ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 рокуСправа № 912/317/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г. при секретарі судового засідання Лупенко А.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №912/317/18

за позовом: Фізичної особи-підприємця Івасика Миколи Федоровича, м. Біла Церква

до відповідача: Приватного підприємства "Журавель-Люкстранс", Кіровоградська обл., Маловисківський район, смт. Смоліне

про стягнення 78 604,00 грн

Представники сторін:

від позивача - Таран М.В. , довіреність № 3792 від 07.12.17 ;

від позивача - Івасик М.Ф. особисто, паспорт серія НОМЕР_4, виданий міським відділом №2 Білоцерківського МУГУМВС України в Київській області 09.08.1996;

від відповідача - Журавель В.В. директор, витяг з ЄДР від 20.03.2018;

від відповідача - Асатрян О.В. адвокат - посвідчення № КВ 250/н від 14.01.15; ордер серія КВ № 164371 від 20.11.2017, договір про надання правової допомоги № 16/к-и від 20.11.2017;

В засіданні суду присутній слухач - ОСОБА_5 паспорт серія НОМЕР_5 виданий міським відділом №2 Білоцерківського МУГУМВС України в Київській області 09.08.1996;

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява від 09.02.2018 Фізичної особи-підприємця Івасика Миколи Федоровича до Приватного підприємства "Журавель-Люкстранс" про стягнення 78 604, 00 грн, а саме: 27 854,00 грн за проведений ремонт, 27 000 грн за завдану моральну шкоду та 23 750,00 грн за правову допомогу, з покладенням на відповідача судових витрат.

Ухвалою господарського суду від 14.02.2018 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Івасика Миколи Федоровича залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 27.02.2018 господарський суд відкрив провадження у справі № 912/317/18, підготовче засідання призначив на 21.03.2018.

21.03.2018 позивач подав до суду окремі документи на виконання вимог ухвали суду від 27.02.2018.

21.03.2018 до суду від відповідача супровідним листом від 21.03.2018 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній не визнає позов в повному обсязі та просить відмовити в його задоволенні.

Ухвалами суду від 21.03.2018, від 16.04.2018, від 03.05.2018 підготовче засідання відкладалось, також продовжувався строк підготовчого провадження на тридцять днів.

16.04.2018 відповідач подав до суду документи по справі.

25.04.2018 представник позивача через канцелярію суду подав клопотання від 25.04.2018 про продовження строку для подання заперечень на відзив відповідача та відповідь на відзив відповідача, відповідно до якого зазначає, що відзив є необґрунтованим та таким, що не спростовує доводів та фактів, на яких ґрунтуються позовні вимоги ФОП Івасика М.Ф.

03.05.2018 позивач надав суду докази по справі.

Ухвалою від 03.05.2018 господарський суд поновив позивачу процесуальний строк встановлений ухвалою суду від 21.03.2018 для подання відповіді на відзив та прийняв відповідь на відзив на позовну заяву від 25.04.2018 до розгляду.

16.05.2018 відповідач супровідним листом від 14.05.2018 подав до суду заперечення на відзив позивача від 24.04.2018 та доказ його направлення позивачу.

Також, відповідач подав до суду повідомлення від 14.05.2018, яким, серед іншого, повідомив про готовність до розгляду справи по суті.

Ухвалою від 16.05.2018 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 22.05.2018 об 11:30.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 23.05.2017 року він згідно наряду прийняв для здійснення ремонту на свою особисту станцію технічного обслуговування, яка розташована у м. Біла Церква, транспортний засіб - автобус МЕRSEDES BENZ 0304 державний номер НОМЕР_1 1995 року випуску від громадянина ОСОБА_6.

Відповідно технічного паспорту серії НОМЕР_6 зазначений транспортний засіб - автобус належить на праві власності приватному підприємству "Журавель-Люкстранс", яке зареєстроване в Кіровоградський області, Маловисківського району, смт. Смоліне, вул. Казакова 17-б.

