ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 926/1908-б/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Білоуса В.В., Жукова С.В.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_4

на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 22.09.2017 про повернення апеляційної скарги без розгляду

у справі № 926/1908-б/14

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Боянівка"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Інтер-А"

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 12.01.2015 порушено провадження у справі № 926/1908-б/14 про банкрутство ТОВ "Інтер-А" у порядку загальних норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

18.09.2017 до Львівського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 12.01.2015, в якій заявник апеляційної скарги просив скасувати ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 12.01.2015 у справі № 926/1908-б/14 і відмовити ТОВ "Торговий дім "Боянівка" у задоволенні заяви про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Інтер-А". При цьому, ОСОБА_4 було заявлено клопотання про відновлення строку на подання апеляційної скарги.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 22.09.2017 у справі № 926/1908-б/14 (суддя Гриців В.М.) відмовлено ОСОБА_4 у відновленні пропущеного строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 12.01.2015 про порушення провадження у справі №926/1908-б/14.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 22.09.2017 у справі № 926/1908-б/14 (колегія суддів: Гриців В.М. - головуючий, ОСОБА_5, ОСОБА_6Т.) апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 12.01.2015 у справі №926/1908-б/14 повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 22.09.2017 про повернення апеляційної скарги без розгляду у справі № 926/1908-б/14 та направити справу до Львівського апеляційного господарського суду для апеляційного розгляду.

Підставами для скасування оскаржуваної ухвали ОСОБА_4 зазначає порушення та неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, заявник касаційної скарги, не погоджуючись з висновком суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги без розгляду вважає, що суд фактично позбавив його права на судовий захист (доступ до суду), не врахував, що ст. ст. 55, 129 Конституції України гарантується захист прав і свобод у судовому порядку та передбачено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, а ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом;

До того ж, за твердженням скаржника, апеляційний суд в порушення ст. ст. 101, 105 ГПК України не з'ясував, які саме дії ОСОБА_4, як фізичної особи, чи факти свідчать про те, що він був обізнаний про порушення справи про банкрутство ТзДВ "Інтер-А", поклавши в основу висновку факт того, що ОСОБА_4 є директором ТзДВ "Інтер-А".

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.02.2018 для розгляду справи № 926/1908-б/14 за касаційною скаргою ОСОБА_4 визначено суддю-доповідача: Ткаченко Н.Г. та склад колегії суддів: Ткаченко Н.Г. - головуючий, Білоус В.В., Жуков С.В.

Згідно з ч. 5 ст. 301 ГПК України перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанції (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.03.2018 у справі № 926/1908-б/14 відкрито касаційне провадження та призначено до розгляду касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 22.09.2017 у справі № 926/1908-б/14 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

У відзивах на касаційну скаргу ПАТ "Укрсоцбанк" та ПАТ АБ "Укргазбанк" просять касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 22.09.2017 у справі № 926/1908-б/14 залишити без змін, як таку, що прийнята у відповідності до норм чинного законодавства.

При цьому ПАТ "Укрсоцбанк" та ПАТ АБ "Укргазбанк" у відзивах послались на те, обставини справи свідчать про обізнаність ОСОБА_4 про хід даної справи, відтак, його доводи не можуть розцінюватись як поважні причини пропуску строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 12.01.2015 про порушення провадження у справі №926/1908-б/14. До того ж, ОСОБА_4 не було оскаржено ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 22.09.2017 про відмову у відновленні пропущеного строку на подання апеляційної скарги на ухвалу про порушення провадження у даній справі.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про повернення апеляційної скарги без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017), суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 22.09.2017 за результатами розгляду клопотання ОСОБА_4 про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги було відмовлено ОСОБА_4 у відновленні пропущеного строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 12.01.2015 про порушення провадження у справі № 926/1908-б/14 з тих підстав, що апелянт не довів поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження ухвали.

Так, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції при розгляді клопотання заявника про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали Господарського суду Чернівецької області від 12.01.2015 про порушення провадження у справі про банкрутство ТзДВ "Інтер-А", згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ТзДВ "Інтер-А" і підписантом станом на 12.01.2015 значиться ОСОБА_4 (з 0210.2015 - ОСОБА_7).

