КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"21" травня 2018 р. Справа№ Б3/150-12/24

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Дригало Людмили Борисівни

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.09.2017 року

у справі № Б3/150-12/24 (суддя Лопатін А.В.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до Фізичної особи-підприємця Дригало Людмили Борисівни

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.09.2017 року у справі № Б3/150-12/24, серед іншого, заяву ліквідатора банкрута від 31.05.2017 р. № 150/86 про надання згоди на продаж майна ФОП Дригало Л.Б., що є предметом забезпечення вимог ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" задоволено; надано згоду ліквідатору банкрута на продаж майна ФОП Дригало Л.Б., що є предметом забезпечення вимог ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", в порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; заяву ТОВ "ФК "Форінт" від 06.06.2017 р. про заміну кредитора на правонаступника задоволено; замінено кредитора ФОП Дригало Л.Б. - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на правонаступника ТОВ "ФК "Форінт" (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 34, оф. 212; ).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, Дригало Людмила Борисівна звернулася до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 20.09.2017 року по справі № Б3/150-12/24 в частині заміни кредитора ФОП Дригало Л.Б. - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на правонаступника ТОВ "ФК "Форінт" (01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, б. 34, оф. 212; ) та зобов'язання ліквідатора банкрута внести зміни до реєстру вимог кредиторів ФОП Дригало Л.Б. та ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" у задоволенні заяви про заміну кредитора ФОП Дригало Л.Б. - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на правонаступника ТОВ "ФК "Форінт" (01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, б. 34, оф. 212; ) та зобов'язанні ліквідатору банкрута внести зміни до реєстру вимог кредиторів ФОП Дригало Л.Б.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2018 року вказану апеляційну скаргу у справі № Б3/150-12/24 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Верховця А.А., суддів: Пантелієнка В.О., Остапенка О.М.

Розглянувши апеляційну скаргу Дригало Людмили Борисівни, апеляційний суд дійшов висновку, що вона має бути залишена без руху з огляду на наступне.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

З 15 грудня 2017 року набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Відповідно до пп. 13 п. 1 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, статтею 93 ГПК України в редакції, що діяла до 15.12.2017 року (станом на дату прийняття оскаржуваної ухвали), передбачено, що апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

У випадках, коли останній день строку припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день.

Як вбачається зі зворотньої сторони останнього аркушу оскаржуваної ухвали, копії ухвали направлялась учасникам судового процесу 13.10.2017.

Проте, скаржник звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу місцевого господарського суду лише 02.05.2018 року, що підтверджується штампом Господарського суду Київської області про одержання апеляційної скарги із зазначенням дати та вхідного номера, тобто з пропуском п'ятиденного процесуального строку на апеляційне оскарження більше ніж на шість місяців.

Одночасно апелянт просив поновити строк для подання апеляційної скарги, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні докази направлення судом та отримання Дригало Людмилою Борисівною копії ухвали Господарського суду Київської області від 20.09.2017 року по справі № Б3/150-12/24, що АТ "Райффайзен Банк Аваль" відступив право вимоги за кредитами ТОВ "ФК "Форінт", скаржнику стало відомо з рішень (ухвал) Білоцерківського міськрайонного суду по справі цивільної юрисдикції №2-1079/11 про заміну сторони у виконавчому провадженні від 28.02.2018 року.

Після чого, представник Дригало Л.Б., Панченко Н.О. в Господарському суді міста Києва ознайомилась з матеріалами справи про банкрутство ФОП Дригало Л.Б. 30.03.2018 року, що заміна кредитора АТ "Райффайзен Банк Аваль" на ТОВ "ФК "Форінт" здійснена також в справі про банкрутство ухвалою Господарського суду Київської області від 20.09.2017 року.

Розглянувши клопотання Дригало Людмили Борисівни про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що викладені в ньому причини не є поважними з огляду на наступне.

Заяву (клопотання) про поновлення пропущеного строку може бути викладено в апеляційній скарзі чи в окремому документі, і в останньому випадку її має бути подано одночасно з апеляційною скаргою.

