ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2018р. Справа №914/656/18

місто Львів

За позовом: приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», м. Київ,
до відповідача:Львівського комунального підприємства «Шляхово ремонтне підприємство Галицького району», м. Львів,
про: стягнення 5030,00 грн. в порядку регресу.
Суддя Березяк Н.Є. Секретар судового засідання Кравець О.І.
Без проведення судового засідання.
Суть спору: на розгляд Господарського суду Львівської області подано позов приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до Львівського комунального підприємства «Шляхово ремонтне підприємство Галицького району» про стягнення 5030,00 грн. в порядку регресу.

Ухвалою суду від 12.04.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги наступним. 21.11.2016 між позивачем та ТзОВ «ОСОБА_1 ЛТД» укладено Договір страхування транспортного засобу №1051891 щодо автомобіля НОМЕР_1. 04.12.2016 на вул. Поповича, 5А у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода застрахованого автомобіля та автомобіля НОМЕР_2.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 09.03.2017 винним у вчиненні вкананого ДТП визнано ОСОБА_2, як посадову особу відповідача, що не вжила всіх заходів щодо своєчасного усунення снігового накату, чим порушив ч. 3 ст. 12 Закону України «Про державний контроль», п. 3.1.14 ДТСУ 3587-97, п. 1.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення.

Відповідно до звіту про оцінку №197/17 від 18.01.2017 матеріальний збиток завданий застрахованому автомобілю склав 3001,20 грн. Відповідно до рахунку-фактури СТО №КАП-000019 від 31.05.2017, вартість відновлювального ремонту, у звязку з пошкодженням застрахованого автомобіля склав 5030,00 грн. Відтак, позивач просить стягнути з відповідача 5030,00 грн. в порядку регресу.

Відповідач належним чином та завчасно (16.04.2018) був повідомлений про відкриття провадження у даній справі та про можливість подання суду відзиву на позовну заяву впродовж 15 календарних днів з дня отримання ухвали суду. Однак відзиву до суду так і не подав, проти позову не заперечив.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

21 листопада 2016 року між приватним акціонерним товариством «Європейський страховий альянс» (позивач у справі) та товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 ЛТД» укладено Договір добровільного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземних транспортних засобів №1051891 від 21.11.2016.

06 грудня 2016 року Повідомленням про подію з транспортним засобом повідомлено позивача про страховий випадок, що відбувся 04.12.2016 у м. Львові на вул. Поповича, 5А.

09 березня 2017 року постановою Сихівського районного суду м. Львова встановлено, що ОСОБА_2 04.12.2016 о 12:30 у м. Львові по вул. Поповича, 5а, будучи посадовою особою, не вжив всіх заходів щодо своєчасного усунення снігового накату, що призвело до пошкодження автомобіля. Крім того, даною постановою визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Звітом про оцінку автомобіля НОМЕР_1 встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ складає 3001,20 грн.

31 травня 2017 року БОШ АВТО Сервіс « 112 України» ФОП ОСОБА_3 виставлено рахунок (калькуляцію) №КАП-000019 на роботи, послуги, запчастини, лакофарбові та витратні матеріали на загальну суму 5030,00 грн. адресований ТзОВ «ОСОБА_1 ЛТД».

Платіжним дорученням №6844 від 22.08.2017 позивач оплатив виставлений рахунок на загальну суму 5030,00 грн.

01 листопада 2017 року позивач з претензією №2562/8 звернувся до відповідач у справі про відшкодування 5030,00 грн. в порядку регресу.

Відповіді на вказану претензію до матеріалів справи не долучено.

Відтак, враховуючи наведене, позивач звернувся до суду із позовними вимогами про стягнення 5030,00 грн. в порядку регресу.

Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позов до суду не подав.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною 1 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України: субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З аналізу статті 980 Цивільного кодексу України та статті 4 Закону України «Про страхування» залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

Статтею 979 Цивільного кодексу України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Приписами статті 27 Закону України «Про страхування», статті 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Так, як встановлено з матеріалів справи, винним у вчинення ДТП визнано ОСОБА_2, як посадову особу ЛКП «Шляхово ремонтне підприємство Галицького району», що встановлено із постанови Сихівського районного суду м. Львова від 09.03.2017.

Згідно з частиною четвертою статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до часини першої статті 1172 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Так, як встановлено з матеріалів справи, винним у вчиненні ДТП згідно з постановою суду визнано посадову особу відповідача. Позивач сплативши реальну вартість відновлення пошкодженої речі (автомобіля після ремонту), що підтверджено поданими доказами, отримав право вимоги до особи, відповідальної за завданий збиток.

Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, а отже, і підставою цивільно-правової відповідальності як обов'язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов'язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов'язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях ст. 1166 Цивільного кодеку України.

У тих випадках, коли шкоди завдано працівниками під час виконання ними своїх трудових (службових) обов'язків, зобов'язання щодо її відшкодування покладаються на роботодавця (ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України).

Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої ст. 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв'язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов'язків).

Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків необхідно вважати виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.

ЛКП «Шляхово ремонтне підприємство Галицького району» створене з метою отримання прибутку, проведення робіт з реконструкції, біжучого і капітального ремонту доріг, тротуарів та елементів благоустрою, санітарне прибирання (ручне та механізоване) доріг, тротуарів, скверів, газонів та підземних переходів.

Так, як встановлено з матеріалів справи та підтверджено відповідними доказами, ДТП сталось на території Галицького району, вулиця Поповича 5А, у м. Львові, внаслідок не усунення снігового накату особою, яка відповідає за прибирання доріг, а саме: винним у вчиненні вказаного ДТП визнано ОСОБА_2, як посадової особи відповідача.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 5030,00 грн. відшкодування витрат в порядку регресу.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволений позовних вимог. Отже, судовий збір покладається на відповідача.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд , -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Львівського комунального підприємства «Шляхово ремонтне підприємство Галицького району» (79017, місто Львів, вулиця Льва, будинок 4; ідентифікаційний код 03349022) на користь приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» (04050, місто Київ, вулиця Глибочицька, будинок 33-37; ідентифікаційний код 19411125) 5030,00 грн. відшкодування збитків у порядку регресу та 1762,00 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ЙV Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 24.05.2018.

Суддя Березяк Н.Є.