ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"31" травня 2018 р.м. Одеса справа № 916/999/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.

розглядаючи заяву товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-промислова компанія «ТЕРРА» про забезпечення позову /вх. № 2-2676/18 від 29.05.2018 року/ у справі № 916/999/18

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-промислова компанія «ТЕРРА» /, адреса - 49035, м. Дніпропетровськ, вул. Київська, 114, кв. 7, e-mail: /

до відповідача: публічного акціонерного товариства «ОДЕСНАФТОПРОДУКТ» /, адреса - 65039, м. Одеса, пров. Артилерійський, 6/

про стягнення 2 345 963,79 грн.

ВСТАНОВИВ:

29.05.2018 року товариство з обмеженою відповідальністю торгівельно-промислова компанія «ТЕРРА» /ТОВ ТПК «ТЕРРА», позивач/ звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. № 1080/18 від 29.05.2018 року) до публічного акціонерного товариства «ОДЕСНАФТОПРОДУКТ» про стягнення заборгованості за договором № 02-08/27 від 27.08.2015 року у розмірі 2 345 963,79 грн., з яких: 1 984 468,00 грн. - основний борг, 82 553,87 грн. - інфляційні втрати, 23 500,32 грн. - відсотки річних, 255 441,60 грн. - пеня.

У позовній заяві позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором № 02-08/27 про надання послуг з антикорозійного захисту металоконструкцій від 27.08.2015 року.

Ухвалою суду від 31.05.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/999/18; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче судове засідання призначено на 26.06.2018 року.

Разом із пред'явленим позовом до суду надано заяву позивача товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-промислова компанія «ТЕРРА» про забезпечення позову /вх. № 2676/18 від 29.05.2018 року/, в якому позивач просить накласти арешт на грошові кошти ПАТ "ОДЕСНАФТОПРОДУКТ" (ідентифікаційний код юридичної особи 03482749, місцезнаходження юридичної особи: 65039, Одеська обл., місто Одеса, провулок 2-Й Артилерійський, будинок 6), які знаходяться на п/р № 5123 в АБ «Південний» МФО 328209 та інших рахунках відкритих у банківських установах, які виявить державний виконавець, у межах ціни позову у розмірі 2 345 963,79 грн.

В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що позивач 08.02.2018 року звертався із претензією до відповідача з метою досудового врегулювання спору у відповідь на яку отримано лист №16/10 від 20.03.2018 року з пропозицією здійснити погашення заборгованості, сплативши з березня по травень 2018 року по 400 000,00 грн. та з червня по серпень 2018 року по 261 489,33 грн. щомісячно. Позивач зазначає, що на сьогоднішній день відсутній спір про наявність та розмір заборгованості, але посилаючись складне фінансове положення ПАТ "ОДЕСНАФТОПРОДУКТ" не виконує зобов'язань, що змусило його звернутися до суду з відповідною заявою про забезпечення позову.

Позивач вказує, що істотний розмір порушених грошових зобов'язань, тривале порушення їх виконання, посилання відповідача на тяжке фінансове становище за відсутності заперечень відповідача щодо наявності та розміру зобов'язань свідчить про подальшу можливість істотного ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ст. 137 ГПК України визначено перелік заходів забезпечення позову, а також регламентовано, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Частиною 4 ст. 137 ГПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ст. 140 ГПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9).

Судом досліджено лист ТОВ ТПК «ТЕРРА» від 20.03.2018 року, адресований ПАТ «ОДЕСНАФТОПРОДУКТ», з вимогою повернення коштів у розмірі 1 984 468,00 грн.

Листом від 19.04.2018 року ПАТ «ОДЕСНАФТОПРОДУКТ» повідомило про готовність виконати свої фінансові зобов'язання та просило розглянути питання розстрочки оплати суми боргу протягом 8 місяців.

23.04.2018 року ТОВ ТПК «ТЕРРА» направило на адресу ПАТ «ОДЕСНАФТОПРОДУКТ» лист із пропозицією розрахуватися протягом 5 місяців. Невиконання визначених договором зобов'язань змусило позивача звернутися до суду з відповідним позовом.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд зауважує, що факт ухилення відповідача від виконання зобов'язань за спірним договором не може бути підставою для забезпечення позову, а невиконання зобов'язань відповідачем є предметом спору, що потребує доведення, тому не можна розглядати твердження позивача, як безспірні та такі, що обґрунтовують необхідність забезпечення позову.

З урахуванням вказаного, суд не вбачає достатніх підстав для задоволення заяви позивача та вжиття заходів забезпечення позову, оскільки саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення заяви.

Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ ТПК «ТЕРРА» про забезпечення позову /вх. № 2-2676/18 від 29.05.2018 року/ у справі № 916/999/18.

Керуючись ст. ст. 136, 137 , ч. 8 ст. 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-промислова компанія «ТЕРРА» про забезпечення позову /вх. № 2-2676/18 від 29.05.2018 року/ у справі № 916/999/18 - відмовити у повному обсязі.

Ухвала набрала законної сили 31.05.2018 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали господарського суду Одеської області.

Суддя Н.Д. Петренко