Позивач в позовній заяві посилається на те, що вищезазначений транспортний засіб на ремонт до станції позивача здав громадянин ОСОБА_6, який зазначив, що він є штатним водієм відповідача та надав на вищевказаний транспортний засіб свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Позивач зазначає, що для ремонту автомобіля для нього, як виконавця робіт, наряд-замовлення та усна домовленість є підставою для початку виконання таких ремонтних робіт. Для початку ремонту автомобіля для фізичної особи-підприємця є достатнім наявність самого автомобіля та технічного паспорту на нього.

У зв'язку з цим, з 23.05.2017 року по 10.06.2017 року позивач здійснив ремонт вищезазначеного транспортного засобу. Сума ремонту склала з урахуванням запчастин та робіт 27 854, 00 грн.

10.06.2017 року позивач повідомив ОСОБА_6 про закінчення ремонтних робіт в телефонному режимі. Однак, після телефонної розмови ОСОБА_6 протягом 30 днів за автобусом не приїхав. Позивач змушений був неодноразово телефонувати ОСОБА_6 з вимогою здійснити оплату ремонту автобуса, та вимагав забрати автомобіль зі станції технічного обслуговування. ОСОБА_6 повідомляв, що на днях обов'язково приїде та забере автобус, але так й не приїхав.

В своїх поясненнях в протоколі допиту свідка від 04.08.2017 року та в судовому засіданні позивач зазначив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прибули на СТО та перевірили (прийняли) виконану роботу, після чого повідомили, що через декілька днів вони приїдуть та розрахуються за ремонтні роботи, при цьому за вказаним автомобілем "замовники" не прибули та за здійснені роботи не розрахувалися.

01.08.2017 позивач змушений був сам розшукати власника підприємства відповідача Журавля В.В. та повідомити про вищезазначені обставини несплати грошових коштів та здійснений ремонт.

Журавель В.В., зазначає позивач, повідомив в телефонному режимі про те, що йому відомо про необхідність сплати коштів за зійснений ремонт.

05.09.2017 працівниками поліції вилучено у позивача вказаний транспортний засіб.

Приватне підприємство "Журавель-Люкстранс" в добровільному порядку відмовилось сплатити кошти за здійснений позивачем ремонт, тому, зазначає позивач, йому заподіяно шкоду на суму 27854,00 грн.

Відповідач не погоджується із позовними вимогами та вважає їх необґрунтованими, а також такими, що суперечать обставинам та матеріалам справи.

Так, відповідач зазначає наступне:

ПП "Журавель-Люкстранс" займається пасажирськими перевезеннями по Україні з 2011 року. Керівником підприємства є Журавель Владислав Валерійович. На підприємстві для перевезень пасажирів був задіяний транспортний засіб-автобус МЕRSEDES BENZ 0304 державний номер НОМЕР_2 1995 року випуску, який знаходився на балансі відповідача та постійно проходив огляд спеціалістів перед виходом в рейс.

На підтвердження здійснення рейсів та самостійного ремонту автобуса відповідачем надано звіти про виконані роботи на ТЗ МЕRSEDES BENZ 0304 державний номер НОМЕР_2 з 01.01.2016 по 18.05.2017 (а.с. 85 - 88).

В травні 2017 року керівник підприємства вирішив продати даний транспортний засіб для оновлення свого автобусного парку.

Для цього керівник підприємства дав оголошення в інтернеті про продажу даного транспортного засобу, про що свідчать рахунки № 16355235, № 12561354 за публікацію оголошення про продаж автобуса МЕRSEDES BENZ 0304 державний номер НОМЕР_1 1995 року випуску (а.с. 83, 84).

17.05.2018 року керівнику підприємства на мобільний телефон подзвонив ОСОБА_7 та повідомив про своє бажання придбати автобус.

18.05.2018 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прибули в смт. Смоліне та забрали автобус, написавши розписку про його придбання та повернення грошей з відстрочкою платежу в розмірі 7 500 доларів США до 15 липня 2017 року (а.с. 17).

Після заволодіння автомобілем НОМЕР_3 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зникли, не розрахувавшись з відповідачем за придбаний транспортний засіб.

Тому, 03 серпня 2017 року відповідач звернувся до Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградської області з повідомленням про те, що 18 травня 2017 року ОСОБА_6 шахрайським шляхом заволодів автомобілем НОМЕР_3 1995 року випуску, який належить ПП "Журавель-Люкстранс" (а.с. 57).

