ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/1295/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. - головуючий, Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.,

учасники справи:

позивач - Приватне підприємство «ВІКТОРІЯ-Н»,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАДІТА» та Публічне акціонерне товариство «ВТБ БАНК»,

учасники справи не скористалися правом участі у судовому засіданні, повідомлені належним чином,

розглянув матеріали касаційної скарги Приватного підприємства «ВІКТОРІЯ-Н»

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 07.12.2017

у складі колегії суддів: Величко Т.А. (головуючий), Бєляновського В.В., Філінюка І.Г.

та на рішення Господарського суду Одеської області від 18.10.2017

у складі колегії суддів: Літвінова С.В. (головуючий), Петренко Н.Д., Оборотової О.Ю.

у справі за позовом Приватного підприємства «ВІКТОРІЯ-Н»

до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго»

про зобов'язання вчинити певні дії.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтування позову

1. 06.06.2017 Приватне підприємство «ВІКТОРІЯ-Н» звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» про зобов'язання вчинити певні дії, а саме тимчасово припинити постачання електричної енергії на об'єкти споживача (позивача) - правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вадіта»: базу відпочинку «Солнечная», м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, 89 (район «Центральний»), загальною площею 5 943, 5 кв.м; комплекс будівель та споруд № 9 бази відпочинку «Солнечная-1», Білгород-Дністровський район, с/рада Шабівська, загальною площею 2 446, 7 кв.м; земельну ділянку бази відпочинку «Солнечная», площею 0, 4451 га, Одеська область м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, 89, кадастровий номер :02:028:0047; земельну ділянку комплексу будівель та споруд № 9 бази відпочинку «Солнечная-1», Білгород-Дністровський район, с/рада Шабівська, площею 1, 1162 га, кадастровий номер :02:028:0030.

2. Позивач зазначав, що Товариству з обмеженою відповідальністю «Вадіта» на праві власності належали наведені вище об'єкти нерухомого майна.

Загальними зборами засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Вадіта» від 08.09.2014 (протокол № 19) прийнято рішення про припинення (реорганізацію) діяльності ТОВ «Вадіта» як юридичної особи шляхом приєднання її до Приватного підприємства «Вікторія-Н».

Також вказано, що 15.04.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Вадіта» припинено шляхом приєднання до приватного підприємства «Вікторія-Н» та виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (запис державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції № 5005519). Вважаючи себе повним (універсальним) правонаступником і законним власником згаданого майна, позивач направив керівництву Білгород-Дністровського району електричних мереж Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» звернення із вимогою тимчасово припинити енергопостачання до бази відпочинку «Солнечная» та комплексу будівель та споруд № 9 бази відпочинку «Солнечная-1» за договором про постачання електроенергії від 30.09.2014 № 675, посилаючись на аварійний стан мереж та електроустановок на вказаних об'єктах нерухомості.

У зв'язку з відмовою відповідача припинити енергопостачання позивачем подано до суду відповідний позов.

Розгляд справи судами

3. Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.10.2017, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 07.12.2017, у задоволенні позову відмовлено.

Судові рішення мотивовані встановленим фактом належності зазначених вище баз відпочинку залученій до справи третій особі - ПАТ «ВТБ БАНК» та незаконністю відключення всупереч пунктам 7.1, 7.4, 7.5. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики від 31.07.1996 № 28.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4. 21.12.2017 Приватним підприємством «ВІКТОРІЯ-Н» подано касаційну скаргу на рішення судів першої та апеляційної інстанцій з проханням про їх скасування та передачу справи на новий розгляд. Посилання зроблені на неправильне застосування статті 75 ГПК України (у редакції після 15.12.2017) та неправильне застосування положень статей 104, 107 ЦК України. Також зазначено про іншу правову позицію стосовно моменту переходу до правонаступника майна, прав та обов'язків, викладену в ухвалі Верховного Суду України від 24.03.2010 (№ рішення у ЄДРСР 8664455), постановах Вищого господарського суду України від 23.07.2014 у справі № 5015/2658/14, від 07.08.2013 у справі № 5016/2511/2012(17/97).

Б. Доводи відзиву на касаційну скаргу.

5. У відзиві на касаційну скаргу Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго», посилаючись на правильність застосування норм матеріального і процесуального права, просить залишити без змін судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

6. Господарський процесуальний кодекс України (у редакції до 15.12.2017)

Стаття 35. Підстави звільнення від доказування

…

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Стаття 43. Оцінка доказів

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

…

7. Цивільний кодекс України

Стаття 104. Припинення юридичної особи

1. Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

2. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

3. Порядок припинення юридичної особи в процесі відновлення її платоспроможності або банкрутства встановлюється законом.

4. Особливості припинення банку як юридичної особи встановлюються законом.

Стаття 107. Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення

1. Кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов'язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов'язання, або забезпечення виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом.

2. Після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), які мають містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов'язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами.

3. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Підписані головою і членами комісії з припинення юридичної особи та затверджені учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про припинення юридичної особи, примірники передавального акта та розподільчого балансу передаються в орган, який здійснює державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, за місцем її державної реєстрації, а також в орган, який здійснює державну реєстрацію юридичної особи - правонаступника, за місцем її державної реєстрації.

4. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

5. Юридична особа - правонаступник, що утворилася внаслідок поділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями юридичної особи, що припинилася, які згідно з розподільчим балансом перейшли до іншої юридичної особи - правонаступника. Якщо юридичних осіб - правонаступників, що утворилися внаслідок поділу, більше двох, таку субсидіарну відповідальність вони несуть солідарно.

