ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

29.05.2018м. Дніпро№ 904/2202/18

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Загинайко Т.В., розглянувши заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю "Менора ЛТД"(49000, м. Дніпро, вул.Шолом - Алейхема, 4/269; ідентифікаційний код 38114085)

до боржника: Фізичної особи - підприємця Полішко Юрія Вячеславовича (52041, АДРЕСА_1;ідентифікаційний код НОМЕР_1)

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Менора ЛТД" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою (вх.№2109/18 від 23.05.2018р.), про видачу судового наказу про стягнення з боржника Фізичної особи - підприємця Полішка Юрія Вячеславовича 122 800 грн.00 коп., що складає 107 450 грн.00 коп. - заборгованості відповідно до Договору поставки від 16.01.2018р. №160118/П та 15 350 грн.00 коп. - штрафу за порушення строків поставки товару.

Розглянувши подану позивачем заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 549 Цивільного Кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Таким чином, штраф не є грошовою заборгованістю за Договором від 16.01.2018р. №160118/П, а є видом штрафних санкцій, яку відповідач сплачує у разі невиконання (несвоєчасного виконання) грошового зобов'язання, тобто є видом забезпечення зобов'язань.

За правилами частини 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Частиною 3 статті 152 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою пов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Отже, суд вважає, що штраф є заходом відповідальності за порушення зобов'язань, які є предметом Договору, правовим наслідком порушення зобов'язання у разі прострочення його виконання.

Враховуючи можливість стягнення в порядку наказного провадження тільки неоспорюваної заборгованості, вимоги про стягнення штрафу не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Керуючись статтею 148, пунктом 3 частини 1, частинами 2, 3 статті 152, статтями 233, 234, 235, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Менора ЛТД" у задоволенні заяви про видачу судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 29.05.2018.

Роз'яснити заявнику, що відповідно до вимог частини 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

СУДДЯ Т.В.ЗАГИНАЙКО

Суддя Т.В. Загинайко