ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29 травня 2018 р. Справа № 903/201/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Демяк В.М., за участю секретаря судового засідання Ведмедюка М. П., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Центр транспортної логістики ПАТ Укрзалізниця, м. Київ

до відповідача: Приватного підприємства Євродревстандарт, м. Ковель.

про стягнення 67518,41 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність б/н від 26.10.2017р.

від відповідача: не прибув

Встановив: Позивач - Публічне акціонерне товариство Українська залізниця в особі філії Центр транспортної логістики ПАТ Укрзалізниця звернувся до господарського суду з позовом до відповідача - Приватного підприємства Євродревстандарт про стягнення 67518,41грн. заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення Приватним підприємством Суперпаоєтка (ПП Євродревстандарт) умов договору за № 6987/712ЦТЛ-2017 від 04.07.2017р.

Представник відповідача в призначене судове засідання також не прибув, вимог ухвали суду не виконав, письмових пояснень по суті заявленої позовної заяви суду не подав.

Крім цього, явка представників в судове засідання обовязковою не визнавалась.

Враховуючи те, що неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в судовому засіданні 29.05.2018р., судом було вирішено спір за відсутності представників сторін, зважаючи на те, що сторони належним чином були повідомлені про судовий розгляд, за наявними у справі матеріалами згідно з положеннями статті 202 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 29.05.2018р., яке відбулося за участі представника позивача, який підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві, а також просив задоволити позов повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, встановив:

04.07.2017р. між публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі - позивач) та приватним підприємством "Суперпаоєтка" (), яке змінило назву на приватне підприємство "Євродревстандарт" (), що підтверджується витяго із запиту до ЄДРПОУ (а.с. 99-102) (далі - відповідач) укладено договір №6987/712ЦТЛ-2017 про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних напіввагонах (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець зобов'язується за плату і за рахунок замовника виконати або організувати виконання визначених цим договором послуг, пов'язаних з організацією внутрішніх та міжнародних перевезень вантажів у власних напіввагонах.

Відповідно до п. 3.1 договору, загальна ціна договору складається із суми наданих послуг, повязаних з організацією перевезень вантажів, вартість яких визначається відповідно до п.3.4.1 цього договору.

Згідно п. 3.4.1 договору загальна ціна договору визначається сторонами в протоколі погодження договірної ціни, який є невідємною частиною цього договору (додаток 2 до договору).

Так, відповідно до протоколу погодження договірної ціни (додаток 2 до договору), вартість (ціна) послуг з організації перевезення вантажів замовника включає в себе, зокрема, вартість додаткових зборів, повязаних з перевезенням вантажів, включених до перевізних документів та встановлених збірником тарифів.

Відповідно до п. 2.2.5, 3.1, 3.4.1 та протоколу погодження договірної ціни договору, обовязок сплатити суму додаткових зборів, повязаних з перевезенням вантажу, які виникли внаслідок затримки вагону на прикордонних станціях з метою проведення митного огляду, включених до перевізних документів, покладається на відповідача.

Згідно п. 3.4.9, наявність підписаного акту наданих послуг не позбавляє виконавця (ПАТ «Укрзалізниця») права здійснити донарахування не врахованої плати за минулі періоди.

Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2017р. (п. 9.1 договору).

На виконання умов договору позивачем надано відповідачу послуги з організації перевезення вантажу «вугілля камяне» у вагоні №67194407, 96395413 (далі - вагони), про що свідчать накладна №38550018.

Вантаж за накладною №38550018 відправлявся зі станції Соснівка Львівської залізниці призначенням на станцію Чиєрна-над-Тісоу (Словаччина).

Відповідно до ст. 318 Митного кодексу України (далі - МК України) митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Згідно ч. 2 ст. 325 МК України у встановлених цим Кодексом випадках, органи доходів і зборів з власної ініціативи або з ініціативи правоохоронних органів мають право у письмовій формі вимагати від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України, проведення операцій, передбачених частиною першою цієї статті (навантаження, вивантаження, перевантаження, усунення пошкоджень упаковки, розпакування, упакування, перепакування, зважування та визначення інших істотних характеристик товарів, що перебувають під митним контролем, взяття проб та зразків таких товарів, зміна ідентифікаційних знаків чи маркування на цих товарах або їх упаковці, транспортних засобах комерційного призначення, а також заміна транспортного засобу комерційного призначення).

