РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.04.2018Справа № 910/22043/17
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укрголовспецбуд"

до Київського національного університету будівництва та архітектури

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: товариство з обмеженою відповідальністю "ББГ-Сервіс"

про стягнення 309 211,01 грн.

та за зустрічним позовом Київського національного університету будівництва і архітектури

до товариства з обмеженою відповідальністю "Укрголовспецбуд"

про визнання договору підряду від 28.07.2015 року недійсним

При секретарю судового засідання: Єрмоловій Р.М.

Представники сторін:

від позивача за первісним позовом: Сологуб І.М. - представник за довіреністю № 04/18 від 30.04.2018 р.;

від відповідача: Семенцова І.О. - представник за довіреністю № 27-04/32 від 22.01.2018 р.;

Кришмарел Ю.А. - представник за довіреністю № 27-04/74 від 31.01.2018 р.;

від третьої особи: не з'явився.

від позивача за зустрічним позовом: Семенцова І.О. - представник за довіреністю № 27-04/32 від 22.01.2018 р.;

Кришмарел Ю.А. - представник за довіреністю № 27-04/74 від 31.01.2018 р.;

від відповідача: Сологуб І.М. - представник за довіреністю № 04/18 від 30.04.2018 р.;

встановив:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Укрголовспецбуд" до Київського національного університету будівництва та архітектури про стягнення 309 211,01 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.07.2015 року між третьою особою та відповідачем укладено договір підряду.

На виконання умов договору третьою особою було виконано всі роботи, які були передбачені умовами договору. Проте, відповідач, всупереч умов договору підряду не виконав свої зобов'язання.

03.10.2017 року між позивачем та третьої особою укладено договір про відступлення права вимоги №04/10/17, відповідно до умов якого з 03.10.2017 року право вимоги за договором підряду від 28.07.2017 року перейшло до позивача.

У зв'язку з чим, позивач звернувся в суд з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 309 211,01 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 12.12.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 23.01.2018 р.

15.12.2017 р. набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до пункту 9 частини 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 23.01.2018 року постановлено справу № 910/22043/17 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

30.01.2018 року до господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява Київського національного університету будівництва та архітектури до товариства з обмеженою відповідальністю "Укрголовспецбуд" про визнання договору підряду від 28.07.2015 року недійсним.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 01.02.2018 року відкрито провадження у справі та об'єднано зустрічну позовну заяву Київського національного університету будівництва та архітектури до товариства з обмеженою відповідальністю "Укрголовспецбуд" про визнання договору підряду від 28.07.2015 року недійсним в одне провадження з первісним позовом у справі № 910/22043/17 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 05.02.2018 р. визначено, що справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.03.2018 р.

02.03.2018 р. до канцелярії суду відповідач за зустрічним позовом подав відзив на зустрічний позов.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 05.03.2018 року задоволено клопотання Київського національного університету будівництва та архітектури про витребування доказів по справі у товариства з обмеженою відповідальністю "УКРГОЛОВСПЕЦБУД". Витребувано у товариства з обмеженою відповідальністю "УКРГОЛОВСПЕЦБУД" докази, що підтверджують виконання робіт, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015 п. від 31.08.2015 р., а саме: докази придбання матеріалів для капітального ремонту приміщення КНУБА, договори на поставку товарів, товарно-транспортні накладні, оплату товарів та послуг. Відкладено підготовче судове засідання у справі на 19.03.2018 року.

15.03.2018 р. позивач за зустрічним позовом подав відповідь на відзив на зустрічний позов.

У судове засідання 19.03.2018 р. представник третьої особи не з'явився, вимоги ухвали суду від 12.12.2017 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача за первісним позовом заявив усне клопотання про витребування доказів.

Представник позивача за первісним позовом заперечував проти даного клопотання.

Суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача за первісним позовом про витребування доказів.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.03.2018 року закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 23.04.2018 року.

В судовому засіданні 23.04.2018 року представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити.

Представники відповідача за первісним позовом заперечували проти первісного позову та просили відмовити у задоволенні первісних позовних вимог.

Представники позивача за зустрічним позовом зустрічні позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача за зустрічним позовом заперечував проти зустрічного позову та просив відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог.

В судовому засіданні 23.04.2018 року на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача за первісним позовом підлягають задоволенню, а позовні вимоги за зустрічним позовом не підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

28.07.2015 року між Київським національним університетом будівництва та архітектури (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «ББГ-Сервіс» (підрядник) укладено договір підряду.

Відповідно до ч.1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.2 статті 837 ЦК України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до п.1.1 договору, замовник доручає та оплачує, а підрядник зобов'язується виконати власними силами, засобами та матеріалами поточний ремонт приміщення КНУБА (надалі - роботи), а саме: актового залу КНУБА (далі - об'єкт) у відповідності до завдання замовника.

