РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2018Справа № 910/2863/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Чаплигіної А.А., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба»

до 1) Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ"

про визнання договору частково недійсним

Представники:

від позивача: Конончук О.В.;

від відповідача 1: Касімова Я.А.;

від відповідача 2: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Казенне підприємство "Морська пошуково-рятувальна служба" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" (далі-відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл Рітейл" (далі-відповідач 2) в якому просить суд визнати п. 1.3. договору про надання гарантії № 4737/ЮГ-17 від 20.07.2017, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техойл Рітейл" в частині "Гарантія вступає в силу з моменту розміщення грошового покриття принципалом в розмірі суми гарантії на відповідних рахунках банку - гаранта" - недійсним з моменту його вчинення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.06.2017 Казенним підприємством "Морська пошуково-рятувальна служба" оголошено на електронному майданчику Prozorro (за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2017-06-08-002676-b) процедуру відкритих торгів із закупівлі палива за двома лотами: лот № 1 "Дизельне паливо наливом" та лот № 2 "Дизельне паливо та бензин А95 в талонах" за кодом ДК 021:2015-09130000-9 "Нафта і дистиляти" (UA-2017-06-08-002676-b), за результатами яких переможцем відкритих торгів визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Техойл Рітейл". З метою забезпечення належного виконання ТОВ "Техойл Рітейл" умов тендерної документації відкриті торги на закупівлю "Палива за 2-ма лотами: Лот № 1 Дизельне паливо наливом" та лот № 2 "Дизельне паливо та бензин А95 в талонах" за кодом ДК 021:2015-09130000-9 "Нафта і дистиляти" між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техойл Рітейл" було укладено договір про надання гарантії № 4737/ЮГ-17 від 20.07.2017. Проте, як зазначає позивач пункт 1.3. договору в частині визначення моменту набуття гарантією чинності підлягає визнанню недійсним з моменту його вчинення, оскільки відповідно до норм чинного законодавства України, зокрема відповідно до Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", договір повинен містити строки внесення розміру фінансового активу, проте п. 1.3. договору не містить строки внесення розміру фінансового активу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 29.03.2018.

Разом з позовною заявою Казенним підприємством «Морська пошуково-рятувальна служба» було подано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2018 клопотання Казенного підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба" про витребування доказів - задоволено, витребувано наведений у клопотанні про витребування доказів перелік документів та відкладено підготовче засідання на 26.04.2018.

18.04.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" надійшов відзив на позов у якому представник відповідача-1 зазначає, що Казенне підприємство "Морська пошуково-рятувальна служба" не є стороною договору про надання гарантії № 4737/ЮГ-17 від 20.07.2017, а отже на думку відповідача-1 відсутні правові підстави для звернення до суду з позовом про визнання недійсним всього або частини договору. Також, представник відповідача-1 зазначає, що ТОВ «Техойл Рітейл» не було виконано умови п.1.3. Договору про надання гарантії № 4737/ЮГ-17 від 20.07.2017 щодо розміщення грошового покриття, таким чином гарантія № 4737 від 20.07.2017 та гарантія № 4738 від 20.07.2017 не набрали чинності. В свою чергу, невиконання ТОВ «Техойл Рітейл» п.1.3. Договору про надання гарантії щодо розміщення грошового покриття, на думку відповідача-1, не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання цього пункту недійсним. Крім цього, відповідачем-1 до відзиву надано документи та пояснення на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 29.03.2018.

Також, 25.04.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від Казенного підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба" надійшла заява про відшкодування витрат пов'язаних із розглядом справи у якій представник позивача просить суд судові витрати Казенного підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба" у сумі 6 835, 11 грн. стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/2863/18 призначено на 17.05.2018.

