ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2018 р. м. Київ Справа № 911/494/18

Суддя А.Ю. Кошик, розглянувши матеріали справи

За позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк»

до Фізичної особи-підприємця Кабанової Лариси Олександрівни

прo стягнення 342 368,71 грн.

При секретарі судового засідання: Абраменко М.К.

За участю представників:

Позивача: Яців О.Р.

Відповідача: не з'явився

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» (надалі позивач) до Фізичної особи-підприємця Кабанової Лариси Олександрівни (надалі відповідач) прo стягнення 342 368,71 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.03.2018 року відкрито провадження у справі № 911/494/18, підготовче засідання призначено на 17.04.2018 року.

У підготовчому засіданні 17.04.2018 року представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, у підготовче засідання 17.04.2018 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, письмовий відзив на позов не подав.

Враховуючи, що судом під час підготовчого судового засідання 17.04.2018 року вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд за результатами підготовчого засідання постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 08.05.2018 року.

В судове засідання 08.05.2018 року відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, не з'явився, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, уповноваженого представника не направив, відзиву на позов не надав.

Представником позивача в судовому засіданні 08.05.2018 року подано письмові пояснення по суті спору, в яких останній підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв'язку з чим, в судовому засіданні 08.05.2018 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 01.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «УКРГАЗБАНК» (надалі - Банк, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Кабановою Ларисою Олександрівною (надалі - Позичальник, відповідач) укладено Кредитний договір № 92/2013 (надалі - Кредитний договір).

Згідно з п. 1.1. Кредитного договору Банк на умовах цього Договору надає Позичальнику кредит в сумі 200 000,00 грн. (надалі - Кредит), а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування встановленого в п. 1.3. цього Договору, в розмірі 20,5 % річних. Цільове використання (мета) кредиту: на придбання транспортних засобів (п. 1.2. Кредитного договору).

Строк кредитування, згідно з п. 1.3.1. Кредитного договору з « 01» червня 2013 року по « 29» вересня 2016 року.

Згідно з п.п. 1.3.2. Кредитного договору Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі у строки (терміни) та у сумі, які зазначені в графіку погашення кредиту (Додаток № 1 до цього Договору).

Пунктом 3.1. Кредитного договору встановлено, що кредитні кошти надаються Банком Позичальнику, шляхом: оплати в межах сум та відповідно до строків, визначених у п. 1.3. цього Договору, розрахункових документів Позичальника безпосередньо з позичкового рахунку № 013.980, відкритого в відділенні № 333/11 АБ «УКРГАЗБАНК», код банку 320478.

За умовою п. 3.2. Кредитного договору погашення кредиту Позичальник здійснює на рахунок № 013.980 у відділенні № 333/11 АБ «УКРГАЗБАНК», код банку 320478, відповідно до Графіку погашення кредиту, який наведено в Додатку № 1 до цього Договору. Якщо останній день для сплати чергового платежу по кредиту припадає на вихідний або святковий день, то сплата чергового платежу по кредиту здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню.

У разі ненадходження платежів від Позичальника у встановлені цим Договором строки, суми непогашених у строк платежів визнаються простроченими та наступного банківського дня перераховуються на рахунки простроченої заборгованості.

Відповідно до п. 3.4. Кредитного договору проценти сплачуються Позичальником щомісячно, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п. 1.3. цього Договору, в день повного погашення заборгованості по кредиту, в день повного дострокового розірвання цього договору. У разі, якщо останній день для сплати (погашення) процентів припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню.

Згідно з п. 3.7. Кредитного договору за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим Договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється в розмірі 25,5 % річних. Нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим Договором (прострочена заборгованість), здійснюється на суму фактичного щоденного залишку простроченої заборгованості по кредиту, виходячи з процентної ставки, зазначеної в першому абзаці цього пункту Договору. Проценти нараховуються Банком щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця за період з дати виникнення простроченої заборгованості по останній календарний день місяця, в якому виникла така заборгованість (або до дня погашення простроченої заборгованості), та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в якому існує така прострочена заборгованість, та з першого календарного дня місяця до дня погашення простроченої заборгованості в місяці, в якому відбулось таке погашення.