6. Якщо правонаступниками юридичної особи є декілька юридичних осіб і точно визначити правонаступника щодо конкретних обов'язків юридичної особи, що припинилася, неможливо, юридичні особи - правонаступники несуть солідарну відповідальність перед кредиторами юридичної особи, що припинилася. Учасники (засновники) припиненої юридичної особи, які відповідно до закону або установчих документів відповідали за її зобов'язаннями, відповідають за зобов'язаннями правонаступників, що виникли до моменту припинення юридичної особи, у такому самому обсязі, якщо більший обсяг відповідальності учасників (засновників) за зобов'язаннями правонаступників не встановлено законом або їх установчими документами.

8. Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»

Стаття 4. Загальні засади державної реєстрації

…

6. У разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Стаття 10. Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру

1. Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

9. Правила користування електричною енергією, затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики від 31.07.1996 № 28

7. Умови припинення або обмеження постачання та передачі електричної енергії

7.1. Електрична енергія постачається споживачу безперервно, крім випадків, передбачених договором та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами.

Обмеження в споживанні електричної енергії, а також вживання заходів щодо регулювання постачання електричної енергії споживачам здійснюється в порядку, встановленому законодавством України.

…

7.4. У разі незадовільного технічного стану електроустановок споживачів, який загрожує аварією, пожежею і створює загрозу життю обслуговуючого персоналу, населенню і сільськогосподарським тваринам, у разі невиконання вимог щодо усунення недоліків в електроустановках, уповноважений представник органу виконавчої влади, на який покладено відповідні обов'язки згідно із законодавством України, зобов'язаний видати споживачу припис щодо негайного (протягом години) припинення споживання електричної енергії та направити відповідний припис електропередавальній організації та/або постачальнику електричної енергії.

Невиконання споживачем або електропередавальною організацією та/або постачальником електричної енергії припису тягне за собою відповідальність, встановлену законодавством України.

7.5. Постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов'язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі:

1) відсутності персоналу для обслуговування електроустановок споживача або договору на обслуговування електроустановок (на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади)

…

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

10. Судовою колегією відхиляються доводи касаційної скарги про неправильне застосування статті 75 ГПК України (у редакції після 15.12.2017), оскільки судами не застосовувалися і не могли в часовому вимірі бути застосовані положення цієї норми процесуального права.

11. Водночас, як свідчить зміст касаційної скарги, доводи скаржника зводяться до неправильності застосування статті 35 ГПК України (у редакції до 15.12.2017) стосовно не взяття до уваги преюдиційності фактів, встановлених в інших справах.

Ці доводи також відхиляються колегією суддів, оскільки ніхто не вправі обмежити суд у його обов'язку повно дослідити всі наявні докази і надати їм належну оцінку, враховуючи, що ніякий доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили.

Крім того, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано зазначили, що питання правонаступництва потребує доказування при розгляді даної справи.

12. Як встановлено судами, на час розгляду справи в Єдиному державному реєстрі юридичних, фізичних осіб - підприємців відсутні дані про державну реєстрацію припинення юридичної особі, що припиняється (ТОВ «Вадіта») та відсутні дані про державну реєстрацію змін до відомостей, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються (ПП «Вікторія-Н»).

Відповідно до статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

У зв'язку з цим, керуючись положеннями статей 104, 107 ЦК України та статей 4, 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якими визначено, що приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються, суди першої та апеляційної інстанції вірно зазначили, що не має законних підстав вважати позивача правонаступником всіх прав та обов'язків споживача за договором про постачання електроенергії від 30.09.2014 № 675.

Тому є безпідставними доводи скаржника про неправильність застосування статей 104, 107 ЦК України.

Посилання на правові позиції щодо питань правонаступництва в інших справах є необґрунтованим, оскільки згідно з нормами ГПК висновки Вищого господарського суду України не є обов'язковими для врахування при застосуванні судами норм права, так само як і висновки Верховного Суду України, викладені в ухвалах цього суду.

Так, відповідно до положень процесуального законодавства (цивільного, господарського) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Оскільки в ухвалі (а не постанові, як того вимагає процесуальний закон) Верховного Суду України від 24.03.2010 (№ рішення у ЄДРСР 8664455) не вирішувалося питання усунення неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, то такий висновок не містить в собі обов'язковості його врахування іншими судами.

Крім того, зміст зазначеної скаржником ухвали Верховного Суду України стосується правильності направлення судом апеляційної інстанції справи на новий розгляд, а не моменту переходу до правонаступника майна, прав та обов'язків реорганізованої юридичної особи.

13. Також судами першої та апеляційної інстанцій зроблено вірні висновки з посиланням на положення пунктів 7.1, 7.4, 7.5. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики від 31.07.1996 № 28, стосовно недоведеності позивачем підстав припинення електропостачання, оскільки згідно з наведеними положеннями Правил відповідач як постачальник електричної енергії не має повноважень без припису представника органу виконавчої влади припинити постачання електричної енергії споживачу у разі відсутності у останнього персоналу для обслуговуванні електроустановок або неналежного технічного стану електроустановок.

14. Крім того, як свідчать інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на час розгляду справи право власності на об'єкти нерухомості (постачання електроенергії на які просив припинити позивач) зареєстровані за ПАТ «ВТБ БАНК», що свідчить також про безпідставність позовних вимог Приватного підприємства «ВІКТОРІЯ-Н».

15. Таким чином Верховний Суд вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано відмовили в задоволенні позову, а доводи, наведені у касаційній скарзі, не спростовують правильності висновків, зроблених судами.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

16. Таким чином, оскільки оскаржені рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги Приватного підприємства «ВІКТОРІЯ-Н» і про залишення без змін постанови Одеського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 та рішення Господарського суду Одеської області від 18.10.2017.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтями 309, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства «ВІКТОРІЯ-Н» залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 та рішення Господарського суду Одеської області від 18.10.2017 у справі № 916/1295/17 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді Л.Й. Катеринчук

В.Я. Погребняк