ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" травня 2018 р. Cправа № 902/156/18

Господарський суд Вінницької області у складу судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі Відокремленого підрозділу «Південно-Західна електроенергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (вул. І.Богуна, буд. 5, м. Вінниця, 21010)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомонтажбуд» (вул. Пирогова, буд. 286, м. Вінниця, 21008)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

ОСОБА_1 аудиторська служба України (вул. ОСОБА_2, 4, м. Київ, 04070)

про стягнення 4 301,28 грн.,-

за участю секретаря судового засідання Незамай Д.Д.,

представників сторін:

позивача ОСОБА_3 за довіреністю № 2367 від 27.12.2017р.;

відповідача ОСОБА_4 директор (протокол № 1 від 22.11.2002р);

третьої особи ОСОБА_5 за довіреністю № 25/02/30-Д від 07.02.2017р;

присутні: ОСОБА_6 (посвідчення № НОМЕР_1)

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі Відокремленого підрозділу «Південно-Західна електроенергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулось до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомонтажбуд» 4 301,28 грн. збитків.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач в позовній заяві посилається на те, що 05.04.2016р між позивачем та відповідачем укладено договір на виконання робіт № 70-4/1462-16 за умовами якого відповідач зобовязався виконати роботи по фарбуванню металоконструкцій. Ціна договору визначена в розмірі 173 976,00 грн. Відповідачем було виконано роботи на зазначену суму, а позивачем відповідно проведено розрахунки. Проте, у 2017 році ОСОБА_1 аудиторською службою України було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДП «НЕК «Укренерго» за період з 01.08.2015р по 31.07.2017р, за результатами якої складено довідку ревізії від 20.11.2017р, якою було виявлено завищення вартості виконаних робіт за договором № 70-4/1462-16 від 05.04.2016р на суму 4301,28 грн, що призвело до заподіяння матеріальної шкоди (збитків)

Ухвалою суду від 30.03.2018р за вказаним позовом відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 24.04.2018р.

Ухвалою суду від 10.04.2018р, на підставі ст. 50 ГПК України, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 аудиторську службу України.

19.04.2018р. до суду надійшов відзив на позовну заяву № 01 від 16.04.2018р, в якому наведено заперечення проти позову, та наголошено на тому, що позивачем не доведено заподіяння йому збитків. Єдиний доказ, який наданий позивачем довідка ревізії Державної аудиторської служби України не є належним доказом порушення відповідачем зобовязань за договором.

23.04.2018р до суду надійшли пояснення по справі б/н. та дати (вх.№ канц. суду 02.1-34/3484/18 від 23.04.2018р) за підписом представника третьої особи за довіреністю ОСОБА_5, в яких наведено перелік робіт, за завищеною вартістю, що встановлено під час проведення перевірки фінансово-господарської діяльності відокремленого підрозділу «Вінницяелектротехнологія» ДП «НЕК «Укренерго» за період з 01.08.2015р по 31.07.2017р.

За результатами судового засідання 24.04.2018р., за згодою учасників справи, судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. (протокольна ухвала від 24.04.2018р)

При розгляді справи 24.04.2018р судом оголошено перерву 22.05.2018р.

В судовому засіданні 22.05.2018р судом оголошено перерву до 24.05.2018р

На визначену судом дату зявились представники сторін та третьої особи. Представник позивача та третьої особи позовні вимоги підтримали в повному обсязі, представник відповідача заперечував проти позову.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 24.05.2018р. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

В позовній заяві та додаткових поясненнях позивач зазначає, що 05 квітня 2016 року між ОСОБА_1 підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго в особі її відокремленого підрозділу «Південно-Західна електроенергетична система» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергомонтажбуд» (Відповідач) було укладено договір № 70-4/1462-16 (далі Договір).

Згідно з п.1.1. Договору Відповідач зобов'язувався виконати роботи по фарбуванню металоконструкцій опор № 218, 232, 251, 290, 299 на ПЛ 330 кВ Ладижинська ТЕС-Вінницька 750, (інв. № 009017), а Позивач зобов'язався прийняти та оплатити вартість цих робіт відповідно до умов Договору.