Роботи виконуються на об'єкті замовника: м. Київ, пр.-т Повітрофлотський, 31 (п.1.2 договору).

Згідно з п.2.1 договору, ціна договору становить згідно із договірною ціною (додаток №1 до цього договору): 257 657,84 грн., крім того ПДВ 20% - 51 535,17 грн., всього - 309 211,01 грн. в т.ч. ПДВ.

Підрядник приступає до виконання робіт за договором протягом 2-х днів з дня підписання сторонами договору та надання замовником фронту робіт (п.4.1 договору).

Строки виконання робіт з дати підписання цього договору до 31.12.2016 року (п.4.2 договору).

Відповідно до п.4 статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Згідно з п.5.1 договору виконані роботи приймаються шляхом підписання уповноваженими представниками сторін акту виконаних робіт за формою КБ-2 та довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3.

В матеріалах справи наявний підписаний та скріплений печатками Київського національного університету будівництва та архітектури та товариством з обмеженою відповідальністю «ББГ-Сервіс» акт приймання виконаних робіт за серпень 2015 року по договору №б/н від 28.07.2015 року на загальну суму 309 211,01 грн.

Частиною 1 статті 854 ЦК України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до п.3.1 договору, оплата за виконані роботи проводиться шляхом безготівкового переказу коштів на банківський рахунок підрядника на підставі форм №Б-2в (акт приймання виконаних робіт) та КБ-3 (довідка про вартість виконаних робіт та витрат).

Розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватися в 2016 році в рахунок кошторисних призначень по спеціальному фонду університету (власні надходження) на 2016 рік.

03.10.2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ББГ-Сервіс» (первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "Укрголовспецбуд" (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №04/10/17, відповідно до п.1.1 якого передбачено, що за цим договором первісний кредитор відступає, а новий кредитор повністю приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором підряду від 28 липня 2015р. (основний договір), укладений між первісним кредитором та Київським національним університетом будівництва та архітектури (боржник).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п.1.2 договору, за цим договором новий кредитор повністю одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання зобов'язань за основним договором у сумі 309 211,01 грн.

Право вимоги первісного кредитора до боржника на суму 309 211,01 грн. за основним договором підтверджується наступним актом виконаних робіт, який є невід'ємною частиною цього договору і передається первісним кредитор новому кредитору в момент підписання сторонами цього договору: акт від 31 серпня 2015р. на суму 309 211,01 грн. (п.1.3 договору).

Відповідно до п.2.1 договору, підписання цього договору сторони підтверджують передачу первісним кредитором новому кредитору всіх оригіналів документів на підтвердження права вимоги за основним договором.

Перехід прав та обов'язків від первинного кредитора до нового кредитора по основному договору підряду від 28 липня 2015р. відбувається в момент підписання даного договору відступлення права вимоги (п.2.2 договору).

10.11.2017 року позивач на адресу відповідача направлена вимога щодо спати коштів у розмірі 309 211,01 грн.

У відзиві на позовну заяву заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що відповідно до договору від 28.07.2015 року позивачем роботи не виконувались, в зв'язку з чим і не була здійснена оплата. Проте, фактично вищезазначені роботи виконувалися та оплачувалися згідно наступних договорів підряду:

- згідно договору підряду від 05.12.2013 р. №05/12 виконані роботи з капітального ремонту фасаду актової зали КНУБА площею 310,62 кв.м (тобто частина робіт, що передбачена: Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року від 31 серпня 2015 року на суму 249 999, 53 грн.; Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року від 15 серпня 2015 року на суму 325 021,15 грн.; Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року від 31 серпня 2015 року на суму 309 211,01 грн.), що підтверджується Актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року від 19.12.2013р. Договір був зареєстрований і взятий на облік Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві 12 грудня 2013 року, 27 грудня 2013 року здійснена оплата виконаних робіт у сумі 159 358,34 грн.;

- згідно договору підряду № 100 від 12 лютого 2016 року виконані роботи з капітального ремонту фасаду актової зали КНУБА площею 175 кв.м (тобто частина робіт, що передбачена: Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року від 31 серпня 2015 року на суму 249 999,53 грн.; Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року від 15 серпня 2015 року на суму 325 021,15 грн.; Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року від 31 серпня 2015 року на суму 309 211,01 грн.), що підтверджується Актом № 1 приймання виконаних робіт за лютий 2016 року від 12.02.2016. Договір був зареєстрований і взятий на облік Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві 15 лютого 2016 року, 16 лютого 2016 року, здійснена оплата виконаних робіт у сумі 100 000,00 грн.;