05.05.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що умовами тендерної документації не вимагалося надання договору банківської гарантії, тому тендерний комітет позивача не мав законних підстав для відхилення тендерної пропозиції відповідача-2. Крім того, позивач зазначає, що п. 1.3. договору щодо набрання чинності гарантії суперечить суті цього договору, реальним діям, вчиненим сторонами договору на його виконання та наслідкам, що обумовлені цим правочином.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача-1 заперечив проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача-2 у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, однак був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Приймаючи до уваги, що представник відповідача-2 був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників відповідача-2 не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 17.05.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, 08.06.2017 Казенним підприємством "Морська пошуково-рятувальна служба" оголошено на електронному майданчику Prozorro (за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2017-06-08-002676-b) процедуру відкритих торгів із закупівлі палива за двома лотами: лот № 1 "Дизельне паливо наливом" та лот № 2 "Дизельне паливо та бензин А95 в талонах" за кодом ДК 021:2015-09130000-9 "Нафта і дистиляти" (UA-2017-06-08-002676-b), за результатами яких переможцем відкритих торгів визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Техойл Рітейл".

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 26 Закону України «Про публічні закупівлі», замовник має право вимагати від учасника-переможця внесення ним не пізніше дати укладення договору про закупівлю забезпечення виконання такого договору, якщо внесення такого забезпечення передбачено тендерною документацією. Замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання учасником-переможцем договору, а також у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або договору про закупівлю недійсними та у випадках, передбачених статтею 37 цього Закону, а також згідно з умовами, зазначеними в договорі, але не пізніше ніж протягом п'яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Розмір забезпечення виконання договору про закупівлю не може перевищувати 5 відсотків вартості договору.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі», забезпечення тендерної пропозиції - надання забезпечення виконання зобов'язань учасника перед замовником, що виникли у зв'язку з поданням тендерної пропозиції, у вигляді такого забезпечення, як гарантія.

Згідно пункту 2 розділу 3 Тендерної документації (наявна у матеріалах справи) позивачем було передбачено наступні вимоги до забезпечення тендерної пропозиції: «Учасник під час подання тендерної пропозиції за лотами 1, 2 одночасно надає забезпечення тендерної пропозиції (гарантія виконання своїх зобов'язань у зв'язку поданням тендерної пропозиції) - пропозиція обов'язково супроводжується документами, що підтверджує надання забезпечення тендерної пропозиції. Розмір забезпечення тендерної пропозиції за Лотом 1: 330 000, 00 грн, вид забезпечення тендерної пропозиції - гарантія, забезпечення тендерної пропозиції надається учасником у вигляді електронної банківської гарантії. Форма та зміст банківської гарантії повинні відповідати вимогам Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639». Гарантія повинна бути безвідкличною та безумовною на суму 330 000, 00 грн. Строк дії забезпечення тендерної пропозиції має відповідати строку дії тендерної пропозиції, але не менше 100 днів з дати завершення прийому тендерних пропозицій.

Розмір забезпечення тендерної пропозиції за Лотом 2: 9 900, 00 грн, вид забезпечення тендерної пропозиції - гарантія, забезпечення тендерної пропозиції надається учасником у вигляді електронної банківської гарантії. Форма та зміст банківської гарантії повинні відповідати вимогам Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639». Гарантія повинна бути безвідкличною та безумовною на суму 9 900, 00 грн. Строк дії забезпечення тендерної пропозиції має відповідати строку дії тендерної пропозиції, але не менше 100 днів з дати завершення прийому тендерних пропозицій. Тендерні пропозиції, що не супроводжуються забезпеченням тендерних пропозицій, або надане учасником забезпечення тендерних пропозицій не відповідає вимогам тендерної документації, відхиляються замовником. Усі витрати, пов'язані з наданням забезпечення тендерної пропозиції, здійснюються за рахунок коштів учасника».

У відповідності до п. 3 розділу 3 Тендерної документації, замовник повертає учаснику забезпечення тендерної пропозиції протягом 5 банківських днів з дня настання підстави для повернення забезпечення тендерної пропозиції в разі: закінчення строку дії забезпечення тендерної пропозиції, зазначеного в тендерній документації; укладення договору про закупівлю з учасником, що став переможцем тендеру; відкликання тендерної пропозиції до закінчення строку її подання; закінчення процедури закупівлі в разі не укладення договору про закупівлю з жодним з учасників, які подали тендерні пропозиції.