Сума Договору є твердою і становить 173 976,00 грн. з ПДВ. (п.3.1 Договору).

Відповідно до п.4.1. розрахунки за даним Договором проводяться поетапно.

Згідно з п.4.1. Договору перерахування Позивачем на поточний рахунок Відповідача авансу на будівельно-монтажні роботи здійснюється в розмірі 30 % від загальної вартості робіт, що складає 52192,80 грн. після підписання Договору за 30 календарних днів до початку робіт. Решта коштів, а саме 121 738,20 грн. перераховуються Відповідачу за виконані роботи та поставлені матеріали на підставі підписаних обома Сторонами актів приймання виконаних підрядних робіт (форма № КБ-2в) і довідок про їх вартість (форма № З КБ), переліку змонтованого обладнання, актів приймання-передачі демонтованого обладнання, актів приймання-передачі демонтованого обладнання, обґрунтувань адміністративних, загальновиробничих витрат, витрат на перевезення працівників та надання довідки про витрати на відрядження. Термін оплати - протягом 25 банківських днів після підписання актів приймання виконаних підрядних робіт.

Як стверджує позивач Відповідачем було виконано роботи на суму 173 976,00 грн. 19.10.2016, що підтверджується актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2016 року від 19.10.2016р.

Позивачем було проведено розрахунки за виконані роботи на загальну суму 173 976,00 грн. наступним чином: 08.08.2016р перераховано аванс в розмірі 52 192,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5131 від 08.08.2016р; 25.10.2016р проведено остаточний розрахунок, зокрема, перераховано 121 783,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6309 від 25.10.2016р.

У 2017 році ОСОБА_1 аудиторською службою України було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДП «НЕК «Укренерго» за період з 01.08.2015р по 31.07.2017р.

За результатами ревізії фінансово-господарської діяльності Південно-Західної ЕС, проведеної працівниками Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області, були встановлені порушення, що відображені у довідці ревізії фінансово-господарської діяльності відокремленого підрозділу «Південно-Західна електроенергетична система» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» за період з 01.08.2015 по 31.07.2017 від 20.11.2017. (далі Довідка), та зокрема встановлено, що Підрядником в якості витрат пов'язаних з відрядженням працівників на об'єкт виконання робіт надано довідки про витрати пов'язані з відрядженням працівників, що не відповідають Інформації ГУ ДФС у Вінницькій області про фактичну чисельність працівників Товариства та відповідно, в порушення пункту 5.4.4.1 ДСТУ-Н Б Д.1.1-5:2013, пункту 4.1 Договору від 05.04.2016 № 70-4/1462-16 Товариством допущено формування інших супутніх витрат без належного обґрунтування, чим спричинено завищення вартості виконаних робіт та призвело до зайвих видатків та нанесення матеріальної шкоди (збитків) Підрозділу та ДП «НЕК «Укренерго» в сумі 4301,28 грн.

08.02.2018р Відповідачу було направлено лист № 06/5797 з вимогою про відшкодування завищеної вартості робіт за договором від 05.04.2016 № 70-4/1462-16 у розмірі 4301,28 грн.

У відповідь Відповідачем було надано лист від 19.02.2018р № 231 в якому останній зазначає, що підстави для задоволення вимоги про відшкодування коштів відсутні. В обґрунтування своєї позиції Відповідач послався на п. 6.4.3. ДСТУ - Б.Д.1.1-1:2013 згідно якого за твердої договірної ціни взаєморозрахунки проводяться на підставі обсягів робіт та їх вартості, визначеної в договірній ціні, а у актах виконаних робіт за Договором всі витрати відповідають договірній ціні.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 837, ч. 1 ст. 843, ч. 1 ст. 844, ч. 2 ст. 845 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

Статтею 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками.

Як встановлено судом та підтверджується сторонами, Відповідачем було виконано обумовлені Договором роботи, а Позивачем їх прийнято без заперечень та зауважень.

