ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2018 р. Справа № 907/854/17

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача): Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

при секретарі судового засідання Коростенській О.І.,

за участю представників:

від прокуратури ОСОБА_1

від позивачів не зявилися

від відповідача не зявився

розглянувши апеляційну скаргу Ужгородської міської ради, вих.№181.32/1 від 14 березня 2018 року (з урахуванням заяви про усунення недоліків апеляційної скарги (вх.№01-05/1169/18 від 16 квітня 2018 року)

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 23 лютого 2018 року (суддя Ушак І.Г.) про зупинення провадження

у справі №907/854/17

за позовом Ужгородської місцевої прокуратури, м. Ужгород в інтересах держави в особі:

-Ужгородської міської ради, м. Ужгород

-Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, м. Ужгород

-Ужгородської обєднаної державної податкової інспекції Державної фіскальної служби у Закарпатській області, м. Ужгород

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Офіс-центр-3», м. Ужгород

про стягнення заборгованості в сумі 154 135,76 грн. за договором оренди земельної ділянки та зобовязання повернути земельну ділянку

в с т а н о в и в :

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 23 лютого 2018 року зупинено провадження у справі №907/854/17 до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №308/9524/17, що знаходиться у провадженні Ужгородського міськрайонного суду.

Ухвала суду мотивована тим, що дана справа №907/854/17 за змістом п.5 ч.1 ст.227 ГПК України, є повязаною з адміністративною справою №308/9524/17, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі щодо законності рішення органу місцевого самоврядування, на якому ґрунтуються позовні вимоги в даній справі. Суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що основна частина спірної заборгованості відповідача виникла за період починаючи з січня 2015 року та обґрунтовується позивачем саме встановленням нової грошової оцінки земельної ділянки на підставі рішення Ужгородської міської ради №1398 від 14.07.2014 року «Про затвердження технічної документації по нормативній грошовій оцінці земель населеного пункту міста Ужгорода Ужгородської міської ради», а визнання недійсним та скасування вказаного рішення міської ради є предметом спору в адміністративній справі №308/9524/17.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Ужгородська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 23 лютого 2018 року у справі №907/854/17 та прийняти нову ухвалу, якою відмовити відповідачу у зупиненні провадження у справі. Зокрема, зазначає, що суд не зазначив яким саме чином зясування обставин у адміністративній справі унеможливлює розгляд позовних вимог у даній справі. На думку скаржника, вирішення спору в адміністративній справі не може бути перешкодою для встановлення всіх істотних обставин у даній справі. Поряд з цим, апелянт наголошує на порушенні права сторони на розгляд справи у розумний строк.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду не надходив.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 20 квітня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі №907/854/17. Ухвалою суду від 08 травня 2018 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 21 травня 2018 року. Поряд з тим, за клопотанням скаржника, суд ухвалив провести судове засідання в режимі відеоконференції з Господарським судом Закарпатської області.

В судове засідання зявився прокурор Львівської області, який у своїх поясненнях щодо вирішення апеляційної скарги та перегляду оскаржуваної ухвали посилався на розсуд суду.

Представники позивачів в судове засідання не зявились (в тому числі і в режимі відеоконференції у Господарський суд Закарпатської області), про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення ухвали суду, які знаходяться у матеріалах справи.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, поряд з тим, надіслав до суду клопотання про відкладення судового засідання (б/н від 21.05.2018 року), у звязку з перебуванням представника відповідача ОСОБА_3 за межами території Закарпатської області, відсутністю достатнього часу для підготовки до судового засідання та забезпечення участі в судовому засіданні іншого представника. Поряд з цим, зазначив, що ухвалу від 08 травня 2018 року про призначення справи до розгляду на 21 травня 2018 року, відповідач отримав 18 травня 2018 року.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів вирішила таке відхилити, з огляду на наступне:

Відповідно до ч.1 ст.216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Частиною 11 ст.270 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Як на підставу для відкладення розгляду справи, відповідач посилається на перебування представника відповідача ОСОБА_3 за межами території Закарпатської області, відсутнісь достатнього часу для підготовки до судового засідання та забезпечення участі в судовому засіданні іншого представника.