Забезпечення тендерної пропозиції не повертається у разі; відкликання тендерної пропозиції учасником після закінчення строку її подання, але до того, як сплив строк, протягом якого тендерні пропозиції вважаються чинними; непідписання учасником який став переможцем процедури торгів, договору про закупівлю; ненадання переможцем у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 Закону, документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону; ненадання переможцем процедури торгів забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення передбачено тендерною документацією. Кошти, що надійшли як забезпечення тендерної пропозиції (у разі, якщо вони не повертаються учаснику) перераховуються на рахунок замовника.

Тож, на виконання умов тендерної документації, 20.07.2017 між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" (далі - банк-гарант) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ" (далі - принципал) укладено договір про надання гарантії № 4737/юг-17, умовами якого передбачено, що даний договір регулює правовідносини сторін щодо надання банком-гарантом гарантійного листа з метою забезпечення належного виконання принципалом умов тендерної документації - відкриті торги на закупівлю «Палива за 2-ма лотами: Лот 1. Дизельне паливо наливом; Лот 2. Дизельне паливо та бензин А 95 в талонах. За кодом ДК 021:2015-09130000-9 «Нафта і дистиляти» (Нова редакція)», затвердженої Рішенням тендерного комітету від 13.07.2017 року, оголошений Казенним підприємством «Морська пошуково-рятувальна служба», відповідно до оголошення про проведення відкритих торгів UA-2017-06-08-002676-b, розміщеного на електронній системі закупівель www.prozorro.gov.ua (далі - основне зобов'язання).

Відповідно до п. 1.2. договору, гарантійним випадком є невиконання принципалом перед Казенним підприємством «Морська пошуково-рятувальна служба» (далі - бенефіціар) своїх обов'язків, пов'язаних з виконання умов основного зобов'язання, а саме:

- відкликання тендерної пропозиції учасником після закінчення строку її подання, але до того, як сплив строк, протягом якого тендерні пропозиції вважаються чинними;

- непідписання учасником, який став переможцем процедури торгів, договору про закупівлю;

- ненадання переможцем у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 Закону, документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону;

- ненадання переможцем процедури торгів забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення передбачено тендерною документацією.

Згідно п. 1.3. договору, надана в межах цього договору гарантія є безумовною та безвідкличною та вступає в силу з моменту розміщення грошового покриття принципалом в розмірі суми гарантії на відповідних рахунках банку-гаранта.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що сума і валюта гарантії: 339 900, 00 грн. (код валюти 980) окремо по лотах:

Лот 1 - 330 000, 00 грн.;

Лот 2 - 9 900, 00 грн.

Строк дії гарантії по 31.10.2017 включно (п. 2.2. договору).

Так, відповідно до пункту 2 розділу 6 Тендерної документації, замовник укладає договір про закупівлю з учасником, якого визнано переможцем торгів, протягом строку дії його пропозиції не пізніше ніж через двадцять днів з дня прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю відповідно до вимог ТД та пропозиції учасника-переможця. З метою забезпечення права на оскарження рішень замовника договір про закупівлю не може бути укладено раніше ніж через десять днів з дати оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір про закупівлю.

Як вбачається з протоколів засідання Тендерного комітету Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» № 7-9 (09130000-9) та № 8-9 (09130000-9) від 04.09.2017, враховуючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Техойл Рітейл" визнано переможцем процедури закупівлі, прийнято рішення про намір укласти договори про закупівлі з ТОВ "Техойл Рітейл".

Листами від 15.09.2017 № 1/25/1608-17 та № 1/25/1609-17 позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл Рітейл" відповідно до яких надсилає на підпис договори поставки товару за кодом ДК 021:2015-09130000-9 «Нафта і дистиляти» (Дизельне паливо наливом) та товару за кодом ДК 021:2015-09130000-9 «Нафта і дистиляти» (Дизельне паливо та бензин А 95 в талонах), а також просив відповідача-2 до 22.09.2017 повернути підписані екземпляри договору з оригіналом безвідкличної безумовної банківської гарантії забезпечення договору та актом приймання-передачі банківської гарантії.