Про належне виконання Відповідачем своїх зобов'язань за Договором свідчить також відсутність з боку Позивача претензій та повідомлень про порушення Відповідачем умов Договору.

Таким чином, в рамках Договору, укладеного між сторонами, Відповідачем були виконані роботи відповідно до обсягів та умов Договору, які були прийняті Позивачем беззаперечно.

Посилання Позивача на довідку ревізії фінансово-господарської діяльності за період з 01.08.2015р по 31.07.2017р року, якою встановлено завищення Відповідачем вартість робіт за Договором на загальну суму 4301,28 грн. не спростовують виконання Відповідачем зобовязань за Договором.

В свою чергу, загальний порядок укладення, зміни і розірвання цивільно-правових договорів врегульовано Главою 53 Цивільного кодексу України. Порядок укладення, зміни і розірвання господарських договорів встановлено Главою 20 Господарського кодексу України

Пунктом 7 ст. 179 Господарського кодексу України визначено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів

Відповідно до ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов'язанні у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Зі змісту статті 632 Цивільного кодексу України вбачається, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, тобто є вільною, за виключенням випадків визначених законом, у яких ціни (тарифи, ставки тощо) встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно ч. 1 до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, істотними вважаються насамперед ті умови договору, які названі такими за законом.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб'єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини та проявляється у можливості сторін на власний розсуд визначати умови договору.

В свою чергу, Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 ст. 632 Цивільного кодексу України регламентовано, що зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

В силу приписів ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 651 Цивільного кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Частинами 2-3 статті 188 Господарського кодексу України передбачено, що сторона договору, яка вважає за необхідне, зокрема, змінити договір, повинна надіслати пропозицію про це другій стороні, яка у двадцятиденний строк після одержання такої пропозиції повідомляє іншу сторону про результати її розгляду.

Судом також встановлено, що на день вирішення спору сторонами не укладалось будь-яких змін до Договору в частині узгодження нової вартості робіт в бік зменшення.

Відповідно до частин 4-5 статті 188 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Доказів того, що Позивач звертався до суду з позовом про спонукання Відповідача про внесення змін до Договору в частині нової вартості робіт не подано, як і доказів на підтвердження звернення до Відповідача із пропозицію внести зміни до Договору в частині зміни вартості робіт.

В свою чергу, довідка ревізії Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області, на який посилається позивач як на доказ переплати ним коштів у розмірі 4301,28 грн, не несе жодного імперативного характеру для сторін Договору.

Так, загальне поняття акта (довідки) ревізії наведено у пункті 3 Порядку проведення інспектування ОСОБА_1 аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 N 550 із подальшими змінами, (далі - Порядок), згідно з яким акт ревізії - документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта.

У цьому випадку акт (довідка) ревізії, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень (що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта ревізії) не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії (аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 у справі № 21-237а13).

Більше того, за умови існування між сторонами договірних правовідносин, посилання на довідку Управлінням Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області, який носить рекомендаційний характер, як на підставу для задоволення позовних вимог, є неправомірними. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами Договору і не можуть їх змінювати.

Зазначене узгоджується також з позицією Верховного Суду України, наведеній в постанові № 3-69гс12 від 22.01.2013, відповідно до якої, виявлені внутрішньою ревізією порушення не можуть впливати на умови спірних договірних відносин і не можуть їх змінювати.

У той же час, виявлення вказаних порушень може бути підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому чинним законодавством України порядку.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Вищого господарського суду України від 02.10.2013 зі справи № 922/1609/13.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши у сукупності зібрані у справі письмові докази, пояснення представників сторін та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог з зазначених позивачем підстав, оскільки позивачем не доведено належними доказами обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. В позові відмовити.

2. Копію рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 5 ст. 240 ГПК України передбачено, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 31 травня 2018 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. І.Богуна, буд. 5, м. Вінниця, 21010)

3 - відповідачу (вул. Пирогова, буд. 286, м. Вінниця, 21008)

4 - третій особі (вул. ОСОБА_2, 4, м. Київ, 04070)