ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2018 р.Справа № 922/659/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Деньковичі А.Й.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м. Харків
до Комунального закладу охорони здоров'я "Харківський обласний медичний коледж", м. Харків
про стягнення коштів в сумі 2372,32 грн.
за участю представників:

позивача ОСОБА_1, довіреність № Др-13-0218 від 27.02.2018 року;

відповідача не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Комунального закладу охорони здоров'я "Харківський обласний медичний коледж", в якій просить стягнути з відповідача основний борг в сумі 1753,88 грн., 3% річних у розмірі 120,85 грн. та інфляційні втрати в сумі 497,59 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язань щодо оплати поставленого позивачем природного газу. Також, позивач просив стягнути з відповідача витрати на оплату судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.03.2018 року судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Судове засідання призначено на "24" квітня 2018 року на 11:30 год.

12.04.2018 року відповідач надав відзив (вх.№ 9602), в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на відсутність між сторонами будь-яких господарських відносин та укладених господарських договорів. Посилання позивача на укладення угоди на постачання природного газу шляхом вчинення конклюдентних дій, відповідач вважає безпідставними та такими, що суперечать Законам України "Про засади функціонування ринку природного газу", "Про здійснення державних закупівель", що діяли в зазначений в позові час, Постанови Кабінет Міністрів України від 27.12.2001 року № 1729 "Про забезпечення споживачів природним газом", Бюджетному кодексу України та Господарському кодексу України в частині дотримання обов'язкової письмової форми договору на постачання природного газу та здійснення закупівлі природного газу, як товару, та закупівлі послуг із розподілу природного газу за бюджетні кошти. Крім того, відповідач зауважує, що жодного акту про фактичний об'єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період в період з 01.07.2015 року по 31.12.2015 року не надавалось. Відповідач також зазначив, що Комунальний заклад охорони здоров'я "Харківський обласний медичний коледж" знаходиться у стані припинення, при цьому, комісією з припинення встановлені всі кредитори та боржники до числа яких позивача не було включено.

07.05.2018 року позивач надав відповідь на відзив (вх.№ 12206), в якій зазначив, що відповідач продовжує споживати природний газ та помилково вважає, що між сторонами відсутні будь-які господарські відносини, при цьому ніяких дій щодо обмеження постачання природного газу не проводилось.

18.05.2018 року відповідач надав заперечення на відповідь позивача на відзив (вх.№ 14510), в яких просив відмовити в позові в повному обсязі.

У судовому засіданні оголошувались перерви з 24.04.2018 року до 08.05.2018 року та з 08.05.2018 року до 22.05.2018 року.

Представник позивача у судовому засіданні 22.05.2018 року позовні вимоги підтримував та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 22.05.2018 року не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (далі - Постачальник, позивач) з 01.07.2015 року здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на підставі ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України, згідно рішення № 1588 від 21.05.2015 року, з 11.05.2017 року - на підставі Постанови НКРЕКП № 633 від 11.05.2017 року.

Між сторонами договір на постачання природного газу в письмовій формі не укладався. Незважаючи на це позивач у період з липня по жовтень 2015 року поставив Комунальному закладу охорони здоров'я "Харківський базовий медичний коледж №1", а останній прийняв природний газ у кількості:

- липень 2015 року - 0,22 тис.м.куб. на загальну суму 158,15 грн.;

- серпень 2015 року - 0,004 тис.м.куб. на загальну суму 28,75 грн.;

- вересень 2015 року - 0,087 тис.м.куб. на загальну суму 625,37 грн.;

- жовтень 2015 року - 0,131 тис.м.куб. на загальну суму 941,61 грн.

Таким чином, загальна вартість поставленого позивачем газу за вказаний період склала 1753,88 грн.

Рішенням Харківської обласної ради №208-VII від 23.06.2016 року (далі - Рішення) Комунальний заклад охорони здоров'я "Харківський медичний коледж №1" припинено шляхом приєднання до Комунального закладу охорони здоров'я "Харківський медичний коледж № 2".

Відповідно до п. 2 Рішення, Комунальний заклад охорони здоров'я "Харківський медичний коледж № 2" є правонаступником усього майна, прав та обов'язків Комунального закладу охорони здоров'я "Харківський медичний коледж № 1".

Згідно з п. 7 Рішення Комунальний заклад охорони здоров'я "Харківський медичний коледж № 2" після приєднання до нього Комунального закладу охорони здоров'я "Харківський медичний коледж № 1" перейменовано на Комунальний заклад охорони здоров'я "Харківський обласний медичний коледж".

Отже, правонаступником прав та обов'язків Комунального закладу охорони здоров'я "Харківський медичний коледж № 1" став відповідач - Комунальний заклад охорони здоров'я "Харківський обласний медичний коледж".

Згідно з ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків.

Правочин може учинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ст. 205 ЦК України).

Зі змісту ст. 207 ЦК України випливає, що правочин в простій письмовій формі вчиняється сторонами шляхом фіксації його змісту в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими сторони обмінялися за допомогою телетайпних, електронних або інших технічних засобів зв'язку.

