КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2018 р. Справа№ 911/344/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Верховця А.А.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання: Сотнікової І.О.

у присутності представників сторін:

від позивача: Рибкіна Н.В. - довіреність № 537 від 05.12.2017

від відповідача: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу господарського суду Київської області від 21.03.2018 року

у справі № 911/344/16 (суддя Лопатін А.В.)

за заявою Публічного акціонерного товариства „Сбербанк"

до Приватного підприємства „Фірма „Фармацея"

про визнання результатів аукціону недійсними

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.03.2018 року у справі № 911/344/16, серед іншого, відмовлено у задоволенні заяви ПАТ „Сбербанк" про забезпечення позову, з урахуванням клопотання про уточнення заяви про забезпечення позову.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду ПАТ „Сбербанк" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 21.03.2018 року в частині відмови в задоволенні заяви ПАТ „Сбербанк" про забезпечення позову, з урахуванням клопотання про уточнення заяви, та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ПАТ „Сбербанк" про забезпечення позову, з урахуванням клопотання про уточнення заяви та накласти арешт на майно згідно наведеного переліку.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів вищевказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ „Сбербанк" на ухвалу господарського суду Київської області від 21.03.2018 року у справі № 911/344/16, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 15.05.2018 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

Судове засідання, призначене на 15.05.2018 року, не відбулось у зв'язку з перебуванням головуючого судді Остапенка О.М. у відпустці.

Після виходу головуючого судді Остапенка О.М. з відпустки суду ухвалою суду від 16.05.2018 року розгляд справи призначено на 24.05.2018 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У зв'язку з перебуванням судді Мальченко А.О. у відпустці протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2018 року для розгляду справи № 911/344/16 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Пантелієнко В.О.

Ухвалою суду від 24.05.2018 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу № 911/344/16 за апеляційною скаргою ПАТ „Сбербанк" на ухвалу господарського суду Київської області від 21.03.2018 року.

Представник скаржника в судовому засіданні 24.05.2018 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 21.03.2018 року в частині відмови в задоволенні заяви ПАТ „Сбербанк" про забезпечення позову та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ПАТ „Сбербанк" про забезпечення позову, з урахуванням клопотання про уточнення заяви та накласти арешт на майно згідно наведеного переліку.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

24.05.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представника скаржника, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ПАТ „Сбербанк" слід відмовити, а ухвалу господарського суду Київської області від 21.03.2018 року в оскаржуваній частині - залишити без змін, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство).

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/344/16 за заявою боржника - ПП „Фірма „Фармацея", поданою в порядку статті 95 Закону про банкрутство, провадження в якій порушено ухвалою суду від 17.02.2016 року.

Постановою господарського суду Київської області від 16.03.2016 року ПП „Фірма „Фармацея" визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено Шимана Є.О., вирішено інші процедурні питання.

11.12.2017 року на адресу суду надійшла заява ПАТ „Сбербанк" про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна ПП „Фірма „Фармацея" частинами, який відбувся 04.08.2017 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.01.2018 року відкрито провадження у справі № 911/344/16 за заявою ПАТ „Сбербанк" до ПП „Фірма „Фармацея" про визнання результатів аукціону недійсними; розгляд заяви про визнання результатів аукціону недійсними у підготовчому засіданні призначено на 21.03.2018 року.

24.02.2018 року до господарського суду Київської області представником ПАТ „Сбербанк" подано клопотання про забезпечення позову, в якому останній просить суд з метою забезпечення поданого банком позову накласти арешт на майно, що було предметом продажу на спірному аукціоні.

14.03.2018 року Публічне акціонерне товариство „Сбербанк" подано клопотання про уточнення заяви про забезпечення позову (заяви про визнання недійсними та скасування результатів аукціону), в якому банком зазначено, що переможцем аукціону по лоту № 1 та лоту № 2 став ОСОБА_4, а відтак просить суд накласти арешт на зазначене у заяві майно, яке належить ОСОБА_5 на підставі укладених із ліквідатором банкрута договорів купівлі-продажу майна.

За наслідками розгляду поданої заяви, ухвалою господарського суду Київської області від 21.03.2018 року у справі № 911/344/16, серед іншого, відмовлено у задоволенні заяви ПАТ „Сбербанк" про забезпечення позову, з урахуванням клопотання про уточнення заяви про забезпечення позову, оскільки заявник просить накласти арешт на майно особи, яка не залучена відповідачем у справі.

Переглядаючи законність винесення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суть забезпечення позову полягає саме у наявності об'єктивних побоювань позивача, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних права або інтересів.

Так, в обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову, з урахуванням уточнень до неї, банк посилається на те, що в разі визнання результатів аукціону недійсними, покупець буде зобов'язаний повернути спірне майно до ліквідаційної маси банкрута, а відтак з метою запобігання реалізації спірного майна третім особам, враховуючи права та законні інтереси кредиторів банкрута у даній справі, та з огляду на положення ст.ст. 136, 137 ГПК України, ПАТ „Сбербанк" просить вжити заходів до забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, що є предметом аукціону з продажу майна ПП „Фірма „Фармацея", результати якого оскаржено, оскільки подальше відчуження вказаного майна покупцем призведе до неможливості його повернення до ліквідаційної маси божника.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, заявник в зазначеній заяві просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, що наразі перебуває у власності гр. ОСОБА_4, який є переможцем аукціону з продажу майна ПП „Фірма „Фармацея", результати якого оскаржено, водночас відповідачем в даній справі, станом на дату звернення з даною заявою та на час її розгляду місцевим судом, було лише ПП „Фірма „Фармацея", в той час, як клопотання про залучення до участі в порядку, передбаченому статтею 48 ГПК України, співвідповідачами інших осіб від заявника не надходило.

З огляду на викладене, колегією суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке наразі перебуває у власності гр. ОСОБА_4, який не був, станом на час розгляду вказаної заяви ПАТ „Сбербанк", відповідачем у даному спорі, а наявність/відсутність правових підстав для повернення такого майна у власність відповідача - ПП „Фірма „Фармацея" може бути встановлено лише за результатами розгляду заяви про визнання результатів аукціону недійсними, розгляд якої станом на дату винесення ухвали суду перебував на стадії підготовчого провадження, відтак місцевим господарським судом правомірно відмовлено у задоволенні вказаної заяви ПАТ „Сбербанк" про забезпечення позову.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_5 було залучено співвідповідачем у справі оскаржуваною ухвалою суду від 21.03.2018 року за клопотанням заявника, не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції про те, що саме станом на дату розгляду вказаної заяви ОСОБА_5 ще не був відповідачем у вказаному спорі.

Твердження про передчасність винесення даної ухвали судом відхиляються у зв'язку з безпідставністю та необґрунтованістю.

При цьому, судова колегія звертає увагу скаржника, що відповідно до ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, а відтак останній не позбавлений права в подальшому звернутись до суду з відповідною заявою з метою захисту прав кредиторів у справі з урахуванням факту залучення ОСОБА_5 співвідповідачем у справі ухвалою суду від 21.03.2018 року.

За наведених вище обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвалу місцевого господарського суду в частині відмови в задоволенні заяви ПАТ „Сбербанк" про забезпечення позову прийнято відповідно до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали у відповідній частині не вбачається.

Керуючись статтями 136-140, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Сбербанк" на ухвалу господарського суду Київської області від 21.03.2018 року у справі № 911/344/16 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 21.03.2018 року у справі № 911/344/16 в частині відмови в задоволенні заяви ПАТ „Сбербанк" про забезпечення позову залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Справу № 911/344/16 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 29.05.2018 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді А.А. Верховець

В.О. Пантелієнко