ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2018р. Справа №914/367/18

За позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача: ОСОБА_1 №1 Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району, м. Яворів, Львівська область

про: стягнення інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені за неналежне виконання грошового зобовязання за договором №1485/14-БО-21 від 27.12.2013 в розмірі 235 139,97 грн.

Суддя Ділай У.І.

Секретар Климишин Ю.О.

За участі представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 представник (Довіреність №14-198 від 11.12.2017р.)

Від відповідача: не зявився.

Права і обовязки розяснено. Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається справа за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, до відповідача ОСОБА_1 №1 Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району, про стягнення інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені за неналежне виконання грошового зобовязання за договором №1485/14-БО-21 від 27.12.2013 в розмірі 235139,97 грн..

Ухвалою суду від 01.03.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 15.03.2018р.

14.03.2018р. за вх.№9104/18 від позивача через канцелярію суду поступило Клопотання про відкладення підготовчого засідання, у звязку із зайнятістю повноважного представника.

15.03.2018р. за вх.№9340/18 від відповідача поступив Відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити ПАТ НАК Нафтогаз України, у задоволенні позовних вимог повністю, оскільки, на думку відповідача, позивачем неправильно здійснені розрахунки штрафних санкцій, а саме, що такі повинні були нараховуватись шляхом зворотного відрахування шести місяців від дати предявлення позову, тобто з 15.02.2018р, а не з січня 2014р.

Окрім того, 15.03.2018р. за вх.№9341/18 представником відповідача подано Заяву щодо застосування строків позовної давності до вимог Публічного акціонерного товариства НАК Нафтогаз України, оскільки, на думку відповідача, позивачем пропущено період часу на який можна нарахувати штрафні санкції (пеню).

Представник відповідача в судовому засіданні 15.03.2018р. надав суду усні пояснення щодо відзиву та заяви про застосування строків позовної давності.

Ухвалою суду від 15.03.2018р. підготовче судове засідання відкладено на 24.04.2018р.

23.03.2018р. за вх.№10867/18 від позивача через канцелярію суду поступила Відповідь на відзив б/н від 23.03.2018р.

23.04.2018р. на електронну адресу суду від відповідача поступило Клопотання про зменшення неустойки (пені) №630 від 23.04.2018р., у звязку з важким матеріальним станом, а саме у відповідача поточна кредиторська заборгованість за довгостроковими зобовязаннями становить 1 627 000 грн., розрахунки з бюджетом 67 000 грн., розрахунки з оплати праці 238 000 грн., про що підтверджується балансом станом на 31.12.2017р. Враховуючи наведене, відповідач просить суд зменшити розмір неустойки (штрафу, пені) на 50 % від суми 235 139,97 грн., яку просить стягнути позивач з відповідача за договором №1485/14-БО-21 купівлі-продажу природного газу від 27.12.2013р.

Представник позивача в судовому засіданні 24.04.2018р. надав суду усні пояснення по суті позовних вимог, які підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання 24.04.2018р. не зявився.

Ухвалою суду від 24.04.2018р. підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті на 17.05.2018р.

Представник позивача в судовому засіданні 17.05.2018р. позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 17.05.2018р. не забезпечив, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 26.04.2018р. (вручено 27.04.2018р.).

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

27.12.2013р. між позивачем та відповідачем укладено договір № 1485/14-БО-21 купівлі-продажу природного газу, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов'язувався передати у власність відповідачу у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України НАК «Нафтогаз України», а відповідач зобовязався прийняти і оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Згідно із п.6.1. договору, оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газу здійснюється до 14-го числа місяця (включно), наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до п.7.2. договору, у разі невиконання покупцем умов п.6.1. цього договору, він зобовязується (крім сум заборгованості) сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На виконання умов договору позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 1846689,14грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, долученими до матеріалів справи.

Як зазначив позивач у позовній заяві, відповідач свої зобовязання виконав у повному обсязі, проте порушив строки виконання зобовязання.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушенням умов договору не оплатив вчасно позивачу за отриманий природній газ. Відтак, ПАТ НАК «Нафтогаз України» звернулося до господарського суду Львівської області з позовною заявою та керуючись умовами п.7.2. договору, у звязку із порушенням покупцем умов п.6.1. цього договору, нарахувало відповідачу пеню, яка згідно поданого ним розрахунку становить 99999,00грн.

Крім того, позивач згідно умов ст.625 ЦК України нарахував відповідачу 126140,29 грн. інфляційних нарахувань та 22762,26 9000,69грн. 3% річних.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, сторони уклали договір № 1485/14-БО-21 купівлі-продажу природного газу від 27.12.2013р., у звязку з чим набули взаємних прав і обовязків.

За договором купівлі-продажу, відповідно до вимог п. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Факт поставки позивачем відповідачу газу згідно умов договору № 1485/14-БО-21 купівлі-продажу природного газу від 27.12.2013р. відповідачем не заперечено.

Проте, відповідач свої зобовязання за спірним договором виконав невчасно.

Згідно із ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідач заперечив проти позовних вимог та зазначив про застосування строків позовної давності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку відхилити покликання відповідача про застосування строків позовної давності, оскільки, у п. 9.3 договору передбачено, що строк, у межах якого сторони можуть звернутись до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (пять) років. Відтак, позивач правомірно звернувся до суду в межах строків, погоджених сторонами.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок позовних вимог, підстави та правильність нарахування суми 3% річних та інфляційних втрат, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що позивач правомірно просить стягнути з відповідача 9000,69грн. 3% річних та 126 140,29грн. інфляційних втрат.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 99999,00грн. пені суд зазначає наступне.

За умовами п.7.2. договору, у разі невиконання покупцем умов п.6.1. цього договору, він зобовязується (крім сум заборгованості) сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Покликання відповідача щодо неправильного розрахунку штрафних санкцій, а саме, що такі повинні були нараховуватись шляхом зворотного відрахування шести місяців від дати предявлення позову, тобто з 15.02.2018р, а не з січня 2014р. - господарський суд Львівської області вважає неправомірними та такими, що не узгоджуються із положеннями ч. 6 ст. 232 ГК України, якою передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 7.2. договору та ст.ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, позивач правомірно просить стягнути з відповідача пеню в розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу в розмірі 99999,00грн.

Водночас, зважаючи на подане відповідачем клопотання про зменшення суми неустойки (пені), яке обґрунтоване важким матеріальним станом (наявна поточна кредиторська заборгованість, заборгованість із виплати заробітної плати), господарський суд Львівської області, керуючись положеннями ст. 233 ГК України, вважає за можливе зменшити розмір пені до 60000,00грн. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Судовий збір покладається на відповідача, оскільки, спір виник з його вини.

Керуючись статтями 4, 7 ,13, 14, 73, 74, 76-79, 91, 96, 120, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 №1 Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району (81000, Львівська область, м. Яворів, вул. І. Христителяє, 53, ідентифікаційний код 24298033) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 9000,69грн. 3% річних, 60000,00грн. пені, 126 140,29грн. інфляційних втрат та 3528,00грн. судового збору.

3.В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст складено 24.05.2018р.

Суддя Ділай У.І.