Журавель В.В. пояснив суду, що у зв'язку зі специфікою транспортного засобу (автобус) та необхідності наявності цілого пакету документів, щоб автобусом можна було здійснювати перевезення, а також те, що потенційні покупці хотіли оновити салон автобуса, він віддав автобус лише під розписку.

Під час проведення слідчих (розшукових) дій слідчими Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградський області в рамках кримінального провадження № 0000515, яке внесене до ЄРДР 03.08.2017 року, було встановлено, що за адресою: м. Біла Церква, вул. Ставищанська 109, на станції технічного обслуговування, яка належить Позивачу, перебуває незаконно привласнений ОСОБА_7 та ОСОБА_6 автомобіль-автобус НОМЕР_3.

04.08.2017 року на станції технічного обслуговування, де знаходився автомобіль - автобус МЕRSEDES BENZ 0304 державний номер НОМЕР_1 був проведений огляд місця події та складений протокол від 04.08.2017 року, в якому чітко зазначено, що на СТО виявлено транспортний засіб автобус МЕRSEDES BENZ 0304, який належить ПП "Журавель - Люкстранс" (а.с. 55, 56).

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29.08.2017 року клопотання слідчого Топчієнка О.А. задоволено та надано йому дозвіл на проведення обшуку на території станції технічного обслуговування, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ставищенська, 109, власником якого є ФОП Івасик Микола Федорович, з метою відшукання і вилучення предмету кримінального правопорушення - автомобіля - автобуса МЕRSEDES BENZ 0304 державний номер НОМЕР_1 (а.с. 50 - 52).

05.09.2017 року на підставі ухвали Маловисківського районного суду Кіровоградської області було проведено обшук на СТО, яка належить позивачу, знайдено та вилучено автомобіль - автобус МЕRSEDES BENZ 0304 державний номер НОМЕР_1, який належить відповідачу (а.с. 106 - 107).

Згідно протоколу обшуку від 05.09.2017 року під час проведення обшуку було виявлено, що "автобус знаходиться за територією СТО, яка належить позивачу. Автобус стоїть паралельно проїжджій частині в напрямку м. Біла Церква",

В ході огляду салону автобуса, який належить відповідачу, було встановлено, що в автобусі відсутні дві акумуляторні батареї, відсутнє також запасне колесо.

Відповідач зазначає, що для того, щоб перегнати автобус до місця знаходження Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградський області, керівник ПП "Журавель - Люкстранс" змушений був купити нову акумуляторну батарею, доказом чого є гарантійний талон, оформлений 05.09.2017 року в м. Біла Церква (а.с. 84).

Про те, що автомобіль - автобус МЕRSEDES BENZ 0304 державний номер НОМЕР_1, який належить ПП "Журавель-Люкстранс", знаходиться у ФОП Івасик Микола Федорович, керівник відповідача дізнався від слідчого після огляду місця події 04.08.2017 року працівниками Маловисківського ВП ГУ НП в Кіровоградський області, тому знав, що в автобуса відсутні акумулятори, у зв'язку з чим один взяв з собою, один придбав.

СМС повідомлення від позивача про те, що автобус знаходиться за межами СТО було отримано Журавлем В.В. лише 05.09.2017 року, коли працівникам поліції було вже відомо про місцезнаходження автомобіля - автобуса МЕRSEDES BENZ 0304 державний номер НОМЕР_1 (а.с. 104).

В рамках кримінального провадження № 0004770 за заявою Івасика М.Ф., внесеного до ЄРДР 08.09.2017 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, було накладено арешт на транспортний засіб - автобус МЕRSEDES BENZ 0304 державний номер НОМЕР_1, який був скасований 14.12.2017 ухвалою апеляційного суду Київської області у справі № 357/10792/17 (провадження № 11-сс/780/729/17).

Постановою про закриття кримінального провадження від 18.11.2017, слідчим Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Яновським Олегом Володимировичем було закрито кримінальне провадження № 0004770 від 08.09.2017 (а.с. 47, 48).