Листом від 15.09.2017 № 1509/17 відповідач-2 надав відповідь на вищеазначені листи позивача, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Техойл Рітейл" повідомило, що банківська гарантія, яка надана у якості забезпечення тендерної пропозиції на закупівлю UA-2017-06-08-002676-b за процедурою - відкриті торги, на даний момент є недійсною, а ТОВ "Техойл Рітейл" як учасник, не виконав кваліфікаційні вимоги Тендерної документації, у зв'язку з чим, з огляду на вимоги ч. 7 ст. 28 Закону України «Про публічні закупівлі» просило позивача переглянути прийняте рішення про визнання ТОВ «Техойл ТК» переможцем, здійснити процедуру відхилення тендерної пропозиції з метою запобігання порушення вимог чинного законодавства та визнати торги такими, що не відбулись або визнати переможцем наступного учасника за наявності останнього.

В свою чергу, листом від 19.09.2017 № 1/37/1634-17 позивач надав відповідь на вище зазначений лист відповідача-2, в якому повідомив, що у Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» відсутні підстави для прийняття будь-якого рішення про перегляд рішення про визнання ТОВ «Техойл ТК» переможцем, оскільки останнє не приймало участь у даній закупівлі, а також просив відповідача-2 підписати надіслані на його адресу договори та по одному примірнику повернути Казенному підприємству «Морська пошуково-рятувальна служба».

Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України «Про публічні закупівлі», замовник відхиляє тендерну пропозицію в разі якщо: 1) учасник: не відповідає кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям, установленим статтею 16 цього Закону; не надав забезпечення тендерної пропозиції, якщо таке забезпечення вимагалося замовником; 2) переможець: відмовився від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або укладення договору про закупівлю; не надав документи, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 цього Закону; 3) наявні підстави, зазначені у статті 17 і частині сьомій статті 28 цього Закону; 4) тендерна пропозиція не відповідає умовам тендерної документації.

Частиною 3 ст. 32 Закону України «Про публічні закупівлі» встановлено, що у разі відмови переможця торгів від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або неукладення договору про закупівлю з вини учасника у строк, визначений цим Законом, або ненадання переможцем документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 цього Закону, замовник відхиляє тендерну пропозицію такого учасника та визначає переможця серед тих учасників, строк дії тендерної пропозиції яких ще не минув.

Як вбачається з матеріалів справи, членами тендерного комітету позивача було вирішено відхилити тендерну пропозицію учасника-переможця ТОВ "Техойл Рітейл" на підставі абз.2 п. 2 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про публічні закупівлі» (відмовився від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або укладення договору про закупівлю) та керуючись ч. 3 ст. 32 Закону України «Про публічні закупівлі» перейти до розгляду тендерної пропозиції наступного за ранжування учасника, а саме ТОВ «ТРЕЙД КОММОДІТІ». У зв'язку з невиконанням учасником-переможцем закупівлі (ТОВ "Техойл Рітейл") своїх зобов'язань, передбачених його пропозицією, підготувати та направити письмову вимогу до банку-гаранту на сплату 330 000, 00 грн. та 9 900, 00 грн. на рахунок КП «МПРС», що оформлені протоколами № 12-9 (09130000-9) та № 13-9 (09130000-9) засідання тендерного комітету КП «МПРС» від 26.09.2017.

Тож, позивачем було направлено на адресу відповідача-1 зазначену у договорі про надання гарантії № 4737/ЮГ-17 від 20.07.2017 (04073, м. Київ, пров. Куренівський, 19/5) лист № 1/12/1698-17 від 26.09.2017, в додатках до якого, окрема вимога про сплату банком-гарантом 330 000, 00 грн., відповідно до якої позивач вимагав негайно, в строки визначені гарантією, перерахувати суму гарантійного платежу в розмірі 330 000, 00 грн. на умовах, визначених гарантією, на поточний рахунок 7407 в ПАТ «БАНК ВОСТОК», МФО 307123, отримувач платежу (бенефіціар) - Казенне підприємство «Морська пошуково-рятувальна служба».

