ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2018 р.Справа № 922/1165/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ", м. Черкаси
до Державної установи "Диканівська виправна колонія № 12", м. Харків
про стягнення 75715,66 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, за довіреністю від 03.05.2018 року;

відповідача - ОСОБА_2, за довіреністю від 21.05.2018 року;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Державної установи "Диканівська виправна колонія № 12" про стягнення заборгованості в розмірі 75715,66 грн. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про постачання природного газу № С/325-17 від 20.10.2017 року в частині оплати останнім поставленого газу, у зв`язку з чим заборгованість відповідача станом на 11.04.2018 року становить 75715,66 грн.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 17.05.2018 року представник відповідача надав відзив на позов (вх. № 14461), в якому визнав наявність основної суми боргу в повному обсязі в розмірі 75715,66 грн., зазначив про те, що відповідач є неприбутковою бюджетною організацію, у зв`язку з чим відсутність кошторисних призначень для погашення заборгованості минулих років значно ускладнюють виплату існуючої заборгованості. У своєму відзиві відповідач заперечує проти стягнення з останнього судових витрат у розмірі 2364,20 грн. та зазначає про те, що витрати пов`язані із забезпеченням явки представника позивача не віднесено до складу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Представник позивача в судовому засіданні 21.05.2018 року підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 21.05.2018 року визнав заборгованість в повному обсязі в розмірі 75715,66 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представників сторін, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів позивача фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

20.10.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" (позивач) та Державною установою "Диканівська виправна колонія (№ 12)" (відповідач) було укладено договір про постачання природного газу № С/325-17, у відповідності до умов якого позивач зобов`язується поставити відповідачу протягом жовтня-грудня 2017 року, до 31.12.2017 року (включно): код за ДК 021:2015 - 09120000-6 - Газове паливо (природний газ), належної якості та у кількості у порядку, передбаченому договором, а відповідач зобов`язується оплатити вартість прийнятого газу, у розмірі та порядку, визначеному договором.

Згідно з п. 2.9.3. Договору, відповідач протягом двох днів з дати одержання приймання-передачі газу зобовязується повернути позивачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником відповідача та скріплений печаткою відповідача, або надати в письмовій формі вмотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

Пунктом 4.1. визначено, що розрахунковий період за Договором становить календарний місяць - з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого наступного місяця включно.

Згідно з п. 4.2.1. Договору, оплата вартості природного газу здійснюється відповідачем не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, на підставі актів приймання-передачі природного газу, які надаються позивачем або 10% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання, відповідач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період.

Відповідно до п.4.2.3. остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п.З Договору.) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання.

В межах договору, сторонами було укладено Додаткову угоду №5 від 08.01.2018 року, щодо продовження строку дії договору на період достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2018 року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в Договорі, ціна природного газу на січень 2018 року становить 9 900,00 грн. з ПДВ за 1 тис. м. куб, плановий обсяг газу на січень 2018 року становить 7,649 т. м. куб.

На виконання умов, укладеного між сторонами договору, позивачем було поставлено відповідачу 7,649 тис. м. куб. газу на загальну суму 75725,10 грн., що підтверджується актом приймання-передачі газу № РН-0000341 від 31.01.2018 року, який підписаний обома сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов`язання щодо оплати спожитого газу виконав неналежним чином, а саме здійснив лише часткову оплату газу в розмірі 9,44 грн., що підтверджується підписаним обома сторонами актом звірки взаємних розрахунків.

05.04.2018 року позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу про сплату боргу за вих. № 05/042-18.

Проте відповідач відповіді на вимогу позивача не надав, борг в розмірі 75715,66 грн. не погасив, що стало підставою для звернення останнього до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач позов визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини; доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов договору та діючого законодавства, - суд визнає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором № С/325-17 від 20.10.2017 року в розмірі 75715,66 грн. обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача в розмірі 1762,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 526, 549, 611, 612, 623-629 Цивільного кодексу України; ч. 1 ст. 174, ст. 193 Господарського кодексу України; ст.ст. 73, 74, 86, 129, 183, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Державної установи "Диканівська виправна колонія (№ 12)" (61030, м. Харків, вул. Лелюківська, 1, р/р 4084 в УДКСУ м. Київ, МФО 280172, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" (18002,м. Черкаси, вул. Гоголя, 137, оф. 15, р/р 4096, банк ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380269, ) 75715,66 грн. заборгованості та 1762,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено 23.05.2018 р.

Суддя ОСОБА_3

922/1165/18