При цьому, апеляційним судом з'ясовано, що:

- 12.01.2015 представник ТзДВ "Інтер-А" - ОСОБА_8 подав суду відзив на заяву про порушення справи про банкрутство з додатками. До відзиву додано довіреність від 01.10.2014, якою боржник у даній справі - ТзДВ "Інтер-А" в особі директора ОСОБА_4, який діє на підставі Статуту, уповноважує ОСОБА_8 представляти інтереси товариства. Довіреність підписана ОСОБА_4, посвідчена печаткою ТзДВ "Інтер-А";

- ухвала Господарського суду Чернівецької області від 12.01.2015 у справі №926/1908-б/14 була внесена у Єдиний державний реєстр судових рішень і надіслана ТзДВ "Інтер-А" 12.01.2015;

- після оприлюднення 12.01.2015 на веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ТзДВ "Інтер-А" () до Господарського суду Чернівецької області звернулись кредитори із грошовими вимогами до боржника, копії заяв яких були також надіслані ТзДВ "Інтер-А", директором якого був ОСОБА_4

За ч. 1 та ч. 2 ст. 93 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017), апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених цією статтею і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо її подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Статтею 53 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) передбачено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Разом з тим, клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 53 ГПК України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Разом з тим, у справі "Брумареску проти Румунії" Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий розгляд в суді, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, має тлумачитися у світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує, між іншим, верховенство права як частину спільної спадщини Договірних Сторін. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, який вимагає, крім іншого, щоб у випадках, коли суди винесли остаточне рішення з якогось питання, їхнє рішення не підлягало сумніву.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що в даному контексті також слід враховувати іншу правову позицію Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Касаційний господарський суд відхиляє аргументи заявника касаційної скарги про позбавлення його в порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на судовий захист (доступ до суду), з огляду на наступне.

Конвенція покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд (див. рішення у справах "Ейрі проти Ірландії", від 09.10.1979, п. 24, Series A N 32, та "Гарсія Манібардо проти Іспанії", заява N 38695/97, п. 43, ECHR 2000-II).

У рішенні ж Європейського суду з прав людини у справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії" від 15.02.2000 зазначалося, що спосіб, у який стаття 6 застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них (див., наприклад, Monnel and Morris v. the United Kingdom, рішення від 02.03.1987, серія A, N 115, с. 22, п. 56, а також Helmers v. Sweden, рішення від 29.10.1996, серія A, N 212-A, с. 15, п. 31).

При цьому, в рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Так, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 93 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017), апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначена в ГПК України вимога до заявника при зверненні до суду дотримуватись строку подання апеляційної скарги.

Невиконання ж заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати апеляційну скаргу заявнику на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) (якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено).

Враховуючи викладене, виходячи з аналізу наведених норм, встановлених судом апеляційної інстанції обставин відсутності підстав для відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 12.01.2015 у даній справі, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного господарського суду про повернення апеляційної скарги ОСОБА_4 без розгляду на підставі п.4 ч. 1 ст. 97 ГПК України (у редакції чинній до 15.12.2017).

Таким чином, доводи касаційної скарги не спростовують законних і обґрунтованих висновків суду апеляційної інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі про повернення апеляційної скарги без розгляду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні ОСОБА_4 норм матеріального та процесуального права.

Водночас, колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними ПАТ "Укрсоцбанк" та ПАТ АБ "Укргазбанк" у відзивах касаційну скаргу, оскільки вони ґрунтуються на встановлених у справі обставинах та відповідних нормах чинного законодавства.

Враховуючи викладене, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що ухвала Львівського апеляційного господарського суду від 22.09.2017 про повернення апеляційної скарги без розгляду у справі № 926/1908-б/14 прийняті судом у відповідності до фактичних обставин та у відповідності до вимог матеріального та процесуального права і підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Оскільки суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції не вбачається, судові витрати відповідно до ст.129 ГПК України (в редакції, чинній після 15.12.2017) покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 22.09.2017 про повернення апеляційної скарги без розгляду у справі № 926/1908-б/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ткаченко Н.Г.

Судді: Білоус В.В.

Жуков С.В.