Проте, відповідачем-1 листом від 02.10.2017 № 5064, повідомлено Казенне підприємство «Морська пошуково-рятувальна служба», що ТОВ "Техойл Рітейл" не виконало умови п. 1.3. договору про надання гарантії № 4737/ЮГ-17 від 20.07.2017 щодо розміщення грошового покриття, у зв'язку з чим гарантія № 4737 від 20.07.2017 та гарантія № 4738 від 20.07.2017 не набрали чинності, а тому Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Глобус" відмовило позивачу у сплаті грошових коштів згідно із банківською гарантією № 4737 від 20.07.2017 та банківською гарантією № 4738 від 20.07.2017.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідно до умов тендерної документації, положень Закону України «Про публічні закупівлі» учасники повинні були розмістити на електронному майданчику Prozorro дійсну гарантію, яка б забезпечувала їх тендерну пропозицію, проте укладений між відповідачами договір про надання гарантії містить умови, що гарантія вступає в силу з моменту розміщення грошового покриття принципалом в розмірі суми гарантії на відповідних рахунках гаранта, що на думку позивача, суперечить нормам чинного законодавствам та свідчить про відсутність наміру досягнути реальних наслідків від договору, у зв'язку з чим позивач просить суд визнати п. 1.3. договору про надання гарантії № 4737/ЮГ-17 від 20.07.2017, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техойл Рітейл" в частині "Гарантія вступає в силу з моменту розміщення грошового покриття принципалом в розмірі суми гарантії на відповідних рахунках банку - гаранта" - недійсним з моменту його вчинення.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

- правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За приписом статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Пунктом 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

За змістом п.2.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Одночасно, за змістом п.2.5.2 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України необхідно з урахуванням приписів ст.215 Цивільного кодексу України та ст.207 Господарського кодексу України розмежовувати види недійсності правочинів, а саме: нікчемні правочини, недійсність яких встановлена законом (наприклад, ч.1 ст.220, ч.2 ст.228 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.207 Господарського кодексу України), і оспорювані, які можуть бути визнані недійсними лише в судовому порядку за позовом однієї з сторін, іншої заінтересованої особи, прокурора.

Такої саме позиції дотримується Вищий господарський суд України і у п.18 Інформаційного листа №01-8/211 від 07.04.2008р. "Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України", за змістом якого вимога про визнання недійсним правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Цивільний кодекс України не дає визначення поняття "заінтересована особа". Тому коло заінтересованих осіб має з'ясовуватись в кожному конкретному випадку в залежності від обставин справи та правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин, приймаючи до уваги положення Цивільного кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними.

Крім того, виходячи зі змісту статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб'єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Аналогічні положення містяться і в статті 180 Господарського кодексу України.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Отже, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Як встановлено судом вище, 08.06.2017 Казенним підприємством "Морська пошуково-рятувальна служба" оголошено на електронному майданчику Prozorro (за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2017-06-08-002676-b) процедуру відкритих торгів із закупівлі палива за двома лотами: лот № 1 "Дизельне паливо наливом" та лот № 2 "Дизельне паливо та бензин А95 в талонах" за кодом ДК 021:2015-09130000-9 "Нафта і дистиляти" (UA-2017-06-08-002676-b), за результатами яких переможцем відкритих торгів визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Техойл Рітейл".

Тож, на виконання умов тендерної документації, 20.07.2017 між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" (далі - банк-гарант) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ" (далі - принципал) укладено договір про надання гарантії № 4737/юг-17, умовами якого передбачено, що даний договір регулює правовідносини сторін щодо надання банком-гарантом гарантійного листа з метою забезпечення належного виконання принципалом умов тендерної документації відкриті торги на закупівлю «Палива за 2-ма лотами: Лот 1. Дизельне паливо наливом; Лот 2. Дизельне паливо та бензин А 95 в талонах. За кодом ДК 021:2015-09130000-9 «Нафта і дистиляти» (Нова редакція)», затвердженої Рішенням тендерного комітету від 13.07.2017 року, оголошений Казенним підприємством «Морська пошуково-рятувальна служба», відповідно до оголошення про проведення відкритих торгів UA-2017-06-08-002676-b, розміщеного на електронній системі закупівель www.prozorro.gov.ua (далі - основне зобов'язання).

Згідно п. 1.3. договору, надана в межах цього договору гарантія є безумовною та безвідкличною та вступає в силу моменту розміщення грошового покриття принципалом в розмірі суми гарантії на відповідних рахунках банку-гаранта.