В ч. 2 ст. 643 ЦК України зазначено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

З матеріалів справи вбачається, що сторони угоду на постачання природного газу оформили шляхом вчинення конклюдентних дій, а саме - в силу загальних приписів цивільного законодавства замість відповіді про прийняття пропозиції укласти договір контрагент може вчинити дії по виконанню зазначених в пропозиції (оферті) умов договору, зокрема, прийняти товар, сплатити відповідні суми тощо. Вчинення таких конклюдентних дій означає згоду на укладання договору.

Таким чином, поставка природного газу позивачем та його отримання відповідачем свідчить про волю сторін до настання відповідних правових наслідків, що не суперечить вимогам ст. 205 ЦК України.

Отже, твердження відповідача про відсутність між сторонами господарських відносин та договорів не відповідає дійсності.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За своєю правовою природою правовідносини, що виникли між сторонами природою є договором купівлі - продажу.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п.12 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених Постановою КП №2496 від 30.09.2015 року (далі - Правила), за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, степного за розрахунковим, зобов'язаний надати діючому постачальнику копію відповідного акта про фактичний об'єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГТС постачальник протягом 3-х робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника (абз. 2 п.12 розділу II Правил).

З вищевикладеного випливає, що постачальник природного газу проводить нарахування за послуги з постачання газу на підставі даних, отриманих від споживача та/або Оператора ГРМ про об'єм (обсяг) протранспортованого газу.

Факт надання позивачем та отримання відповідачем в заявленому періоді послуг з постачання газу підтверджується даними Оператора ГРМ, а саме листом ПАТ "Харківміськгаз" до Постачальника стосовно протранспортованого газорозподільними мережами природного газу відповідачу в період з 01.07.2015 року по 31.10.2015 року (а.с. 15).

13.10.2017 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про сплату заборгованості та акти приймання-передачі природного газу за спірний період, що підтверджується поштовим чеком та описом вкладення до цінного листа, які містяться в матеріалах справи (а.с. 16).

Отже, твердження відповідача про те, що жодного акту за розрахунковий період з 01.07.2015 року по 31.12.2015 року йому не надавалось, не відповідають дійсності та спростовуються вищевикладеним.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу (абз. 4 п.12 розділу II Правил).

Однак, відповідач всупереч нормам чинного законодавства не повернув підписані примірники оригіналів актів приймання-передачі природного газу, а також не надав мотивовану відмову від підписання наданих позивачем актів приймання-передачі природного газу.

Таким чином, суд вважає доведеним факт поставки позивачем на користь відповідача природного газу за спірний період на загальну суму 1753,88 грн. При цьому, відповідач ніяких дій щодо обмеження постачання природного газу не здійснював та продовжує споживати природний газ.

В той же час, сторонами не був визначений строк оплати природного газу.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вже було зазначено, 13.10.2017 року позивач направив на адресу відповідача лист-вимогу про сплату заборгованості (а.с. 17), в якому вимагав у семиденний строк від дня пред'явлення цієї вимоги сплатити 1753,88 грн.

Проте, відповідач свої зобов'язання з оплати поставленого позивачем природного газу не виконав.

За приписами ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач 1753,88 грн. заборгованості не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу чи підтверджували б оплату заборгованості.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що з 21.10.2017 року прострочив виконання зобов'язання з оплати поставленого позивачем природного газу за період з 01.07.2015 року по 31.12.2015 року.

Оскільки грошове зобов'язання по сплаті 1753,88 грн. виникло у відповідача з 21.10.2017 року, посилання останнього на не включення вказаної заборгованості до передавального акту не береться судом до уваги та не може бути підставою для відмови у позові.

За таких підстав, заперечення відповідача позбавлені фактичного та правового обґрунтування та направлені на уникнення відповідальності за порушення останнім грошових зобов'язань.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 1753,88 грн. заборгованості, належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 120,85 грн. та інфляційні втрати в сумі 497,59 грн. за період з 11.08.2015 року по 06.02.2018 року.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, перевіривши нарахування позивача, суд визнає вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних такими, що підлягають частковому задоволенню за період з 21.10.2017 року по 06.02.2018 року в сумах 60,29 грн. та 15,71 грн. відповідно.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, судовий збір відшкодовується за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 624 ЦК України, ст. ст. 193, 216, 217, 230, 265 ГК України та керуючись ст.ст. 29, 42, 74, 86, 91, ст.ст. 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального закладу охорони здоров'я "Харківський обласний медичний коледж" (61002, м. Харків, узвіз Куликівський, 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, ) основний борг в сумі 1753,88 грн., 3% річних у розмірі 15,71 грн. та інфляційні втрати в сумі 60,29 грн. та судовий збір в сумі 1359,11 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині заявленого позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили, відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного господарського суду в установленому законом порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24.05.2018 року.

Суддя ОСОБА_2