Відновлення пропущеного строку здійснюється господарським судом за наявності поважної причини його пропуску. Такими поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Згідно приписів чинного законодавства клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Отже, норми чинного законодавства пов'язують можливість відновлення процесуального строку з обов'язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Це стосується й тих випадків, коли таке відновлення здійснюється з ініціативи господарського суду, що має зазначити відповідну причину (причини) в судовому рішенні, в якому йдеться про відновлення строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами ГПК України.

Суд апеляційної інстанції враховує позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 13.07.2016 року у справі № Б29/162-10, відповідно до якої одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії").

У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України").

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Господарського суду Київської області від 07.06.2017 якою призначено розгляд заяви ТОВ "ФК "Форінт" про заміну сторони правонаступником та розгляд заяви ліквідатора про надання дозволу на реалізацію майна банкрута на 20 вересня 2017 р., направлялась учасникам судового процесу, про що свідчить відмітка на останній сторінці ухвали Господарського суду Київської області від 07.06.2017.

Як вбачається (т.10, а.с.77-78) копія ухвали Господарського суду Київської області від 07.06.2017 яка надсилалась Дригало Людмилі Борисівні повернулась до суду за закінченням терміну зберігання.

Колегія суддів зазначає, що необхідною передумовою здійснення стороною права апеляційного оскарження є обізнаність зі змістом рішення (ухвали) суду, що дає можливість заявнику викласти свої вимоги та зазначити підстави, з яких порушено питання про перегляд рішення в апеляційному порядку, як того вимагає пункт 5 частини другою статті 258 ГПК України.

Так, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду від 20.09.2017 року направлено учасникам справи 13.10.2017 року, про що зазначено після п.9 ухвали та підтверджується відміткою на зворотньому боці останнього аркушу ухвали.

Також слід зазначити, що вказану ухвалу було розміщено в загальнодоступному Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З моменту її офіційного оприлюднення та внесення відповідного запису до ЄДР інформація про прийняття оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду від 20.09.2017 року стала загальновідомою.

Тобто, зазначені вище обставини свідчать про те, що скаржник був обізнаний про прийняття відповідної ухвали суду та про її зміст принаймні ще у жовтні 2017 року, а відтак погодився з нею.

Також колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що 25.09.2017 (згідно поштового штемпелю на конверті) ТОВ "ФК "Форінт" звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.09.2017, при цьому як вбачається з додатків до апеляційної скарги апелянтом надсилалась копія цієї апеляційної скарги зокрема і Дригало Людмилі Борисівні (т. 11 стр. 15). При цьому суд апеляційної інстанції ухвалою від 26.10.2017 прийняв до провадження апеляційну скаргу ТОВ "ФК "Форінт" та призначив до розгляду, про що повідомлялась Дригало Людмила Борисівна, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься повернута копія ухвали Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2017 за закінченням встановленого строку зберігання. (т.12 стор.70-71).

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції"

3.9.1. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

При цьому, в порушення норм статей 73-80 Господарського процесуального кодексу України, скаржником не надано будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження викладених у заявленому клопотанні обставин.

Таким чином, скаржник, обізнаний про зміст ухвали у жовтні 2017 року, оскаржив її лише 02.05.2018 року, тобто більше як через шість місяців після її прийняття, навівши при цьому причини, які визнані судом неповажними, оскільки можливість виявити відповідні недоліки залежала виключно від волевиявлення скаржника, тобто мала суб'єктивний характер.

Згідно з п. 3 ст. 260 ГПК України в чинній редакції апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, апеляційна скарга Дригало Людмили Борисівни на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.09.2017 року підлягає залишенню без руху, з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У свою чергу, частина 1 ст. 174 ГПК України містить положення, відповідно до якого суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За викладених вище обставин, апеляційна скарга Дригало Людмили Борисівни на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.09.2017 року підлягає залишенню без руху у зв'язку з визнанням причин пропуску строку на подання апеляційної скарги неповажними, з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги

Керуючись статтями 234, 255, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Дригало Людмили Борисівни на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.09.2017 року у справі №Б3/150-12/24 - залишити без руху.

2. Надати Дригало Людмилі Борисівні строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

3. Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко