РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.05.2018Справа № 910/3553/18

Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків

до Товарної біржі "Дочірнє товариство "Капітал-Іст", м. Київ

про стягнення 17 995,07 грн., -

Обставини справи:

Акціонерна компанія "Харківобленерго" (позивач) звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з Товарної біржі "Дочірнє товариство "Капітал-Іст" (відповідач) вступного внеску за вирахуванням суми заборгованості в розмірі 17 995,07 грн. з урахуванням фінансових санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що направивши на адресу відповідача заяву про добровільний вихід зі складу членів біржі, яка погоджена протокольним рішенням біржового комітету відповідача, останній ухиляється від виконання свого обов'язку щодо повернення позивачеві вступного внеску за вирахуванням заборгованості позивача перед біржою за період з 01.07.2017р. - 10.08.2017р. та за наявності прострочення у відповідача виконання грошового зобов'язання підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення з останнього фінансові санкції.

Згідно з п. 1 ч. 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються що малозначні справи.

Частиною 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано у Товарної біржі "Дочірнє товариство "Капітал-Іст" наступні докази: Статут, Положення Товарної біржі "Дочірнє товариство "Капітал-Іст"; Протокол засідання біржового комітету Товарної біржі "Дочірнє товариство "Капітал-Іст" від 11.08.2017р. №БК/17/08/11-1; Протокол засідання біржового комітету Товарної біржі "Дочірнє товариство "Капітал-Іст" від 16.10.2015р. №БК/15/10/16-1; письмову заяву та документи, передбачені п. 9.1. ст. 9 Положення Товарної біржі "Дочірнє товариство "Капітал-Іст"; Свідоцтво постійного члена Товарної біржі "Дочірнє товариство "Капітал-Іст" №П-008 від 22.07.2016р., виданого позивачеві.

При цьому, вказаною ухвалою суду, зокрема, відповідачу було запропоновано у строк до п'ятнадцяти днів з дня її вручення подати відзив на позовну заяву, надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази чого надати суду.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, 02.04.2018р. ухвала суду про відкриття провадження у справі від 02.04.2018р. була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4А, офіс 139.

06.04.2018р. до суду повернулось поштове повідомлення про вручення 05.04.2018р. поштового відправлення відповідачеві (ухвали суду від 02.04.2018р.).

Відтак, в силу положення пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення є днем вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи та у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, відзиву на позовну заяву, витребуваних судом доказів до суду не подав, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товарна біржа "Дочірнє товариство "Капітал-Іст" (далі - біржа) у відповідності до п. 1.1. Статуту створена відповідно до Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про товарну біржу» та інших законодавчих актів України за рішенням зборів засновників біржі, про що було внесено запис в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 27.08.2015р. за номером 1 055717.

Згідно п. 7.14. Статуту порядок та умови набуття статусу постійного та тимчасового членів біржі (крім засновників), втрата (позбавлення) такого статусу визначається відповідним положенням, яке встановлюється біржовим комітетом та затверджується радою засновників біржі.

Як зазначає позивач, що не заперечується відповідачем, для отримання статусу постійного члена біржі, на підставі п. 10.1. ст. 10 Положення про членство у Товарній біржі "Дочірнє товариство "Капітал-Іст" (надалі - Положення) позивач подав відповідачеві письмову заяву та передбачені п. 9.1. Положення документи.

Відповідно до наявного у матеріалах справи Протоколу № БК/15/10/16-1 Засідання біржового комітету Товарної біржі "Дочірнє товариство "Капітал-Іст" від 16.10.2015р. величина вступного внеску для членів біржі встановлена у розмірі 30 000,00 грн. без ПДВ, періодичний внесок для членів біржі (крім її засновників) встановлено у розмірі 5 000,00 грн. (в квартал).

В порядку п. п. 10.35., 10.38 ст. 10 Положення, перерахувавши відповідачеві суму вступного внеску у розмірі 30 000,00 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 10049 від 19.07.2016р. на вказану суму, позивач набув статусу постійного члена біржі та 22.07.2016р. отримав Свідоцтво постійного члена біржі № П-008, що підтверджується відповідачем, зокрема, у листі № 11-08/1 від 11.08.2017р.