Слід зазначити, що в матеріалах справи знаходиться повідомлення про вручення ухвали суду від 08 травня 2018 року, яке підтверджує вручення відповідачу останньої 16 травня 2018 року, відтак, у відповідача було достатньо часу для того, щоб забезпечити явку в судове засідання свого представника.

Колегія суддів не вважає поважними зазначені відповідачем причини неявки його представника у судове засідання, зважаючи на можливість забезпечення явки в судове засідання іншого представника чи керівника відповідача, при цьому, відповідачем не долучено до клопотання про відкладення розгляду справи будь-яких доказів, що підтверджують викладені ним обставини. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи у відповідності до ч.2 ст.202 ГПК України за наведених у цій статті підстав можливе лише у межах строку, встановленого ГПК України, який в даному випадку закінчився 21 травня 2018 року.

Згідно з п.1 ч.3 ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи все наведене вище, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін (належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання).

Суд, заслухавши пояснення прокурора, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 08 грудня 2017 року керівник Ужгородської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом в інтересах держави в особі: Ужгородської міської ради, Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради та Ужгородської обєднаної державної податкової інспекції Державної фіскальної служби у Закарпатській області до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Офіс-центр-3» про стягнення заборгованості в сумі 154 135,76 грн. за договором оренди земельної ділянки та зобовязання повернути земельну ділянку. Позов мотивований несплатою відповідачем у повному обсязі орендної плати як орендарем земельної ділянки за договором оренди землі від 21.06.2007 року.

У відзиві на позов відповідач заперечив проти позовних вимог, зокрема, вважаючи незаконним рішення Ужгородської міської ради №1398 від 14 липня 2014 року «Про затвердження технічної документації по нормативній грошовій оцінці земель населеного пункту міста Ужгорода Ужгородської міської ради», на підставі якого встановлена нова нормативна грошова оцінка земельної ділянки, орендованої відповідачем, з урахуванням якої позивачем визначено спірну заборгованість та заявлено у даній справі вимоги щодо розірвання договору оренди. Поряд з тим, відповідач просив суд зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №308/9524/17, предметом позову в якій є визнання незаконним та скасування рішення Ужгородської міської ради №1398 від 14 липня 2014 року «Про затвердження технічної документації по нормативній грошовій оцінці земель населеного пункту міста Ужгорода Ужгородської міської ради».

Як зазначалось вище, ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 23 лютого 2018 року провадження у справі №907/854/17 зупинено, на підставі п.5 ч.1 ст.227 ГПК України, до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №308/9524/17, що знаходиться у провадженні Ужгородського міськрайонного суду.

Проте, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.227 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

При цьому, вищевказана процесуальна норма прямо встановлює, що суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Так, предметом позову у цій справі (№907/854/17) є вимога прокурора про стягнення з відповідача до місцевого бюджету міста Ужгорода заборгованості в розмірі 115 065,01 грн. за договором оренди земельної ділянки від 21 червня 2007 року та зобовязання повернути земельну ділянку у розпорядження Ужгородської міської ради за актом прийому-передачі. Позов мотивований тим, що відповідачем не вносилась орендна плата за користування земельною ділянкою за березень 2013 року, вересень, листопад 2014 року, квітень 2015 року та з лютого 2016 року жодного разу не сплачено необхідну суму за земельну ділянку. В частині повернення земельної ділянки позов мотивований, зокрема, припиненням дії договору оренди землі за заявою самого орендаря та неповернення останнім обєкту оренди.

Поряд з тим, судом встановлено, що рішенням Господарського суду Закарпатської області від 22 червня 2015 року у справі №907/554/15 внесено зміни до спірного договору оренди земельної ділянки від 21 червня 2007 року в частині нормативної грошової оцінки та орендної плати, з урахуванням рішення Ужгородської міської ради №1398 від 14 липня 2014 року «Про затвердження технічної документації по нормативній грошовій оцінці земель населеного пункту міста Ужгорода Ужгородської міської ради», яким затверджено нову технічну документацію із нормативної грошової оцінки земель населеного пункту м. Ужгорода по базовій вартості 1 м кв. забудованої території в розрізі економіко-планувальних зон та грошової оцінки сільськогосподарських угідь населеного пункту згідно з додатком.