Відповідач також зазначає, що позивач наголошує, що Журавель В.В. особисто по телефону повідомив Івасика М.Ф. про те, що він знає, що треба сплатити йому грошові кошти за здійснений ремонт, але в нього виникли тимчасові фінансові труднощі і найближчими днями він особисто приїде до позивача, заплатить грошові кошти згідно наряду та забере транспортний засіб.

Однак, відповідач наголошує, що жодної розмови Журавель Владислав Валерійович з позивачем в телефонному режимі не мав та жодної обіцянки, щодо оплати здійснених ремонтних робіт його транспортного засобу не надавав позивачу.

Доказів протилежного відповідачем не надано.

Також відповідач звертає увагу суду, що автомобіль НОМЕР_3, не потребував ремонту, тому як відповідач, як суб'єкт підприємницької діяльності, надає послуги з перевезення пасажирів автобусами та легковими автомобілями, займається технічним обслуговуванням та ремонтом автотранспортних засобів, тому весь транспорт, який він використовує для здійснення своєї діяльності ремонтується та обслуговується на власній матеріально-технічній базі.

А також на те, що ні ОСОБА_7 ні ОСОБА_6 не мають жодного відношення до ПП "Журавель-Люкстранс" та жодного дня не працювали на даному підприємстві.

При вирішенні даного спору господарським судом враховано наступне.

Згідно статті 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (стаття 179 ЦК), сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (стаття 627 ЦК).

Статтею 626 ЦК України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог статей 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ч.1 ст. 207 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцю зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Позивач зазначає, що для ремонту автобуса, для нього, як виконавця робіт, наряд-замовлення та усна домовленість є підставою для початку виконання таких робіт. Для початку ремонту автомобіля для фізичної особи-підприємця є достатнім наявність самого автомобіля та технічного паспорту на нього. Паспорт транспортного засобу - це документ, який містить відомості про основні технічні характеристики транспортного засобу, ідентифікаційні дані основних агрегатів, відомості про власника, постановлення на облік та зняття з обліку.

Однак, наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2014 № 615 затверджено Правила надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів (далі - Правила), які відповідно до п. 1 розділу 1 регулюють взаємовідносини між замовником і виконавцем послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, їх складових частин (систем), а також вимоги щодо контролю за відповідністю наданих послуг.

Ці Правила поширюються на суб'єктів господарювання, які надають послуги з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів та їх складових частин (систем) та на яких поширюються вимоги Технічного регламенту з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 липня 2013 року № 643.

Відповідно до п.п 2, 3, 4, 9 розділу 3 Правил, Послуги надаються замовнику за умови пред'явлення ним:

паспорта або посвідчення водія, а також довіреності для уповноваженого представника замовника;

реєстраційного документа на КТЗ.

Послуги з технічного обслуговування і ремонту КТЗ чи його складових частин (систем) надаються замовникові на підставі договору про технічне обслуговування і ремонт КТЗ, що укладається відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником і виконавцем (договір, наряд-замовлення, накладна, квитанція тощо).

Договір про технічне обслуговування і ремонт КТЗ повинен містити істотні умови відповідно до статті 25 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Облік заяв замовників, договорів, нарядів-замовлень, накладних, квитанцій, гарантійних талонів і претензій ведеться в журналі реєстрації.

Журнал повинен бути прошнурований, з пронумерованими сторінками та скріплений печаткою виконавця (за наявності).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач прийняв транспортний засіб лише на підставі технічного паспорта.

Наряд-замовлення як і акт виконаних робіт № 160 від 10.06.2017 складені в односторонньому порядку лише позивачем (а.с. 15, 16).

Відповідно до п.п. 1, 2 розділу 4 Правил, приймання КТЗ та його складових частин (систем) здійснюється у присутності власника чи його уповноваженого представника в такому порядку:

перегляд експлуатаційної, ремонтної, технологічної документації і заявки замовника;

перевірка технічного стану КТЗ, його складових частин (систем);

огляд щодо зовнішніх пошкоджень і дефектів;

оформлення акта передавання-приймання КТЗ, його складових частин (систем) для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту.

