усунення арбітражного керуючого від виконання обов'язків як зупинення діяльності арбітражного керуючого законом не передбачено.

Щодо посилання ПП "Олсія Капітал" на наказ Міністерства юстиції України №1443/5 від 01.09.2014 року про зупинення діяльності арбітражного керуючого Василика В.В. колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п.7.3.3 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України №1284/5 від 27.06.2013р., зупинення діяльності арбітражного керуючого діє до дня прийняття Дисциплінарною комісією рішення щодо притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

З пояснень арбітражного керуючого, рішенням Дисциплінарної комісії №19/09/14 від 29.09.2014р. арбітражний керуючий Василик В.В. притягувався до дисциплінарної відповідальності.

В матеріалах справи наявний Витяг з публічного сайту Єдиного реєстру арбітражних керуючих /а.с. 85, т. 29/, з якого вбачається, що на підставі Наказу Міністерства юстиції України №455/5 від 30.03.2015. відновлено діяльність арбітражного керуючого Василика В.В.

Тобто, Василик В.В. має право здійснювати діяльність арбітражного керуючого на підставі наказу Міністерства юстиції України про відновлення діяльності арбітражного керуючого №455/5 від 30.03.2015р.

Вказаної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 22.03.2018р. у справі №902/1706/13

Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання ПП "Олсія Капітал" про усунення арбітражного керуючого Василика В.В. від виконання обов'язків ліквідатора підприємства "Вінницький консервний завод" з огляду на відсутність підстав для його задоволення.

Щодо посилань скаржника про те, що клопотання скаржника №б/н від 23.01.2018р. про усунення арбітражного керуючого Василика В.В. від виконання обов'язків ліквідатора підприємства "Вінницький консервний завод" вирішено без заслуховування думки присутніх у судовому засіданні учасників справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з ухвали господарського суду Вінницької області від 23.01.2018р., судом першої інстанції повідомлено про подання кредитором ПП "Олсія капітал" 23.01.2018р. клопотання № б/н від 23.01.2018р. ПП "Олсія Капітал" про усунення арбітражного керуючого Василика В.В. від виконання обов"язків ліквідатора підприємства "Вінницький консервний завод" та заяви № б/н від 23.01.2018р. про відкладення розгляду справи, скарги до розгляду клопотання. Запропоновано арбітражному керуючому (ліквідатору) Василику В.В. надати суду письмові пояснення щодо фактів, викладених у клопотанні ПП "Олсія Капітал" про усунення арбітражного керуючого Василика В.В. від виконання обов"язків ліквідатора підприємства "Вінницький консервний завод"; письмові докази, які підтверджують правомірність здійснення Василиком В.В. діяльності арбітражного керуючого.

09.02.2018р. на адресу суду від арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. надійшло заперечення №02-08/20 щодо клопотання ПП "Олсія Капітал" про усунення арбітражного керуючого Василика В.В. від виконання обов"язків ліквідатора підприємства "Вінницький консервний завод".

В оскаржуваній ухвалі від 12.02.2018р. зазначено, що в судовому засіданні представники ПП "Олсія Капітал" зазначене клопотання підтримали та просили суд його задовольнити. Представник арбітражного керуючого Василика В.В. проти клопотання ПП "Олсія Капітал" заперечив та підтримав позицію, викладену у письмовому запереченні № 02-08/20 від 09.02.2018 року, поданому до суду.

Отже, доводи скаржника, що клопотання скаржника №б/н від 23.01.2018р. про усунення арбітражного керуючого Василика В.В. від виконання обов'язків ліквідатора підприємства "Вінницький консервний завод" вирішено без заслуховування думки присутніх у судовому засіданні учасників справи, є необґрунтованими та безпідставними.

Таким чином, доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ухвала місцевого господарського суду прийнята у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 233, 269, 270, 271, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу кредитора Приватного підприємства "Олсія Капітал" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 12.02.2018р. у справі №10/52-05 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Вінницької області від 12.02.2018р. у справі №10/52-05 залишити без змін.

3. Справу №10/52-05 повернути до господарського суду Вінницької області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "18" травня 2018 р.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Демидюк О.О.