ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.05.2018                      м.Харків Справа № 905/789/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григор’євій М.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРСЛАВРЕСУРС”, смт.Андріївка, Слов’янський район, Донецька область

до відповідача: Державного підприємства “Вугільна компанія “Краснолиманська”, м.Покровськ, Донецька область

про стягнення 84565,81грн.

Представники сторін:

від позивача: не з’явився

від відповідача: не з’явився

Суть спору:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “УКРСЛАВРЕСУРС”, смт.Андріївка, Слов’янський район, Донецька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Державного підприємства “Вугільна компанія “Краснолиманська”, м.Покровськ, Донецька область про стягнення 84565,81грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов’язань за договором поставки №10/01-5 від 10.01.17р. в частині поставки товару.

Автоматичним розподілом автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/789/18.

Ухвалою господарського суду від 02.05.18р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/789/18; дану справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та судове засідання призначено на 23.05.18р.

16.05.18р. до суду від позивача надійшло клопотання, згідно якого останній просить суд дану справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження та залучити до матеріалів справи копію відповіді на претензію та копію акту звірки взаєморозрахунків станом на 16.03.18р.

21.05.18р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній, посилаючись на важкий фінансово-економічний стан підприємства, зазначає про відсутність грошових коштів для сплати позивачу суми заборгованості у повному обсязі. Разом з тим, відповідач зазначив, що заборгованість у сумі 84565,81грн. буде поступово погашатися підприємством протягом найближчого часу.

Крім того, 21.05.18р. від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача у зв’язку із зайнятістю в іншому судовому процесі. У вирішенні питання по суті спору відповідач поклався на розсуд суду.

Надані сторонами додаткові документи долучені до матеріалів справи.

У судове засідання 23.05.18р. представники позивача та відповідача не з’явилися; про місце, час та дату розгляду справи сторони були повідомлені належним чином.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов’язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що представники сторін в судові засідання не з'явились, суд вважає за необхідне розглянути спір по суті за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд

ВСТАНОВИВ:

10.01.17р. між відповідачем (продавцем) Державний підприємством «Вугільна компанія «Краснолиманська» та позивачем (покупцем) Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРСЛАВРЕСУРС» укладений договір №10/01-5 (далі за текстом - договір), згідно, якого продавець зобов’язується передати у власність покупцю обумовлений в цьому договорі товар, а покупець зобов’язується прийняти цей товар та оплатити його на умовах, обумовлениху цьому договорі (п.п.1.1. договору).

Згідно п.п.1.2., 2.1. договору, предметом продажу є такий товар – брухт чорних та кольорових металів, номенклатура, кількість та ціна яких визначається в специфікаціях, що є невід’ємною частиною цього договору. Вартість договору складається із вартості товару згідно всіх специфікацій.

Відповідно до п.п.3.1., 3.2., 3.3. договору, постачання товару здійснюється транспортом покупця. Ціна товару визначена на цих умовах постачання. Прийомка-здача металобрухту по кількості та якості здійснюється згідно ДСТУ 4121-2002 від №509 з засміченням не перевищуючим 3%. Право власності на товар, обговорений у цьому договорі, переходить до покупця з моменту поставки відповідної партії товару, що оформлюється актом прийому-здачі продукції.

Пунктом 3.4. договору, визначено, що оплата за цим договором здійснюється шляхом 100% передплати, згідно рахунків постачальника за вказаними у рахунках реквізитами.

Пунктом 4.2. договору визначено обов’язок продавця поставити товар, за умов цього договору; попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що постачається.

Договір набуває сили з моменту його підписання та діє до 31.12.2017р. (п.6.7. договору).

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб.

Сторонами договору підписані специфікації від 10.01.17р., від 13.04.17р., 12.05.17р., 20.07.17р., якими визначені найменування, кількість, ціну за одиницю товару та загальну вартість товару, строк та умови поставки, умови оплати.

Специфікація підписана представниками сторін договору та скріплена печатками юридичних осіб.

Так, умовами специфікацій від 10.01.17р., від 13.04.17р., 12.05.17р., зокрема, узгоджено: строк поставки – 5 днів; умови поставки – EXW Інкотермс 2010; умови оплати – 100% передплата.

Умовами специфікації від 20.07.17р., зокрема, узгоджено: строк поставки – 5 днів; умови поставки – EXW Інкотермс 2010; умови оплати – 80% передплати погодженої до відвантаження партії товару. Остаточний розрахунок покупцем здійснюється після підписання сторонами акту здачі-прийому товару.

Загальна вартість товару згідно вказаних специфікацій, яка підлягає передачі продавцем покупцю складає 1970221,69грн.

Позивач перерахував на рахунок відповідача 1100000,00 грн. (без ПДВ) в якості оплати за товар – брухт чорних металів згідно договору №10/01-5 від 10.01.17р., що підтверджується платіжними дорученнями №3194 від 16.01.17р. на суму 400000,00грн. та №5173 від 31.07.17р. на суму 700000,00грн.

