ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2018м. ДніпроСправа № 904/1025/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушин Ю.Ю. за участю секретаря судового засідання Гаркуші К.О.

за позовом Приватного підприємства "ДРАГ", м. Запоріжжя

до Фермерського господарства "АГАДЖАНЯН НВЕР ВАГАНОВИЧ", смт. Томаківка

про стягнення заборгованості у розмірі 118800,00 грн., 3% річних у розмірі 5 028, 65 грн., та інфляційних втрат у розмірі 24 591,60 грн.

Представники:

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача не з'явився

вільний слухач: ОСОБА_2

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "ДРАГ", м. Запоріжжя звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фермерського господарства "АГАДЖАНЯН НВЕР ВАГАНОВИЧ", смт. Томаківка про стягнення заборгованості у розмірі 118800,00 грн., 3% річних у розмірі 5 028, 65 грн., та інфляційних втрат у розмірі 24 591,60 грн. за Контрактом №4 від 13.04.2016року. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за Контрактом №4 від 13.04.2016року, в частині оплати за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду від 19.03.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 17.04.2018р. об 11:00.

17.04.2018р. до канцелярії суду від позивача надійшла заява про надання додаткових документів, а саме платіжного доручення № 94 від 02.03.2018р. на підтвердження понесених витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн.

У судовому засіданні 17.04.2018р. представник позивача підтримав позовні вимоги та надав усні пояснення по справі.

Ухвалою господарського суду від 17.04.2018 року підготовче засідання відкладено на 02.05.2018 року.

Ухвалою господарського суду від 02.05.2018 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті 23.05.2018 року.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Відзив на позов та документи витребувані ухвалою господарського суду, а також докази оплати до суду не надав. Клопотання про відкладення розгляду справи та письмові пояснення причин неявки на адресу суду не надходило.

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 23.05.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.04.2016 року між Приватним підприємством "ДРАГ" (далі - позивач) та Фермерським господарством "АГАДЖАНЯН НВЕР ВАГАНОВИЧ" (далі - відповідач) укладено контракт №4 (далі-контракт).

Відповідно до п. 1.1. контракту, постачальник зобов'язується поставити засоби хімізації рослин (товар), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар в кількості та по ціні відповідно до відвантажувальних накладних.

Пунктом 3.1. контракту сторони передбачили, що покупець зобов'язується здійснити передплату в розмірі 0%, наступні 100% не пізніше 1 жовтня 2016 року.

На виконання умов контракту позивач поставив засоби хімізації рослин, що підтверджується видатковою накладною № 4 від 13.04.2016 року, довіреністю та товаро-транспортною накладною (а.с.18-21).

Пунктом 3.2. контракту передбачено, що датою поставки вважається дата відмітки покупця про отримання Товару в накладній.

В порушення своїх зобов'язань Відповідачем не було здійснено оплату за поставлений товар у визначений строк, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 118 800,00 грн.

Доказів погашення заборгованості сторонами не надано.

Відповідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що відповідачем допущено порушення строків оплати, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 118 800,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

На підставі ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 5028,65 грн. за період з 02.10.2016 року по 28.02.2018рок та інфляційні в розмірі 24 591,60 грн.

Перевіривши розрахунок позивача судом встановлено, що 3 % річних за період з 02.10.2016 року по 28.02.2018 року складають 5026,23 грн.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 1118 800,00 грн., 3 % річних в розмірі 5026,23 грн., інфляційних в розмірі 24591,60 грн. В решті позовних вимог слід відмовити.

Щодо клопотання позивача про стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката.

Відповідно до ст.126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Позивачем в обґрунтування понесення ним витрат на оплату послуг адвоката надано договір про надання правової допомоги від 15.02.2018 року, акт приймання- передачі

наданих послуг, від 28.02.2018 року, свідоцтво на заняття адвокатською діяльністю ЗП №001299.

Враховуючи те, що позивач надав до суду докази надання послуг адвоката, довів суду витрачений час адвокатом на вирішення всіх питань, які виникають при вирішення даного спору, витрати по оплаті на правничу допомогу суд задовольняє та покладає на відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 п. 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства "АГАДЖАНЯН НВЕР ВАГАНОВИЧ" (53500, Дніпропетровська область, селище міського типу Томаківка, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код юридичної особи 21900251) на користь Приватного підприємства "ДРАГ" (69063, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код юридичної особи 32585194 в ПАТ "УКРСОЦБАНК", Запорізьке відділення №315, МФО 300023, ЄДРПОУ 3258194) суму основного боргу в розмірі 118 800,00 грн., 3% річних в розмірі 5 026,23 грн., інфляційні втрати у розмірі 24 591,60 грн., судовий збір у розмірі 2 226, 39 грн. та витрати пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката у розмірі 5000, 00 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30.05.2018

Суддя ОСОБА_3