У Х В А Л А

м. Київ

21.05.2018Справа № 910/4896/18

За позовом Військового прокурора Київського гарнізону (01014, м. Київ, вул. Петра Болбочана, буд. 8А, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, буд. 6)

Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України

(01015, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 38)

до Вишгородської районної державної адміністрації (07301, Київська обл., м.Вишгород, пл. Шевченка, буд. 1)

про скасування розпорядження

Суддя Мандичев Д.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадження Господарського суду м. Києва знаходиться справа №910/4896/18 за позовом Військового прокурора Київського гарнізону (01014, м. Київ, вул. Петра Болбочана, буд. 8А, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, буд. 6) Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України(01015, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 38) до Вишгородської районної державної адміністрації (07301, Київська обл., м.Вишгород, пл. Шевченка, буд. 1) про скасування розпорядження

14.05.2018 на адресу режимно-секретного відділу суду від Військової прокурори Київського гарнізону надійшли документи з грифом секретності.

Як встановлено судом, гриф обмеження цілком таємно документам, які надійшли до режимно-секретного відділу суду, присвоєно за часів колишнього СРСР та на вказаних документах відсутні ознаки перегляду та приведення їх у відповідність до вимог чинного законодавства України про охорону державної таємниці грифів обмеження доступу матеріальних носіїв секретної інформації.

У відповідності до ст. 13 Закону України Державну таємницю строк, протягом якого діє рішення про віднесення інформації до державної таємниці, встановлюється державним експертом з питань таємниць з урахуванням ступеня секретності інформації, критерії визначення якого встановлюються Службою безпеки України, та інших обставин. Такий строк не може перевищувати для інформації із ступенем секретності "особливої важливості" - 30 років, для інформації "цілком таємно" - 10 років, для інформації "таємно" - 5 років.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну таємницю" гриф секретності кожного матеріального носія секретної інформації повинен відповідати ступеню секретності інформації, яка у ньому міститься, згідно із Зводом відомостей, що становлять державну таємницю, -"особливості важливості", "цілком таємно" або "таємно". Після закінчення встановлених строків засекречування матеріальних носіїв інформації та у разі підвищення чи зниження визначеного державним експертом з питань таємниць ступеня секретності такої інформації або скасування рішення про віднесення її до державної таємниці керівники державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, у яких здійснювалося засекречування матеріальних носіїв інформації, або керівники державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які є їх правонаступниками, чи керівники вищого рівня зобов'язані протягом шести місяців забезпечити зміну грифа секретності або розсекречування цих матеріальних носіїв секретної інформації та письмово повідомити про це керівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, яким були передані такі матеріальні носії секретної інформації.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про державну таємницю" перебіг строку засекречування матеріальних носіїв інформації посинається з часу надання їм грифу секретності, а строк засекречування матеріальних носіїв інфомрації відповідно до ст.13 цього Закону має відповідати строку дії рішення про віднесення інформації до державної таємниці, встановленого рішенням держанвого експерта з питань таємниць та складає 5 років для інформації "таємно". Після закінчення встановлених строків засекречування матеріальних носіїв інформації та у разі підвищення чи зниження визначеного державним експертом з питань таємниць ступеня секретності секретності такої інформації або скасування рішення про віднесення її до державної таємниці згідно за ст. 15 Закону керівника державних органів, органів місцевого самоврядування , підприємств, установ, організацій, у яких здійснювалося засекречення матеріальних носіїв інформації, або керівники державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які є їх правонаступнками, чи керівники вищого рівня зобов'язанні протягом шести місяців запезпечити зміну грифу секретності або розсекреченування цих матеріальних носіїв секретної інформації та письмово повідомити про це керіників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, яким були передані такі матеріальні носії секретної інформації.

Зважаючи на те, що строк засекречування, наданих суду доказів сплив та на них відсутні ознаки перегляду та приведення грифів секретності у відповідність з вимогами законодавства, суд вважає за необхідне витребувати відповідну інформацію від Центрального державного архіву вищих органів влади та управління України.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 8, 12, 32, 81, 121, 182, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Зобовязати Центральний державний архів вищих органів влади та управління України (03110, м. Київ, вулиця Соломянська, будинок 24, ідентифікаційний код 03494349) у строк до 30.05.2018 надати інформацію щодо приведення грифу секретності нижче вказаних документів з відміткою цілком таємно у відповідність до вимог чинного законодавства України про охорону державної таємниці із зазначенням ступеню їх секретності чи підтвердження зазначеного грифу секретності на зазначених матеріальних носіях секретної інформації на теперішній час, а саме:

- Распоряжению Совета Министров Украинской ССР №1417-0128рс від 10.10.1958р.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ст. 18 Господарського процесуального кодексу України). Неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суд може постановити ухвалу про стягнення у дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 135 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвала набирає законної сили 21.05.2018, оскарженню не підлягає.

Суддя Д.В. Мандичев