Оскільки відповідачем-2 не було підписано договір про закупівлю, членами тендерного комітету позивача було вирішено відхилити тендерну пропозицію учасника-переможця ТОВ "Техойл Рітейл" на підставі абз. 2 п. 2 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про публічні закупівлі» (відмовився від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або укладення договору про закупівлю) та керуючись ч. 3 ст. 32 Закону України «Про публічні закупівлі» (у разі відмови переможця торгів від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або неукладення договору про закупівлю з вини учасника у строк, визначений цим Законом, або ненадання переможцем документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 цього Закону, замовник відхиляє тендерну пропозицію такого учасника та визначає переможця серед тих учасників, строк дії тендерної пропозиції яких ще не минув) перейти до розгляду тендерної пропозиції наступного за ранжування учасника, а саме ТОВ «ТРЕЙД КОММОДІТІ». У зв'язку з невиконанням учасником-переможцем закупівлі (ТОВ "Техойл Рітейл") своїх зобов'язань, передбачених його пропозицією, підготувати та направити письмову вимогу до банку-гаранту на сплату 330 000, 00 грн. та 9 900, 00 грн. на рахунок КП «МПРС», що оформлені протоколами № 12-9 (09130000-9) та № 13-9 (09130000-9) засідання тендерного комітету КП «МПРС» від 26.09.2017.

Тож, позивачем було направлено на адресу відповідача-1, зазначену у договорі про надання гарантії № 4737/ЮГ-17 від 20.07.2017 (04073, м. Київ, пров. Куренівський, 19/5) лист № 1/12/1698-17 від 26.09.2017, в додатках до якого містилась окрема вимога про сплату банком-гарантом 330 000, 00 грн., відповідно до якої позивач вимагав негайно, в строки визначені гарантією, перерахувати суму гарантійного платежу в розмірі 330 000, 00 грн. на умовах, визначених гарантією, на поточний рахунок 7407 в ПАТ «БАНК ВОСТОК», МФО 307123, отримувач платежу (бенефіціар) - Казенне підприємство «Морська пошуково-рятувальна служба».

Проте, відповідачем-1 листом від 02.10.2017 № 5064, повідомлено Казенне підприємство «Морська пошуково-рятувальна служба», що ТОВ "Техойл Рітейл" не виконало умови п. 1.3. договору про надання гарантії № 4737/ЮГ-17 від 20.07.2017 щодо розміщення грошового покриття, у зв'язку з чим гарантія № 4737 від 20.07.2017 та гарантія № 4738 від 20.07.2017 не набрали чинності, а тому Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Глобус" відмовило позивачу у сплаті грошових коштів згідно із банківською гарантією № 4737 від 20.07.2017 та банківською гарантією № 4738 від 20.07.2017.

Як зазначає позивач, п. 1.3. договору про надання гарантії № 4737/ЮГ-17 від 20.07.2017, яким передбачено, що гарантія вступає в силу з моменту розміщення грошового покриття принципалом в розмірі суми гарантії на відповідних рахунках банку-гаранта, суперечить нормам чинного законодавствам та свідчить про відсутність наміру досягнути реальних наслідків від договору, оскільки договір не містить строку, до якого принципал зобов'язаний внести грошове покриття на рахунок банку, тож позивач стверджує, що в гарантії не визначений ані строк, ані термін дії банківської гарантії.

Частиною 1 статті 24 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що замовник має право зазначити в оголошенні про проведення процедури закупівлі та в тендерній документації вимоги щодо надання забезпечення тендерної пропозиції.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов'язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов'язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов'язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони (ч. 2 ст. 200 ГК України).

Згідно ст. 562 Цивільного кодексу України, зобов'язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов'язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов'язання.

Отже, у відносинах за гарантією беруть участь три суб'єкти - гарант, беніфеціар та принципал. Забезпечувальна функція гарантії полягає у тому, що вона (гарантія) забезпечує належне виконання принципалом його обов'язку перед беніфеціаром.

Гарантія - це односторонній правочин, змістом якого є обов'язок гаранта сплатити кредитору-беніфеціару грошову суму відповідно до умов гарантій у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією. Тобто, гарантія створює зобов'язання тільки для гаранта.