Матеріалами справи також підтверджується перерахування позивачем на підставі платіжного доручення № 14555 від 26.09.2016р. на рахунок відповідача періодичного внеску за 4 квартал 2016р. на суму 5 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.07.2017р. позивач направив (докази направлення у справі) на адресу відповідача заяву № 01-16/4140 від 10.07.2017р. про добровільний вихід зі складу членів (учасників) Товарної біржі "Дочірнє товариство "Капітал-Іст", на яку відповідачем у листі № 11-08/1 від 11.08.2017р. надано відповідь про погодження протокольним рішенням біржового комітету від 11.08.2017р. № БК/17/08/11-1 добровільного виходу позивача зі складу постійних членів біржі.

04.10.2017р. позивач направив (докази направлення у справі) на адресу відповідача листа № 01-16/5702 від 04.10.2017р. щодо повернення на підставі п. 28.7. ст. 28 Положення вступного внеску за вирахуванням суми заборгованості перед біржею на суму 19 456,52 грн., який був залишений відповідачем без відповіді.

Матеріалами справи також підтверджується звернення позивача (докази направлення у справі) з претензією (вимогою) № 0216/571 від 25.01.2018р. на суму 17 771,74 грн., яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як передбачено ст. 1 закону України «Про товару біржу» товарна біржа є організацією, що об'єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов'язаних з ним торговельних операцій.

За змістом ч. 1 ст. 8 закону України «Про товару біржу» членами товарної біржі є засновники, а також прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Порядок прийняття у члени біржі та вибуття із складу її членів визначається статутом товарної біржі.

Судом встановлено, а відповідачем не заперечується набуття позивачем статусу постійного члена Товарної біржі "Дочірнє товариство "Капітал-Іст", внесення позивачем на рахунок відповідача вступного внеску у розмірі 30 000,00 грн., отримання 22.07.2016р. позивачем Свідоцтва постійного члена біржі № П-008, а також внесення позивачем на рахунок відповідача періодичного внеску за 4 квартал 2016р. на суму 5 000,00 грн.

При розгляді даної справи, у зв'язку з невиконанням відповідачем вимог ухвали суду від 02.04.2018р. щодо надання витребуваних судом доказів, суд на підставі ч. 9 ст. 81 ГПК України визнає наведені вище обставини, для з'ясування яких витребовувались вказані докази.

Матеріалами справи також підтверджується звернення позивача з заявою до відповідача № 01-16/4140 від 10.07.2017р. про добровільний вихід зі складу членів (учасників) Товарної біржі "Дочірнє товариство "Капітал-Іст" та погодження протокольним рішенням біржового комітету від 11.08.2017р. № БК/17/08/11-1 добровільного виходу позивача зі складу постійних членів біржі (лист відповідача № 11-08/1 від 11.08.2017р.).

Як передбачено в п. 28.7. ст. 28 Положення якщо учасник біржі не сплачує в повному обсязі будь-яку заборгованість згідно з п. 28.4. положення за членськими внесками, зборами, іншими обов'язковими платежами, штрафними санкціями та пенею, біржа надає дозвіл такому учаснику біржі на добровільний вихід зі складу членів біржі та повертає такому учаснику біржі вступний внесок за вирахуванням сум його заборгованості перед біржею.

За змістом п. 28.8. ст. 28 Положення при добровільному виході учасника зі складу біржі всі внески, сплачені ним не підлягають поверненню, за виключенням вступного внеску. Повернення учаснику біржі, що надав заяву про добровільний вихід із складу постійних членів біржі, вступного внеску здійснюється у розмірі сплаченого ним вступного внеску протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту анулювання свідоцтва постійного члена біржі відповідно до пункту 27.10. положення.

За умовами п. 28.10. ст. 28 Положення з моменту добровільного виходу із складу постійних членів біржі учасник біржі виключається з реєстру постійних членів біржі, свідоцтво постійного члена біржі анулюється.

