ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.05.2018 Справа № 905/656/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Кошевій А.А.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного Акціонерного Товариства Авдіївський коксохімічний завод, м. Авдіївка

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м. Лиман

про стягнення збитків у вигляді нестачі у розмірі 4105,13 грн.

Представники сторін:

від позивача: не зявився,

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю.

Суть спору: Позивач, Приватне Акціонерне Товариство Авдіївський коксохімічний завод, м. Авдіївка, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі регіональної філії Донецька залізниця ПАТ Українська залізниця, м. Лиман про стягнення збитків у вигляді нестачі у розмірі 4105,13 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вагон №56365901 з вантажем на станцію Авдіївка Донецької залізниці прибув з недостачею, яка підтверджена складеним цією ж станцією комерційним актом №482803/418 від 17.12.2017.

Ухвалою суду від 13.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/656/18; справу №905/656/18 вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; судове засідання призначено на 10.05.2018 року о 10:20 год.; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.ст.165 ГПК України до 10.05.2018.

10.05.2018 через канцелярію суду від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву №2022/348 від 04.05.2018, в якому останній просив суд відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надані належним чином засвідчені документи розміру вартості втраченого вантажу.

Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, відповідач у судових засіданнях проти позову заперечував.

Розгляд справи по суті розпочато 10.05.2018, в судовому засіданні 10.05.2018 оголошувалась перерва до 30.05.2018.

Зясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд встановив:

14.12.2017 зі станції Берегова Одеської залізниці на станцію Авдіївка Донецької залізниці ДП «Морський торговельний порт «Южний» (вантажовідправник) відправлено ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" (вантажоодержувач) згідно накладної №42664425 вантаж навал, вугілля камяне, ІМПОРТ (низько-летюче коксівне вугілля Pocahontas), вологість вантажу 9,26%.

При оформленні залізничної накладної: №42664425 від 14.12.2017 у вагоні №56365901 відповідачем вказано масу вантажу 68900кг, тара 22400кг.

Як свідчить розділ 26 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах.

Правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника (відповідача).

17.12.2017 вагон №56365901 прибув на станцію Авдіївка Донецької залізниці (станція призначення), на якій складено акт загальної форми №1823 від 17.12.2017 та здійснено комісійне переважування вагону на справних 100-т електронних вагах вантажоотримувача, повірених 13.10.2017, за результатами якого на станції Авдіївка Донецької області був складений комерційний акт №482803/418 від 17.12.2017, оригінал якого наявний в матеріалах справи.

Згідно до комерційного акту №482803/418 від 17.12.2017, за документом зазначена вага: нетто 68900 кг, тара 22400кг. При переваженні виявилось: брутто 89200кг, нетто 66800кг, тара 22400кг, що менше ваги у накладній на 2100кг. Вантаж прибув в справном вагоні, люка та двері щільно закриті, течі вантажу немає. Вантаження у вагоні нижче рівня бортів на 100-150мм, вкатана, нерівномірне маркірований вапном, плівкою проти видування не покривався. В вагоні над 3-6 люками є поглиблення 3,0м х 1,0м х 0,3м, маркування в місці поглиблення порушено.

Комерційний акт з боку залізниці підписано належними особами.

Таким чином, комерційним актом №482803/418 від 17.12.2017 встановлено, що недостача у вагоні №56365901 складає 2100кг.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірних вагонах виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення та просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 4105,13грн.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно п.2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України обумовлено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст.12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Ст.23 Закону "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

В матеріалах справи міститься договір купівлі - продажу сировинних, паливно-енергетичних або матеріально-технічних ресурсів №0103/11437 від 15.09.2014, який укладений між ОСОБА_1 акціонерним товариством Металургійний комбінат Азовсталь як постачальником та ОСОБА_1 акціонерним товариством Авдіївський коксохімічний завод як покупцем, за умовами якого постачальник зобов'язується передати, а покупець - прийняти та оплатити сировинні, паливно-енергетичні, матеріально-технічні матеріали (далі ресурси) на умовах, передбачених цим договором (п.1.1. договору). Поставка ресурсів здійснюється видами транспорту зазначеними в специфікаціях. Постачальник зобов'язується поставити ресурси на умовах поставки, зазначених в специфікаціях відповідно до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс в редакції 2000 року. Терміни поставки ресурсів вказуються в специфікаціях (п.п. 3.3., 3.2. договору). Поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, вказані в специфікаціях і включають в себе всі податки, збори та інші обов'язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника пов'язані з постачанням ресурсів (п. 4.1. договору).

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2017 (з урахуванням додаткової угоди № 15 від 30.11.2016). Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторін від виконання прийнятих на себе зобов'язань (в тому числі гарантійних) за цим договором (п. 10.2. договору).

У додатковій угоді № 10 від 03.12.2015 сторони змінили п.3.3 договору та визначили, що постачальник зобовязаний надати покупцю наступні документи: рахунок на оплату ресурсів, транспортні та супровідні документи (залізничну накладну при постачанні залізничним транспортом), сертифікат або паспорт якості постачальника або виробника (у разі, якщо постачальник не є виробником), інші документи, вказані у специфікації.

