УХВАЛА

25 травня 2018 року Справа № 913/242/18

Провадження №33/913/242/18

Суддя Господарського суду Луганської області Драгнєвіч О.В., розглянувши матеріали за позовом фізичної особи-підприємця Моїсеєнко Маргарита Олександрівна, АДРЕСА_1, 93100

до відповідача-1 Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», вул.Гагаріна, буд.87, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 94100,

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут», вул.Гагаріна, буд.87, кім.307, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93400,

про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємць Моїсеєнко Маргарита Олександрівна звернулась до Господарського суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут» з наступними позовними вимогами:

- поновити порушене право позивача шляхом визнання незаконними дії відповідача-1, щодо складання акту про порушення п.п.4 п.2 гл.2 р. ХІ та п.8 гл.7 р. Х -порушення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача №382 від 27.11.2017 року;

- визнати кількість спожитого газу позивачем у відповідний період з 01.11.2017 по 30.11.2017 за показниками комерційного вузла обліку газу в обсязі 14162 м3;

- зобов'язати відповідачів здійснити перерахунок вартості обсягів спожитого та транспортованого природного газу за листопад 2017 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує, посилаючись на укладені з відповідачем-1 договори на постачання природного газу №114181D22EAP016 від 01.01.2016, №094281Д22ЕАР016 від 01.01.2016 та з відповідачем-2 №2017/ПР-Лис/26 від 01.10.2017, ст.ст.11, 627-629 ЦК України, ст.ст. 174, 193, 235, 237 ГК України та абз.2 ч.8 гл.7 Кодексу газоподібних систем затвердженого постановою НКРЄКП 30.09.2015. Зокрема, позивач зазначає, що він здійснює підприємницьку діяльність з виробництва хліба та хлібобулочних виробів в приміщенні за адресою: вул.Канатна (П.Морозова), 39В, м.Лисичанськ Луганської області, для чого орендує основні засоби за договором оренди від 01.04.2013, укладеним з фізичною особою-підприємцем Кириловим П.В. (орендодавець, власник засобу вимірювальної техніки).

За твердженням позивача, до нього неправомірно застосовано оперативно-господську санкцію та складено акт про порушення №382, відповідно до якого встановлено порушення Кодексу газоподібних систем п.п4 п.2 гл.2 р.ХІ тп п.8 гл.7 р.Х - порушення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим, а саме перетворювач тиску РС_28 (о0600мПа) зав.№05143519, дата останньої повірки 23.11.2016. У зв'язку з чим відповідачами безпідставно покладено на позивача додаткові фінансові зобов'язання щодо вартості поставленого та транспортованого газу за наявності фактично спожитого газу об'ємом 14162 м3 за ціною 9 69876 за 1 м3- 137353 грн 839 коп. Фактично донараховано додатковий об'єм газу як поставленого, так і транспортованого у кількості 2074 м3 . Хоча, як зазначає позивач, власником ЗВТ - Кириловим П.В. було своєчасно, 25.09.2017, повідомлено відповідача про закінчення держповірки приладів та необхідність направлення відповідних представників для здійснення заміни складових приладів.

Суд, дослідивши зміст позовної заяви та долучених до неї документів, зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч. 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовій збір".

Розмір ставок судового збору встановлений ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Зокрема, відповідно до п.п.2, 2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з приписами ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", з 01.01.18 встановлюється прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1762 грн 00 коп.

Згідно положень з абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено три немайнові вимоги.

Отже, звертаючись з відповідним позовом заявником мав бути сплачений судовий збір у розмірі 5286 грн 00 коп. та надані до суду відповідні докази.

Разом з тим, заявником в порушення вказаних вище вимог закону до позовної заяви додано квитанцію №31 від 08.05.18 про сплату судового збору в сумі 1762 грн 00 коп. (тобто лише за одну заявлену позовну вимогу). Наразі існує недоплата судового збору в розмірі 3524 грн 00 коп.

За таких обставин, вказана квитанція не може вважатися належним доказом сплати судового збору за подання позовної заяви, оскільки не підтверджує сплату останнього у встановленому розмірі.

Окремо суд звертає увагу позивача також на наступне.

Відповідно до п.п.2, ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Судом встановлено, що позовна заява підписана фізичною особою-підприємцем Моїсеєнко Маргаритою Олександрівною, яка зазначена позивачем, однак не вказано її правовий статус у вступній частині позову, хоча з позовних матеріалів вбачається, що вона є фізичною особою - підприємцем та звертається до господарського суду саме як фізична особа - підприємець. За правилами п.п.2, ч.3 ст.162 ГПК України найменування учасників зазначаються в позові повно, без скорочень (ПАТ/ТОВ, як зазначає позивач).

Позовні вимоги в прохальній частині позову також підлягають чіткому та зрозумілому викладу (із зазначенням повного найменування сторони до кого саме вони пред'являються по кожній вимозі (для можливості виконання рішення суду у разі задоволення позову).

Крім того, у якості третьої особи позивач вказує Кирилова Павла Васильовича, однак, також не вказує його правового статусу (фізична особа, фізична особа-підприємець), та на стороні кого його необхідно залучити у якості третьої особи та яким чином рішення у справі може вплинути на його права, обов'язки. Зокрема, з доданої копії договору оренди від 01.04.20013 основних засобів та акту приймання-передачі не вбачається, що Кирилов Павло Васильович є власником ЗВТ або приміщення, в якому розміщено вказані прилади.

Крім того, згідно вимог п.5 ч.3 ст.162 Господарського процесуального позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Відповідно до ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається, позивачем в якості дгугого відповідача вказано Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут». Разом з тим, оспорюваний акт №382 від 27.11.2017 року складено саме Публічним акціонернимо товариством по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз». Договори укладені з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», на які посилається позивач, до позову наразі не долучено.

Виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свою позовну вимогу про зобов'язання обох відповідачів здійснити перерахунок вартості обсягів спожитого та транспортованого природного газу за листопад 2017 року, та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, позивачем в порушення вказаних вимог належним чином не наведено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст.ст. 162, 164, 174, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовну заяву б/н від 10.05.2018 фізичної особи-підприємця Моїсеєнко Маргарити Олександрівни до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут» про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити дії - залишити без руху.

2. Фізичній особі-підприємцю Моїсеєнко Маргариті Олександрівні протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме: доплатити судовий збір у розмірі 3524 грн 00 коп. (докази сплати надати до суду); в заяві зазначити повне найменування та правовий статус всіх учасників; надати належне обґрунтування вимоги щодо необхідності залучення у якості третьої особи Кирилова Павла Васильовича (зазначити на стороні кого його слід залучити, вказати підстави та долучити відповідні докази - укладені договори, тощо); навести виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свою позовну вимогу про зобов'язання обох відповідачів здійснити перерахунок вартості обсягів спожитого та транспортованого природного газу за листопад 2017 року, та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини; долучити договори укладені з відповідачем-1 на постачання природного газу №114181D22EAP016 від 01.01.2016, №094281Д22ЕАР016 від 01.01.2016 та з відповідачем-2 №2017/ПР-Лис/26 від 01.10.2017, та у зазначений строк подати заяву про усунення недоліків.

3. Роз'яснити фізичній особі-підприємцю Моїсеєнко Маргариті Олександрівні, що у разі не усунення недоліку у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана 25.05.2018 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Драгнєвіч