- згідно договору підряду №2408 від 25 серпня 2016 року виконані роботи по капітальному ремонту приміщення КНУБА, а саме: основного залу площею 255 кв.м (тобто частина робіт що передбачена: Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року від 31 серпня 2015 року на суму 249 999, 53 грн.; Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року від 15 серпня 2015 року на суму 325 021,15 грн.; Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року від 31 серпня 2015 року на суму 309 211,01 грн.), що підтверджується Актом № 2508 приймання виконаних робіт за серпень 2016 року від 25.08.2016 р. Договір був зареєстрований 26 серпня 2016 року і взятий на облік Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві. 29 серпня 2016 року здійснена оплата виконаних робіт в сумі 135 420,34 грн.;

- згідно договору підряду № 20/03 від 20.03.2017 року виконані роботи з капітального ремонту актової зали КНУБА площею 91,5 кв.м (тобто частина робіт, що передбачена: Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року від 31 серпня 2015 року на суму 249 999, 53 грн.; Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року від 15 серпня 2015 року на суму 325 021,15 грн.; Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року від 31 серпня 2015 року на суму 309 211,01 грн.), що підтверджується Актом № 1 приймання виконаних робіт за березень 2017 року від 20.03.2017р. Договір був зареєстрований і взятий на облік Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві 15 лютого 2016 року, 16 лютого 2016 року, здійснена оплата виконаних робіт у сумі 49 839,76 грн.

Таким чином, згідно договору підряду №05/12, договору підряду № 100, договору підряду №2408, договору підряду №20/03 відповідачем на користь позивача сплачено 444 618,44 грн., виконані роботи, які передбачені договором б/н від 28 липня 2015 року.

Суд не погоджується з вищезазначеними твердженнями відповідача та зазначає наступне.

Досліджуючи надані копії договорів, судом, встановлено, що зокрема, договір №05/12 від 05.12.2013 року укладений між Київського національного університету будівництва та архітектури та приватним підприємством «Бізнес Буд Груп», а не з товариством з обмеженою відповідальністю «ББГ Сервіс» як зазначено відповідачем. Та, кошти в розмірі 159 358,34 грн. за виконання робіт по договору №05/12 від 05.12.2013 року були перераховані на рахунок ПП «Бізнес Буд Груп».

Також, надані договори №100 від 12.02.2016 року, №2408 від 25.08.2016 року та №20/03 від 20.03.2017 року підтверджують виконання робіт ТОВ «ББГ Сервіс» у 2016-2017 роках, а, у справі предметом розгляду є виконання робіт у 2015 році.

Крім того, в матеріалах справи наявні докази закупівлі будівельних матеріалів у 2015 році (договір поставки №01-04/14 від 01.04.2014 року, видаткові накладні № 10 від 17.06.2015 року, №12 від 02.07.2015 року, №17 від 31.07.2015 року, №18 від 31.07.2015 року та платіжні доручення №117 від 31.07.2015 року, №118 від 31.07.2015 року, №85 від 02.07.2015 року та №78 від 17.06.2015 року). Також, у клопотанні ТОВ «ББГ-Сервіс» зазначено, що у 2015 році товариство активно здійснювало свою господарську діяльність виконуючи підрядні роботи. У зв'язку з цим, періодично поповнювало склад будівельними матеріалами, які в подальшому використовувались у своїй господарській діяльності. Безпосередньо, при виконанні будівельних робіт у відповідача на підставі договору від 28.07.2015 року, багато матеріалів було використано зі складу, закуплених до дати укладення договорів, зокрема 02.07.2015 року та 17.06.2015 року.

Також, суд звертає увагу на те, що згідно статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за № 168/70, визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Підпунктом 2.5 пункту 2 згаданого Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

З наявного в матеріалах справи акту приймання виконаних робіт за серпень 2015 року вбачається, що він підписаний замовником ОСОБА_5 та скріплений печаткою Київського національного університету будівництва та архітектури.

Крім того, відповідно до п. 64 Постанови Кабінету Міністрів України № 1893 від 27.11.1998р. "Про затвердження Інструкції про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію", яка є обов'язковою для усіх підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, порядок обліку, зберігання і використання печаток, штампів і бланків суворої звітності визначається відповідними відомчими інструкціями. Контроль за їх виготовленням, зберіганням та використанням покладається на канцелярії організацій та осіб, відповідальних за діловодство. Згідно п. 65 зазначеної постанови, особи, які персонально відповідають за облік і зберігання печаток, штампів і бланків, призначаються наказами керівників організацій. Виходячи з вищезазначеного, особи які мають право зберігати та використовувати печатки підприємства призначаються наказом керівника організації та несуть персональну відповідальність за неналежне зберігання та використання печатки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не заперечує проти автентичності відтиску печатки, здійсненої на акті приймання виконаних робіт за серпень 2015 року, а матеріали справи не містять документів, які б свідчили про втрату зазначеної печатки, її підробку чи інше незаконне використання третіми особами всупереч волі відповідача.

