ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2018 р. Справа № 911/3611/17

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Гопанок І.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрім мейкерс"

до Фізичної особи-підприємця Набок Тетяни Ігорівни

про стягнення 420 225,89 гривень

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність №01/18-6 від 02.01.2018)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01.12.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрім мейкерс" (далі ТОВ "Дрім мейкерс"/позивач) надійшла позовна заява до Фізичної особи-підприємця Набок Тетяни Ігорівни (далі - ФОП Набок Т.І./відповідач) про стягнення 192464,76 гривень основного боргу, 57739,43 гривень штрафу, 16799,80 гривень 3% річних та 153221,90 гривень інфляційних втрат за договором поставки №05/12-2Си від 17.05.2012, з підстав ст. 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.12.2017 порушено провадження в справі №911/3611/17, розгляд справи призначено на 09.01.2017.

Водночас, відповідно до п. 9 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017, що набрав чинності 15.12.2017, (далі - Господарський процесуальний кодекс України), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Приписами ст. 12, 177, 181 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цимКодексом, у порядку, зокрема, позовного провадження (загального або спрощеного).

Завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з'ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи;вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.01.2018 постановлено розглядати справу №911/3611/17 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.02.2018, а також запропоновано сторонам надати, за наявності, заперечення, додаткові докази та пояснення, клопотання, передбачені нормами ГПК України, і встановлено строк для їх подання.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.02.2018 підготовче засідання відкладено на 05.03.2018.

У встановлений судом строк відповідач не скористався правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав, як і не надав жодних доказів по справі та/або заяв, клопотань, які відповідно до ст. 182 ГПК України мають бути вирішені у підготовчому засіданні.

Водночас, позивачем зазначено про відсутність заяв та/чи клопотань, які відповідно до ст. 182 ГПК України мають бути вирішені у підготовчому засіданні.

05.03.2018 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого засідання, призначено справу до судового розгляду по суті на 19.03.2018, повідомлено учасників справи про призначення справи до судового розгляду по суті, а також попереджено учасників справи про наслідки неявки в судове засідання, передбачені ст. 202 ГПК України.

У судове засідання 19.03.2018 представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений в передбаченому порядку, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про розміщення інформації про ухвалу господарського суду Київської області від 05.03.2018 у даній справі, а також відомостями розміщеними на веб-сторінці офіційного веб-порталу господарського суду Київської області в мережі Інтернет за адресою: ko.arbitr.gov.ua/sud5012/ в розділі "Новини".

З огляду вищенаведеного, враховуючи приписи ст. 202 ГПК України та неявку в судове засідання повідомленого належним чином про розгляд справи відповідача, без повідомлення причин його неявки, суд дійшов висновку розглядати справу у судовому засіданні 19.03.2018 за відсутності ФОП Набок Т.І.

У судовому засіданні 19.03.2018 судом, після закінчення з'ясування обставин та перевірки їх доказами, оголошено про перехід до судових дебатів.

Після закінчення судових дебатів суд вийшов до нарадчої кімнати, після виходу з якої

ВСТАНОВИВ:

17.05.2012 між ТОВ "Дрім мейкерс" (далі-постачальник) та Фізичної особи-підприємця Набок Тетяни Ігорівни (далі-покупець) було укладено договір поставки №05/12-2Си (далі-договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язується поставляти товар відповідно до поданих покупцем замовлень, а покупець зобов'язується прийняти товар та своєчасно сплатити його вартість.

Відповідно до пп. 1.2., 5.1. та 8.1. договору конкретні кількість, ціна (вартість), асортимент, номенклатура товару, його часткове співвідношення за видами, марками, визначається видатковими накладними на кожну поставку.

Загальна сума цього договору складається з суми накладних, по яким була здійснена поставка товару.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2013. Якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодна сторона письмово не повідомить іншу сторону про припинення дії договору, договір вважається пролонгованим на один календарний рік і на тих самих умовах, при цьому укладення додаткової угоди не потрібно.

Копія вищезазначеного договору наявна в матеріалах справи.

До того ж, доказів подання сторонами одна одній письмового повідомлення про припинення договору суду не надано.

Відповідно до викладених позивачем письмових пояснень та розгорнутого розрахунку заборгованості, за період з листопада 2013 по лютий 2014 року позивачем було передано відповідачу товар загальною вартістю 192 464,76 грн за видатковими накладними №16882 від 28.11.2013-№1436 від 11.02.2014, копії яких додано до матеріалів справи.