Таким чином, з моменту погодження протокольним рішенням біржового комітету відповідача від 11.08.2017р. № БК/17/08/11-1, позивач вважається таким, що не є постійним членом біржі.

З урахуванням викладеного, на підставі п. п. 28.7, 28.8., 28.10. ст. 28 Положення у відповідача протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту добровільного виходу із складу постійних членів біржі та анулювання свідоцтва постійного члена біржі виникло зобов'язання щодо повернення позивачеві вступного внеску за вирахуванням сум заборгованості останнього перед біржею, тобто у строк до 16.08.2017р. (включно), а прострочення виконання відповідачем свого зобов'язання з повернення вступного внеску у відповідача виникло з наступного дня, тобто з 17.08.2017р.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На момент припинення членства у біржі (11.08.2017р.), позивач мав заборгованість перед відповідачем зі сплати щоквартальних періодичних внесків за період з 01.01.2017р. по 10.08.2017р. на суму 12 228,26 грн., правильність розрахунку якої судом перевірено та за відсутності мотивованого контррозрахунку або спростування від відповідача, сума заборгованості позивача перед відповідачем визнана судом обґрунтованою.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів на підтвердження повернення відповідачем вступного внеску за вирахуванням сум заборгованості позивача перед біржею, в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 17 771,74 грн. (30 000,00 грн. - 12 228,26 грн.) визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд визнає безпідставними посилання позивача у своїй позовній заяві в обґрунтування своїм вимог на ст. 1212 Цивільного кодексу України, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Отже, зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна породжують такі юридичні факти: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Відповідно до змісту статті 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень статті 1212 ЦК України (аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 25.02.2015 у справі № 910/1913/14, від 17.06.2014 у справі № 13/096-12).

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошових коштів).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що відповідач набув грошові кошти (вступний внесок) у розмірі 30 000,00 грн. на відповідній правовій підставі (Статут, Положення, Протокол №БК/15/10/16-1 Засідання біржового комітету Товарної біржі "Дочірнє товариство "Капітал-Іст" від 16.10.2015р.) та у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству.

Отже, правовідносини сторін регулюються нормами зобов'язального права, а не статтею 1212 ЦК України, на яку посилався позивач як на одну з підстав позову.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 159,95 грн. інфляційних втрат та 63,38 грн. 3 % річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, грошове зобов'язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

Отже, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія положень частини 2 статті 625 ЦК України.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Здійснивши перерахунок нарахованих позивачем інфляційних втрат та 3 % річних за заявлений останнім загальний період (з 05.02.2018р. по 19.03.2018р.), судом встановлено, що розрахована позивачем сума інфляційних втрат відповідає нормам цивільного законодавства, натомість 3 % річних позивачем неправомірно нараховано на суму бору з урахуванням інфляційних втрат, у зв'язку з чим, здійснивши перерахунок таких нарахувань, обґрунтованою та такою, що підлягає до стягнення з відповідача є сума 3 % річних в розмірі 62,81 грн.

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, водночас позивачем не доведено суду наявності обставин щодо покладення на відповідача відповідальності за неналежне виконання умов договору у вигляді 3 % річних, понад суму визнану судом обґрунтованою.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено, що позовні вимоги в справі №910/3553/18 підлягають частковому задоволенню та до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 17 771,74 грн. суми основного боргу, 159,95 грн. інфляційних втрат та 62,81 грн. 3 % річних.

Судовий збір у розмірі 1 761,94 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товарної біржі "Дочірнє товариство "Капітал-Іст" (ідентифікаційний код 39973528, адреса: 04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4А, офіс 139) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (ідентифікаційний код 00131954, адреса: 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 149) 17 771,74 грн. (сімнадцять тисяч сімсот сімдесят одну гривню 74 коп.) суми основного боргу, 159,95 грн. (сто п'ятдесят дев'ять гривень 95 коп.) інфляційних втрат, 62,81 грн. (шістдесят дві гривні 81 коп.) 3 % річних та 1 761,94 грн. (одну тисячу сімсот шістдесят одну гривню 94 коп.) судового збору.

3. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18.05.2018р.

Суддя С.М. Морозов