Проте, відповідачем поставку товару здійснено не в повному обсязі, що підтверджується актами приймання металів чорних (вторинних) NПHМ17/01/1 від 17.01.17р., NПHМ19/01/4 від 10.01.18р., NПHМ13/04/5 від 13.04.17р., NПHМ14/04/3 від 14.04.17р., NПHМ27/04/1 від 27.04.17р., NПHМ23/05/5 від 23.05.17р., NПHМ05/05/2 від 05.05.17р., NПHМ07/06/2 від 07.06.17р., NПHМ06/07/3 від 06.07.17р., NПHМ18/07/1 від 18.07.17р., NПHМ31/07/4 від 31.07.17р.

У зв’язку з невиконанням у повному обсязі відповідачем своїх зобов’язань за договором №10/01-5 від 10.01.17р., позивач 23.04.18р. звернувся до відповідача з претензією №153 від 16.03.18р. про повернення в 10 (десятиденний строк) з моменту отримання цієї претензії суми отриманої передплати у розмірі 84565,81грн. за недопоставлений товар за договором №10/01-5 від 10.01.17р.

У відповіді №01/11-65/8 від 06.04.18р. на претензію відповідач повідомив, що гарантує повне повернення передплати у розмірі недопоставленого товару за договором №10/01-5 від 10.01.17р. у сумі 84565,81грн. протягом квітня 2018р. Додатково на адресу позивача направлено акт звірки розрахунків станом на 16.03.18р.

Відповідач товар не поставив, вимоги претензій не задовольнив, що і стало підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Предметом спору є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРСЛАВРЕСУРС” про стягнення з Державного підприємства “Вугільна компанія “Краснолиманська” попередньої оплати вартості не поставленого товару на суму 84565,81грн. Підставою позову визначено неналежне виконання відповідача зобов'язання зі своєчасного передання товару позивачу за договором №10/01-5 від 10.01.17р.

Частина 1, п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України визначає, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ч.1, ч.4 ст.202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтями 525, 525 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондує з приписами ст.193 Господарського кодексу України.

Приписами ст.610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1, ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред'явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред'явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Пунктом 3.4. договору, визначено, що оплата за цим договором здійснюється шляхом 100% передплати, згідно рахунків постачальника за вказаними у рахунках реквізитами.

Пунктом 4.2. договору визначено обов’язок продавця поставити товар, за умов цього договору.

Умовами специфікацій від 10.01.17р., від 13.04.17р., 12.05.17р., 20.07.17р. зокрема, узгоджено: строк поставки – 5 днів.

Позивач перерахував на рахунок відповідача 1100000,00грн в якості оплати за товар згідно договору №10/01-5 від 10.01.17р., що підтверджується платіжними дорученнями №3194 від 16.01.17р. та №5173 від 31.07.17р.

Відповідачем свої зобов’язання щодо поставки товару виконані не в повному обсязі.

Матеріали справи містять претензію позивача №153 від 16.03.16р., направлену на адресу відповідача, щодо повернення суми отриманої передплати у розмірі 84565,81грн. в десятиденний строк з моменту отримання цієї претензії.

Вказана претензія отримана представником відповідача 29.03.18р.

У відповідь відповідач листом №01/11-65/8 від 06.04.18р. зобов'язався повернути авансовий платіж у строк – протягом квітня 2018р.

Доказів повернення спірної суми відповідачем матеріали справи не містять.

Матеріали справи містять копію акту-звірки взаєморозрахунків за період 01.01.17р. по 15.03.18р., у якому сторони даного спору погодили заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСЛАВРЕСУРС» на суму 84565,81грн.

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач, посилаючись на важний фінансово-економічний стан підприємства, зазначає про відсутність грошових коштів для сплати позивачу суми заборгованості у повному обсязі. Разом з тим, відповідач зазначає, що заборгованість у сумі 84565,81грн. буде поступово погашатися підприємством протягом найближчого часу.

Таким чином, у наданому відзиві відповідач фактично визнав позов у повному обсязі.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги задоволення позову, який визнано відповідачем, суд повертає позивачу 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору в сумі 881,00грн.

Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача належить судовий збір у розмірі 881,00грн. (як 50% від сплаченого позивачем судового збору при поданні позову).

Керуючись ст.ст.12, 13, 46, 73, 74, 76-79, 86, 129, 130, 232, 233, 237, 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСЛАВРЕСУРС», смт.Андріївка, Слов’янський район, Донецька область до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м.Покровськ, м.Родинське, Донецька область про стягнення грошових коштів у сумі 84565,81грн., задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» (вул. Перемоги, буд. 9, м.Покровськ, м.Родинське, Донецька область, 85310; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСЛАВРЕСУРС» (вул.Зарєчная, буд. 45 А, смт. Андріївка, Слов’янський район, Донецька область, 84175; ) грошові кошти у сумі 84565,81грн. та судовий збір у сумі 881,00грн.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРСЛАВРЕСУРС» (вул.Зарєчная, буд. 45 А, смт. Андріївка, Слов’янський район, Донецька область, 84175; ; п/р 3550 в Краматорській філії ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 335548) з Державного бюджету України 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору в сумі 881,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Рішення складено та підписано 23.05.18р.

Суддя М.О. Лейба