До того ж, про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення першим умов договору, у тому числі відсутність заперечень щодо отримання товару за відповідними накладними.

В обґрунтування поданого позову, ТОВ "Дрім мейкерс" зазначило, що відповідач свої грошові зобов'язання за договором належним чином не виконав, кошти за отриманий товар не сплатив, а тому у ФОП Набок Т.І. перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 192 464,76 грн.

В підтвердження відповідних обставин позивач надав суду копію підписаного сторонами акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, банківські виписки про здійснення відповідачем оплат за договором, що зараховані позивачем в погашення вартості товару, поставленого за попередні періоди господарських взаємовідносин між сторонами.

Посилаючись на те, що відповідач розрахунки за поставлену продукцію за договором не провів, позивач просить суд стягнути з ФОП Набок Т.І., зокрема, 192 464,76 грн основного боргу.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів та/або документів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд, у відповідності до ст. 165 ГПК України, вирішив справу за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 2 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приписами ст. ст. 655,692, 627, 530, 254 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до п. 2.3. та 5.5. договору оплата партії товару здійснюється частинами, по мірі реалізації третім особам, кожні 7 (сім) календарних днів за товар, який реалізовано за цей період. Остаточний розрахунок за кожну партію поставленого товару відбувається не пізніше 60 календарних днів з моменту отримання товару покупцем.

За вимогою однієї з сторін, сторони проводять звірку взаєморозрахунків, результати якої оформлюються відповідним актом.

З огляду наведеного, підписання відповідачем видаткових накладних без будь-яких заперечень щодо обсягу та якості переданого товару свідчить про прийняття відповідачем цього товару та, з урахування підписаного в подальшому акту звірки взаєморозрахунків, породжує для ФОП Набок Т.І. обов'язок щодо його оплати у повному обсязі згідно умов договору.

Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, оскільки станом на день прийняття рішення відповідач вартість поставленої позивачем продукції за договором не оплатив, враховуючи арифметичну відповідність заявленої суми боргу обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 192 464,76 грн основного боргу підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором, позивач просить суд стягнути з ФОП Набок Т.І. 16 797,80 грн 3% річних, нарахованих з 02.01.2015 по 29.11.2017 на 192 464,76 грн основного боргу, 153 221,90 грн інфляційних втрат, нарахованих з 01.01.2015 по 31.10.2017 на 192 464,76 грн основного боргу, а також 57 739,43 грн штрафу, нарахованого у розмірі 30% від 192 464,76 грн основного боргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити уразі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 6.2. договору сторони передбачили, що у разі якщо затримка по оплаті товару становить більше 30 календарних днів, покупець зобов'язаний додатково до пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання та процентів за користування чужими грошовими коштами виплатити постачальнику штраф у розмірі 30% від суми прострочення.

Оскільки розмір заявлених до стягнення сум 3% річних, інфляційних втрат, обрахованих судом в межах визначених позивачем періодів, є арифметично вірним, вимоги позивача про стягнення з відповідача 16 797,80 грн 3% річних та 153 221,90 грн інфляційних втрат є обґрунтованим та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Водночас, оскільки станом на момент звернення позивача до суду строки виконання грошового зобов'язання порушенні відповідачем більше ніж на 5 календарних днів, що є підставою для нарахування штрафу в порядку п. 6.2. договору, а розмір відповідно нарахованого штрафу є арифметично вірним, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 57 739,43 грн штрафу.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 626, 627, 692 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 230 Господарського кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Набок Тетяни Ігорівни (95006, Автономна АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрім мейкерс" (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, будинок 38, К. 12, ідентифікаційний код 37567185) 192 464 (сто дев'яносто дві тисячі чотириста шістдесят чотири) грн 76 коп. основного боргу, 57 739 (п'ятдесят сім тисяч сімсот тридцять дев'ять) грн 43 коп. штрафу, 16 799 (шістнадцять тисяч сімсот дев'яносто дев'ять) грн 80 коп. 3% річних, 153 221 (сто п'ятдесят три тисячі двісті двадцять одну) грн 90 коп. інфляційних втрат та 6 303 (шість тисяч триста три) грн 39 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до підпункту 17.5) підпункту 17) пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повне рішення складено 27.04.2018.

Суддя В.А. Ярема