З матеріалів справи вбачається, що у специфікації від 15.09.2014 № 402 до договору купівлі продажу №0103/11437 від 15.09.2014, сторони обумовили найменування продукції, що підлягає поставці, його якісні та кількісні показники та вартість, зокрема: низько-летюче коксівне вугілля Pocahontas Coal Company LLC, країна походження - США; кількістю 14904,0 т; ціна за тону 4313,37грн без ПДВ; вартість об'єму поставки з ПДВ 68757666,48грн; показники якості ресурсів: вологість на вологий стан, макс. - 9 %, сірка на сухий стан, макс.- 0,95 %, зольність на сухий стан, макс. 8,5 %, вихід летючих (на сухий стан), середнє 15,50-17,50%, плинність ddpm 40,0., індекс вільного спучування FSI 7-9. Ресурси поставляються по території України. Умови поставки - FCA ст. Берегова (екс.) Одеської залізниці відповідно до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс в редакції 2010 року. Поставка ресурсів здійснюється навалом в грудні 2017. Вантажоодержувачем є ПрАТ "АКХЗ", ст. Авдіївка, Донецької залізниці, код станції 482803, код підприємства 3236.

Датою відвантаження, поставки і переходу права власності на ресурси, що постачаються за цією специфікацією, є дата відмітки (електронно-цифровий підпис) станції відправлення про приймання ресурсів до перевезення, що вказана у залізничній накладній (п.8 Специфікації).

Додатковою угодою № 46 від грудня 2017 року сторони дійшли згоди про те, що по Специфікації №402 від 01.12.2017 на відвантажене за період з 01.12.2017 по 15.12.2017 низько-летюче коксівне вугілля Pocahontas Coal Company LLC встановити ціну в розмірі 4751,31 грн. за одну тонну без ПДВ.

Вартість високо-летючого коксівного вугілля Pocahontas Coal Company LLC відвантаженого за період з 01.12.2017 по 15.12.2017 в кількості 18066,3 тон за ціною 4751,31грн/тн складає 85838591,85грн. без ПДВ., з ПДВ 103006310,22грн.

Матеріали справи містять рахунок-фактуру № 91410288 від 14.12.2017 на загальну суму 13811773,09грн з ПДВ, виставлений постачальником покупцю (ПрАТ Авдіївський коксохімічний завод).

Також матеріали справи містять акт приймання-передачі № 91410288 від 14.12.2017 до договору купівлі-продажу № 0103/11437 від 15.09.2014, за яким постачальник (ПрАТ МК Азовсталь) передав, а покупець та вантажоотримувач (ПрАТ Авдіївський коксохімічний завод) прийняв продукцію вугілля низько-летюче коксівне Pocahontas кількістю 2,422,450т загальною вартістю 13811773,09грн. з ПДВ за залізничними накладними №42633891, №42633909, №42633974, №42633982, №42664425, №42664433, №42669291, №42669309.

Суд вважає, що договір купівлі продажу №0103/11437 від 15.09.2014, акт приймання-передачі № 91410288 від 14.12.2017, рахунок-фактура № 91410288 від 14.12.2017

є належними та допустимими доказами, що підтверджують вартість спірної партії вугілля, яка перевозилась за залізничною накладною №42664425 у вагоні №56365901.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Як встановлено судом, розрахунок вартості недостачі вантажу здійснений позивачем з урахуванням норми природної втрати 2 % маси нетто вантажу.

У графі 20 залізничної накладної №42664425 від 14.12.2017 найменування вантажу зазначено, що спірний вантаж навал, вугілля камяне, ІМПОРТ (низько-летюче коксівне вугілля Pocahontas), вологість вантажу 9,26%.

За приписами п.27 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані становить 2%.

За даними комерційного акту №482803/418 від 17.12.2017, недостача у вагоні №56365901 складає 2100кг. За розрахунком позивача, вартість нестачі у вагоні №56365901 склала 4105,13грн. з ПДВ,

За розрахунком суду нестача у вагоні №56365901 склала 4116,54грн. з ПДВ:

68900 кг Х 2% = 1378 кг; 2100 кг - 1378 кг = 722 кг; 722 кг х 5701,58/1000 = 4116,54грн. з ПДВ, де:

68900 кг - маса нетто у вагоні №56365901,

2100 кг - розмір недостачі за комерційним актом №482803/418 від 17.12.2017,

1378 кг - норма природної втрати,

5701,58грн. - вартість 1 т спірного вантажу з ПДВ.

З огляду на наведене та з урахуванням змісту комерційного акту, суд дійшов висновку, що саме відповідач своїх зобов'язань за договором перевезення належним чином не виконав - збереження ввіреного йому вантажу не забезпечив. Факт недостачі вантажу підтверджений матеріалами справи, а заперечення відповідача спростовуються вищевикладеним.

Приймаючи до уваги, що позивач не скористався своїм правом щодо збільшення розміру позовних вимог, суд задовольняє вимоги позивача в межах заявленого позову на суму 4105,13грн.

Судовий збір, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача, оскільки з його вини виник спір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного Акціонерного Товариства Авдіївський коксохімічний завод, м. Авдіївка до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м. Лиман про стягнення збитків у вигляді нестачі у розмірі 4105,13 грн., задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця (юридична 03680, м.Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії Донецька залізниця (84440, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, ) збитки у розмірі 4105,13грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 1762,00грн.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 30.05.2018 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення складено та підписано 01.06.2018.

Суддя Г.Є. Курило