Вказане рішення Господарського суду Закарпатської області залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29 липня 2015 року у справі №907/554/15 та набрало законної сили.

Зупиняючи провадження у справі (№907/854/17), місцевий господарський суд посилається на п.5 ч.1 ст.227 ГПК України, зазначаючи про обєктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області справи №308/9524/17, предметом позову в якій є визнання незаконним та скасування рішення Ужгородської міської ради №1398 від 14 липня 2014 року «Про затвердження технічної документації по нормативній грошовій оцінці земель населеного пункту міста Ужгорода Ужгородської міської ради», при цьому, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів обґрунтування мотивів такого зупинення, зокрема, з'ясування яких саме обставин у ході розгляду адміністративної справи унеможливлює розгляд даної господарської справи, не зазначив, які саме обставини не можуть бути встановлені господарським судом самостійно при вирішенні даного спору та яким чином встановлені в іншій справі обставини вплинуть на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи у даній справі.

Колегія суддів звертає увагу, що оскарження рішення органу місцевого самоврядування не зупиняє дію такого рішення, відтак, станом на час розгляду господарської справи, рішення Ужгородської міської ради №1398 від 14 липня 2014 року «Про затвердження технічної документації по нормативній грошовій оцінці земель населеного пункту міста Ужгорода Ужгородської міської ради» є чинним та підлягає виконанню. Одночасно, як вже зазначалось вище, до договору оренди землі внесено зміни в частині нової нормативної грошової оцінки та орендної плати за рішенням Господарського суду Закарпатської області від 22 червня 2015 року у справі №907/554/15, яке є обовязковим та підлягає виконанню.

Зважаючи на все наведене вище, дослідивши вимоги, заявлені прокурором у даній справі, колегія суддів дійшла висновку, що місцевим господарським судом не обґрунтовано зупинено провадження у справі, у звязку з неможливістю розгляду цієї справи до вирішення Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області справи №308/9524/17.

Крім того, судом встановлено, що провадження у справі №308/9524/17 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/1320/18 за позовом ПП «Закарпатінвестбуд» до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправним та скасування рішення №698-14 від 05 червня 2014 року та зобовязання вчинити дії. Зазначене підтверджується ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2018 року у справі №308/9524/17 (оприлюднена у реєстрі 20 лютого 2018 року, тобто до моменту винесення оскаржуваної ухвали Господарського суду Закарпатської області від 23 лютого 2018 року).

Необґрунтоване зупинення провадження у справі №907/854/17 до вирішення справи №308/9524/17, яка також є зупиненою до розгляду іншої справи, призводить до затягування строків розгляду справи, що свідчить про порушення положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, що покладає на національні суди обов'язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Поряд з цим, главою 3 ГПК України передбачено можливість переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами за наявності передбачених на те підстав.

Згідно з ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про зупинення провадження у справі (п.12).

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Статтею 275 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (п.6).

Згідно з ст.280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду, справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції (ч.3 ст.271 ГПК України).

Враховуючи все наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги Ужгородської міської ради та скасування ухвали Господарського суду Закарпатської області від 23 лютого 2018 року про зупинення провадження у справі №907/854/17. При цьому, справу слід направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У зв'язку з скасуванням ухвали місцевого господарського суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної скарги, здійснює місцевий господарський суд, який приймає рішення за результатами розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.270, 271, 275, 277, 280, 281, 282 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Ужгородської міської ради задоволити.

Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 23 лютого 2018 року у справі №907/854/17 скасувати.

Справу №907/854/17 передати на розгляд Господарському суду Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Матеріали справи №907/854/17 повернути до Господарського суду Закарпатської області.

Повну постанову складено 24.05.2018 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.