ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" травня 2018 р.

м. Одеса

Справа № 916/1605/15-г

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (вх. № 2-6726/17 від 18.12.2017р.) про роз’яснення ухвали суду по справі, –

за позовом:                     державного підприємства „Адміністрація морських портів України” в особі Іллічівської філії державного підприємства „Адміністрація морських портів України”

до відповідача:          державного підприємства „Іллічівський морський торговельний порт”

про стягнення 10 085 234,34 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 24.06.2015р., залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25.08.2015р. та постановою Вищого господарського суду України від 28.11.2015р., по даній справі позов державного підприємства „Адміністрація морських портів України” в особі Іллічівської філії державного підприємства „Адміністрація морських портів України” задоволено частково, присуджено до стягнення на користь позивача суму основного боргу в розмірі 8 338 979 грн., збитки від інфляції в сумі 839 071 грн. 79 коп., три відсотки річних в сумі 43 848 грн. 09 коп., пеню в сумі 8 633 грн. 35 коп., судовий збір в сумі 73 080 грн. 00 коп.

31.08.2015р. господарським судом у порядку ст. 116 ГПК України було видано відповідний наказ.

Ухвалою від 06.09.2017р., залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.10.2017р., за результатами розгляду скарги державного підприємства „Морський торговельний порт „Чорноморськ” на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, судом, у порядку, встановленому ст. 121-2 ГПК України, було скасовано постанови органу державної виконавчої служби про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, про відновлення виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про стягнення витрат виконавчого провадження, про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника.

18.12.2017р. до господарського суду надійшла заява від Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про роз’яснення ухвали господарського суду від 06.09.2017р.

Листом від 27.12.2017р. судом було повідомлено орган державної виконавчої служби, що з огляду на скерування матеріалів справи №916/1605/15-г до суду касаційної інстанції, заява про роз’яснення ухвали суду буде розглянута після повернення матеріалів справи до господарського суду Одеської області.

Постановою Верховного Суду від 07.05.2018р. касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області було залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Одеської області від 06.09.2017р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 18.10.2017р. по справі №916/1605/15-г без змін.

23.05.2018р. матеріали даної справи були повернуті до господарського суду Одеської області, що свідчить про наявність підстав для вирішення питання про прийняття заяви про роз’яснення ухвали суду до розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 ГПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Згідно зі ст. 31 Закону України „Про виконавче провадження” у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення. У разі якщо зміст виконавчого документа незрозумілий, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення його змісту.

При цьому, вимогами ст. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України „Про судовий збір” (у редакції чинній на дату подання органом державної виконавчої служби заяви про роз’яснення ухвали суду) передбачено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 4 Закону України „Про судовий збір” встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду заяви про роз'яснення судового рішення ставка судового збору складає 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2017 рік” від 21 грудня 2016 року за N 1801-VIII встановлено, що у 2017 році прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня 2017 року становить 1600 гривень.

Отже, за звернення 18.12.2017р. до суду із заявою про роз’яснення ухвали, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області повинен був сплатити в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 800,00 грн. Проте, на підтвердження виконання процесуального обов’язку зі сплати судового збору відділом державної виконавчої служби не було надано суду жодного доказу.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 174 ГПК України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Приймаючи до уваги неподання Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування до заяви про роз’яснення ухвали суду вимог ст. 174 ГПК України шляхом залишення такої заяви без руху та встановлення заявнику 5-ти денного строку з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків заяви про роз’яснення ухвали суду та надання суду відповідних доказів на підтвердження їх усунення.

Господарський суд звертає увагу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що у випадку не усунення названих недоліків у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною та буде повернута особі, що звернулася із заявою.

Керуючись ст. 4 Закону України „Про судовий збір”, ч. ч. 1, 10 ст. 174, ст. ст. 234, 245 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (вх. № 2-6726/17 від 18.12.2017р.) про роз’яснення ухвали суду залишити без руху.

2. Встановити Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській 5-ти денний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків заяви про роз’яснення ухвали суду в частині надання доказів сплати судового збору у розмірі 800,00 грн.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua

Ухвала набрала законної сили 29.05.2018р. та не підлягає оскарженню.

Суддя С.П. Желєзна