ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" травня 2018 р.

м. Одеса

Справа № 916/937/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія" про вжиття заходів забезпечення позову за вх.№2-2554/18 від 21.05.2018р. по справі №916/937/18

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія" (01014, м. Київ, вул. Болсуновська, 13-15, офіс 509/2)

до відповідача 1: Публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" (65481, Одеська область, м. Южне, вул. Заводська, 3);

до відповідача 2: Державного підприємства "Херсонський морський торгівельний порт" (73000, м.Херсон, проспект Ушакова, 4)

про визнання права власності та зобов’язання не чинити перешкод у здійсненні права власності на майно

ВСТАНОВИВ:

21.05.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія" звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" та Державного підприємства "Херсонський морський торгівельний порт", в якій просить суд визнати за ТОВ "Газоторгова компанія" право власності на карбамід (ДСТУ 7312:2013 марка "Б" вищий сорт) обсягом 6 777,8 тонн, що зберігається на складі ПАТ "Одеський припортовий завод; визнати за ТОВ "Газоторгова компанія" право власності на карбамід (ДСТУ 7312:2013 марка "Б" вищий сорт) обсягом 3 000 тонн, що знаходиться у порту Херсон на території ДП "Херсонський морський торгівельний порт"; зобов’язати ПАТ "Одеський припортовий завод" та ДП "Херсонський морський торгівельний порт" не чинити перешкод ТОВ "Газоторгова компанія" у здійсненні його права власності на карбамід (ДСТУ 7312:2013 марка "Б" вищий сорт) обсягом 6 777,8 тонн, що зберігається на складі ПАТ "Одеський припортовий завод" та обсягом 3 000 тон, що знаходиться у порту Херсон на території ДП "Херсонський морський торгівельний порт".

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що ПАТ "Одеський припортовий завод" із переданого ТОВ "Газоторгова компанія" газу було вироблено продукцію – карбамід. Однак, як вказує позивач, ПАТ "Одеський припортовий завод" відмовляється визнавати право власності на визначену продукцію та здійснює перешкоди у вільному розпорядженню нею.

Разом із позовною заявою до господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія" було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову (вх.№2-2554/18), в якій просить суд накласти арешт на карбамід (ДСТУ 7312:2013 марка "Б" вищий сорт), обсягом 6 777,8 тонн, що зберігається на складі ПАТ "Одеський припортовий завод"; накласти арешт на карбамід (ДСТУ 7312:2013 марка "Б" вищий сорт), обсягом 3 000 тон, що знаходиться у порту Херсон на території ДП "Херсонський морський торгівельний порт", доставлений баржами СНКВ-04 та СНК-05 на користь вантажоотримувача: ТОВ "Рембудавіа"

Відповідно до п.2 ч.1 ст.138 ГПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно зі ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Так, звертаючись із заявою про забезпечення позову, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія" зазначає, що 26.04.2018р. згідно доручень №1618 та №1619 частина карбаміду, що була вироблена відповідачем та належить позивачу на праві власності обсягом 3 500 тонн була відвантажена в порту Южний на баржі СНКВ-04 та СНКВ-05 та відправлена в порт відвантаження – Херсон, на територію ДП "Херсонський морський торгівельний порт" на користь вантажоотримувача: ТОВ "Рембудавіа".

Зазначене, на думку позивача, свідчить про те, що карбамід, який вироблений відповідачем 1 та належить позивачу на праві власності, може вибути з власності позивача, бути переданий необмеженому колу осіб та припинити своє існування через його використання у господарській діяльності, що унеможливить задоволення позову та/або фактичне виконання рішення суду, а також спричинить позивачу значні майнові збитки.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія", оскільки остання не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку про неможливість або утруднення виконання рішення суду у майбутньому у разі невжиття таких заходів.

При цьому, надані у підтвердження доводів ТОВ "Газоторгова компанія" доручення №1618 та №1619, жодним чином не свідчать про відвантаження виготовленого ПАТ "Одеський припортовий завод" з поставленого позивачем газу карбаміду.

Керуючись зст.140, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія" про вжиття заходів забезпечення позову за вх.№2-2554/18 від 21.05.2018р. по справі №916/937/18

Ухвала набрала чинності 23.05.18 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя Ю.М. Щавинська