Акт передавання-приймання колісного транспортного засобу, його складових частин (систем) для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту (додаток 2) складається у двох примірниках. Обидва примірники мають однакову юридичну силу.

Акт передавання-приймання КТЗ, його складових частин (систем) для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту підписується власником КТЗ, його складових частин (систем), а також особою, відповідальною за прийняття КТЗ, його складових частин (систем) до ремонту, скріплюється печаткою виконавця (за наявності).

Таким чином, відповідач не укладав жодного договору про надання послуг ремонту автомобіля НОМЕР_3, та жодну особу на це не уповноважував.

Позовні вимоги позивач грунтує на тому, що йому завдано збитки в розмірі 78604,00 грн., а саме: 27 854,00 грн за проведений ремонт, 27 000 грн за завдану моральну шкоду та 23 750,00 грн за правову допомогу.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо не встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. При цьому боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (ст. 623 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом ст. ст. 224, 225 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: - вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; - додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; - неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ особи, що обмежує його інтереси, як учасника певних відносин і проявляється у витратах, зроблених особою, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних особою доходів, які б вона одержала при умові правомірної поведінки особи.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що особа, яка порушила зобов'язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема у виді відшкодування збитків.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника.

За відсутності хоча б однієї із названих умов цивільно-правова відповідальність у виді відшкодування майнової шкоди не настає.

Відповідач не укладав з позивачем договору про надання послуг, щодо ремонту його власного автомобіля та не брав на себе зобов'язань щодо оплати виконаних позивачем ремонтних робіт; протиправність дій відповідача в рамках кримінального провадження не підтверджена; наряд-замовлення та акт виконаних робіт підписані лише позивачем.

З огляду на зазначені вище обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність повного складу цивільного правопорушення та, як наслідок, про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Тому, позивач приймаючи на ремонт транспортний засіб - автобус МЕRSEDES BENZ 0304 державний номер НОМЕР_1 без дотримання вимог Порядку, поніс ризики підприємницької діяльності.

У зв'язку з відсутністю повного складу цивільного правопорушення, господарський суд також відмовляє в задоволенні вимог про стягнення збитків за понесені позивачем витрати за надання йому правової допомоги в розмірі 23750 грн та за завдану моральну шкоду в розмірі 27000,00 грн.

Крім того, суд зазначає, що на підтвердження понесення витрат на правову допомогу (під час кримінального провадження), позивачем надано договір про надання юридичних послуг № 161/17 від 18.09.2017, укладеного з адвокатом Травянко О.І. (а.с. 20, 21), розрахунок суми гонорару від 05.12.2017 (а.с. 22), акт приймання-передачі виконаних робіт від 05.12.2017 (а.с. 24), докази на підтвердження здійснених оплат (а.с. 59 - 61).

Якщо проаналізувати копії квитанцій та платіжних доручень, які додав до позову позивач, як доказ понесених витрат на професійну правову допомогу, слід зазначити, що ці докази не в повному обсязі підтверджують понесені витрати, зокрема згідно з платіжними дорученнями:

- від 07.09.2017 року за № Р24А285024536А94257 про передоплату за послуги адвоката в розмірі 2613, 07 грн ; від 28.11.2017 року за № Р24А328810980А71868 про передоплату за послуги адвоката в розмірі 2700,00 грн; від 08.09.2017 року за № Р24А285505243А72280 про оплату адвокатських послуг в розмірі 1306, 53 грн платником є ОСОБА_5, одержувачем є Травянко Олександр Іванович;

Також, згідно квитанції від 08.11.2017 року про оплату 200,00 грн, не вказаний платник, за надання юридичної консультації адвокату Сергій Гуля, а в квитанції від 07.09.2017 року на суму 500, 00 грн, сплачених адвокату Травянко Олександру Івановичу, платником зазначено ОСОБА_12.

Згідно положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майно; у приниженні честі то гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи або юридичної особи.

Позивачем не надано доказів завдання йому моральної шкоди внаслідок протиправних дій Журавля В.В.

Згідно вимог ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Тому, вимога позивача про стягнення моральної шкоди є безпідставною.

Відтак, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31.05.2018.

Суддя В.Г. Кабакова

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.