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України № 639 від 15.12.2004.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою НБУ 15.12.2004 № 639 (надалі - Положення) гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов'язань, відповідно до якого банк-гарант (банк, який надає гарантію на користь бенефіціара) бере на себе грошове зобов'язання перед бенефіціаром (особа, на користь якої надається гарантія) сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов'язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Відповідно до п. 5 розділу 1 Положення банк-гарант може надавати такі види гарантій: платіжні гарантії, гарантії повернення авансового платежу, тендерні гарантії (гарантії забезпечення пропозиції), гарантії виконання, гарантії повернення позики тощо.

Частиною 1 статті 563 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов'язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Приписами ч. 2 ст. 563 Цивільного кодексу України вказано, що вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред'являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов'язання, забезпеченого гарантією.

Суд відзначає, що пунктом 4.2. гарантій № 4737 та № 4738 від 20.07.2017 передбачено, що гарантія є безвідкличною, безумовною та набуває чинності на умовах встановлених в договорі та діє по 31.10.2017 року включно.

При цьому, гарантії № 4737 та № 4738 від 20.07.2017 містять посилання на укладений між відповідачами договір про надання гарантії.

Відповідно до п. 1.3. договору, надана в межах цього договору гарантія є безумовною та безвідкличною та вступає в силу моменту розміщення грошового покриття принципалом в розмірі суми гарантії на відповідних рахунках банку-гаранта.

Строк дії гарантії по 31.10.2017 включно (п. 2.2. договору).

Тобто, гарантія має чіткий строк дії, що спростовує твердження позивача стосовного того, що надана банківська гарантія не містить строк дії.

Суд відзначає, що статтею 561 Цивільного кодексу України встановлено, що гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Відповідно до п. 27 Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою НБУ 15.12.2004 № 639, гарантія є чинною з дати її видачі, якщо в ній не зазначено інше. Датою видачі гарантії є день надсилання бенефіціару або банку бенефіціара, або авізуючому банку, або банкам-кореспондентам повідомлення з текстом гарантії чи дата, зазначена на поштовій квитанції, що свідчить про надсилання гарантії поштовим зв'язком, або день передавання її бенефіціару чи принципалу для подальшого передавання її бенефіціару.

Таким чином, враховуючи наведене вище суд відзначає, що нормами чинного законодавства передбачено право сторін визначити момент набуття чинності гарантією.

Тож, зазначення у договорі умови, що гарантія вступає в силу з моменту розміщення грошового покриття принципалом в розмірі суми гарантії на відповідних рахунках банку-гаранта не суперечить актам цивільного законодавства, що регулюють дані правовідносини.

При цьому, суд відзначає, що відповідний договір про надання гарантії було підписано та скріплено печатками Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ" без жодних застережень з боку сторін, що свідчить про розуміння останніми на момент укладення договору про можливі наслідки виконання та порушення зобов'язань.

Згідно Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" за загальним правилом невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним.

Отже, враховуючи наведене вище, суд відзначає, що у даному випадку, невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ" п. 1.3. договору про надання гарантії щодо розміщення грошового покриття, не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання цього пункту недійсним.

Між тим, суд відзначає, що позивач як бенефіціар, отримавши гарантії із застереженнями, щодо умов набрання ними чинності мав можливість запросити у принципала чи банку-гаранта договір гарантії та відповідне підтвердження про умови набуття чинності гарантій № 4737 та 4738 від 20.07.2017, чого позивачем не здійснено.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних прав про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. № 9, особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину.

Судом встановлено, що позивач не є стороною договору про надання гарантії № 4737/ЮГ-17 від 20.07.2017, який укладено між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ".

Крім того, суд наголошує, що приписи ст.215 Цивільного кодексу України, пов'язують недійсність правочину з недодержанням вимог закону сторонами в момент його вчинення, а не з обставинами подальшого виконання сторонами договору про надання гарантії.

Отже, приймаючи до уваги положення ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання недійсним пункту договору не доведено наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання недійсними угод або їх окремих положень.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ" про визнання договору частково недійсним не підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 24.05.2018

Суддя Щербаков С.О.