Митний контроль товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється відповідно до типових технологічних схем митного контролю, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, які не залежать від ПАТ «Укрзалізниця».

Так, на вимогу листів Закарпатської митниці ДФС, на шляху прямування на станції Чоп Львівської залізниці 09.08.2017р. призупинено пропуск вантажу у вагоні № 67194407 для проведення митного огляду. В результаті проведення митного огляду посадовими особами митниці були виявлені приховані від митного контролю тютюнові вироби без акцизних марок та відкрито кримінальне провадження. Затримку вантажу у вагоні закінчено 19.09.2017р., вказані вище обставини засвідчено у актах загальної форми 7588, 45, 8013, 5060, 8013, 5060, 7008 та комерційному акті 382501/184, складених відповідно до вимог Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 (далі - Правила).

Відповідно до п. 3 Правил, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі затримки вагонів (контейнерів), пов'язаної з митним оформленням вантажу.

У звязку з затримкою Закарпатською митницею ДФС вищезазначеного вагону, на підставі Статуту залізниць України, Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та звязку України від 26.03.2009 №317 (далі - Тарифне керівництво №1), з врахуванням коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Тарифного керівництва №1, затверджених наказом Міністерства транспорту та звязку України від 26.03.2009 №317 (з подальшими змінами і доповненнями) ПАТ «Укрзалізниця» для сплати нараховані платежі за користування вагонами, маневрову роботу, роботу по навантаженню/вивантаженню, зважуванню, зберіганню вантажу, повідомлення та провізну плату за маршрутом Чоп-Батьово-Чоп на загальну суму 67518,41грн.

Дані про нарахування додаткових зборів, з зазначенням типу та коду робіт, що проводились станціями затримки, включено до перевізного документу, та оформлені відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 31 - 54).

Сплата вартості вказаних додаткових зборів покладається на відповідача з наступних підстав.

Главою 32 Митного кодексу України (далі - МК України) врегульовано митні формальності на залізничному транспорті. Митними формальностями є сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи (п. 29 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 218 глави 32 МК України, розвантажувальні, навантажувальні, перевантажувальні та інші операції, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, проводяться підприємствами залізниці за рахунок власників товарів або уповноважених ними осіб.

Згідно п. 5.15 роз'яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 № 04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею», вантажовідправник, вантажоодержувач повинен здійснювати оплату за користування вагонами та збір за зберігання вантажів у разі затримки вагонів, повязаних з митним оформленням. Вказана плата не є мірою відповідальності, а тому застосовується незалежно від наявності вини вантажовідправника, вантажоодержувача.

Статтею 4 Статуту залізниць України визначено, що перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

Відповідно до пункту 25.1 розділу 5 додатку 1 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - УМВС) «Если в пути следования по независящим от перевозчика причинам происходит задержка перевозки груза, то перевозчик составляет документ, в котором констатирует обстоятельства, а также указывает продолжительность задержки, если она произошла, прикладывает его к накладной.». Так, «Акт общей формы является документом перевозчика, который оформляется для удостоверения обстоятельств, влияющих или могущих повлиять на перевозку груза.», згідно з пунктом 3 СІ до УМВС.

Параграфом 6 статті 28 УМВС передбачено: «Если препятствие к перевозке груза или его выдаче возникло по причинам, не зависящим от перевозчика, перевозчику должны бить оплачены дополнительные провозные платежи и расходы, понесенные им в связи с препятствием, а также неустойки, если они предусмотрены национальным законодательством.»

З метою досудового врегулювання спору, у відповідності до розділу 6 договору позивачем направлено відповідачу претензію з вимогою сплатити вартість додаткових зборів та тарифу у розмірі 67518,41грн.

Однак, претензію повернуто позивачу у звязку з закінченням терміну зберігання.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлена позивачем вимога щодо стягнення з відповідача підлягає до задоволення.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України слід покласти на нього.

Враховуючи викладене, господарський суд, керуючись ст.ст. 16, 509, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст.ст. 144, 173-175, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 74, 86, 129, 237-238, 239, 240-241, 331 Господарського процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства Євродревстандарт, (45000, Волинська область, м. Ковель, вул. Макаренка 32/2, ) на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська 5, ) 67518,41грн. заборгованості, 1762,00грн. судових витрат по справ.

Повний текст рішення

складено 01.06.2018

Суддя В. М. Дем`як