Згідно п. 4.2.2. Кредитного договору - Позичальник зобов'язується своєчасно сплачувати плату за кредит на умовах і в порядку, передбачених цим Договором, а також суми передбаченої цим Договором неустойки.

Факт виконання Банком своїх зобов'язань за Кредитним договором та отримання Позичальником кредитних коштів підтверджується даними виписки по рахунку № 013.980. Таким чином, Банк належним чином виконав свої зобов'язання за Кредитним договором (п. 1.1.).

Однак, відповідачем (Позичальником) своєчасно та в повному обсязі зобов'язання за Кредитним договором не виконані.

Станом на момент звернення до суду Позичальник має прострочену заборгованість по кредиту у розмірі 117 175,95 грн., по нарахованим, але несплаченим процентам у розмірі 85 906,10 грн.

Пунктом 5.9. Кредитного договору встановлено, що строк позовної давності (крім вимог про стягнення неустойки) за цим Договором становить три роки у відповідності до чинного законодавства України. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (пені).

Згідно з п. 5.3. Кредитного договору за порушення визначених в цьому Договорі строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами та/або комісій Позичальник зобов'язаний сплатити Банку неустойку (пеню), яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

У зв'язку з простроченням виконання відповідачем грошових зобов'язань щодо сплати процентів, позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 25 460,97 грн. Також, у зв'язку із неналежним виконанням Позичальником зобов'язань за Кредитним договором по своєчасному поверненню кредиту та сплати процентів, згідно ст. 625 ЦК України, нарахував інфляційні на прострочену заборгованість по кредиту у сумі 93 867,83 грн. та на прострочену заборгованість по процентам у сумі 19 957,86 грн.

Загальна сума заборгованості Позичальника перед Банком за Кредитним договором на момент звернення до суду складає 342 368,71 грн., з яких:

- 117 175,95 грн. простроченої заборгованості по кредиту;

- 85 906,10 грн. простроченої заборгованості по процентам за період з 15.03.2015 року по 14.03.2018 року;

- 25 460,97 грн. пені на заборгованість по процентам;

- 93 867,83 грн. інфляційних на заборгованість по кредиту;

- 19 957,86 грн. інфляційних на заборгованість по процентам.

Відповідні обставини відповідачем не заперечені та не спростовані, доказів своєчасної сплати кредитних коштів та процентів суду не надано.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами Договір за правовою природою є кредитим договором, за яким, згідно з ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно з п. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Пунктом 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України визначено якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт надання відповідачу кредиту, відповідачем не надано доказів повернення кредитних коштів своєчасно та в повному обсязі, задоволенню підлягають позовні вимоги про стягнення з відповідача 117 175,95 грн. простроченої заборгованості по кредиту та 85 906,10 грн. простроченої заборгованості по процентам за період з 15.03.2015 року по 14.03.2018 року.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Таким чином, сторонами в Кредитному договорі погоджено неустойку за прострочення виконання зобов'язання з поставки товару у господарських відносинах, яка відповідає ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Також, ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, пеня та інфляційні нараховані за фактичні періоди прострочення по кожній простроченій сумі в межах строків, визначених законодавством. Розрахунок позову є арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи.

Таким чином, вимоги про стягнення 25 460,97 грн. пені на заборгованість по процентам; 93 867,83 грн. інфляційних на заборгованість по кредиту; 19 957,86 грн. інфляційних на заборгованість по процентам є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі в сплаченій позивачем сумі 5 135,53 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до Фізичної особи-підприємця Кабанової Лариси Олександрівни прo стягнення 342 368,71 грн. задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кабанової Лариси Олександрівни (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» (03087, м.Київ, вул.Єреванська, 1, ) 117 175,95 грн. простроченої заборгованості по кредиту; 85 906,10 грн. простроченої заборгованості по процентам; 25 460,97 грн. пені на заборгованість по процентам; 93 867,83 грн. інфляційних на заборгованість по кредиту; 19 957,86 грн. інфляційних на заборгованість по процентам; 5 135,53 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31.05.2018 року.

Суддя А.Ю. Кошик