Таким чином, відтиск печатки підприємства, наявний, зокрема, на первинних документах, є свідченням участі такого підприємства, як юридичної особи, у здійсненні певної господарської операції (у даному випадку - прийнятті виконаних робіт).

Згідно з ч. 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази оплати по договору від 28.07.2015 року.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за договором у відповідача за первісним позовом перед позивачем за первісним позовом в сумі 309 211,11 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в цій визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку відповідача, договір підряду від 28.07.2015 року зі сторони Київського національного університету будівництва та архітектури підписаний не ректором ОСОБА_5, як в ньому зазначено.

Так, в університеті існує певна процедура укладання господарських договорів, яка передбачена внутрішнім наказом по університету від 22.05.2014 р. № 214 "Про врегулювання процедури внутрішньо погодження проектів документів у КНУБА", а саме п.п. 8 п. 1 передбачено - керівникам структурних підрозділів КНУБА, які забезпечують підготовку та вносять проекти документів на підпис, погоджувати їх шляхом проставлення віз таких посадових осіб (господарські та інші договори): проректор за напрямком роботи; начальник відділу майна; начальник структурного підрозділу за компетенцією, головний інженер, начальник планово - фінансового відділу, головний бухгалтер, начальник юридичного відділу. В представленому відповідачем договорі під прізвищем ректора КНУБА, ОСОБА_5 проставлений підпис ОСОБА_6 (на час підписання договору), проректора з навчальної роботи та соціально - економічного розвитку та головного інженера ОСОБА_7, а всі інші візи відповідальних осіб - відсутні. Тобто, укладений договір був підписаний ОСОБА_6 без погодження з іншими структурними підрозділами позивача відповідно до зазначеного вище наказу. Окрім того, відповідно до посадової інструкції проректора з навчальної роботи та соціально - економічного розвитку, п. 22 визначено, що проректор з навчальної роботи та соціально - економічного розвитку має право підпису бухгалтерських, фінансово - економічних та інших документів, визначених наказом ректора КНУБА і лише за його вказівкою. Також, згідно з наказом КНУБА від 17.12.2014 №522 "Про розподіл обов'язків між ректором та проректорами Київського національного університету будівництва і архітектури" п. 15 передбачено, що проректор з навчальної роботи та соціально - економічного розвитку, ОСОБА_6 лише забезпечує приймання та оформлення документів щодо поставки товарів, виконання робіт, надання послуг.

Оскільки, відсутні накази чи доручення на підписання від імені позивача договорів ОСОБА_6, договір підписаний ним є недійсним.

Керуючись ч.1 ст. 207 ГК України, ч.2 ст. 203, ч.1, 3 ст.215, ст.. 237-239 ЦК України позивач за зустрічним позовом просить договір підряду від 28.07.2015 року визнати недійсним.

Відповідно до ч.1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Цією статтею визначено перелік способів судового захисту, одним із яких є визнання правочину недійсним.

Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч.1 статті 207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Отже, вирішуючи спір про визнання правочину недійсним, господарському суду належить встановити наявність саме тих обставин, з якими закон пов'язує недійсність правочинів, зокрема, відповідність змісту правочину вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Свобода договору означає можливість сторін вільно визначати зміст договору, який вони укладають і формувати його конкретні умови. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до абз. 4 п. 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» № 11 від 29.05.2013 року, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 року судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Як зазначено відповідачем за зустрічним позовом, за попереднього погодження з КНУБА позивачем за первісним позовом був підготовлений проект договору на виконання будівельних робіт та необхідні додатки до нього (договірна ціна, зведений кошторис, розрахунок і т.д). В подальшому. Даний договір був підписаний зі сторони позивача та переданий КНУБА. У свою чергу, строк для надання відповіді на пропозицію вказаний не був. Через деякий час відповідачем за первісним позовом була прийнята пропозиція та передано примірник договору з додатками, в якому в графі ректор КНУБА стоїть підпис ОСОБА_5, яка засвідчена печаткою підприємства. Також, на вказаних документах стояла віза головного інженера КНУБА ОСОБА_7

Відповідно до ч. 1 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно з ч.1 статті 644 ЦК України якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття.

Позивачем за зустрічним позовом надано зразок підпису ректора КНУБА ОСОБА_5, засвідчений начальником відділу кадрів КНУБА ОСОБА_8

Проте, дослідивши (візуально) наявні в матеріалах справи та надані позивачем за первісним позовом договори № 100 від 12.02.2016 року, №2408 від 25.08.2016 року, №05/12 від 05.12.2013 року, №20/03 від 20.03.2017 року, які підписані ректором КНУБА ОСОБА_5, вбачається, що на даних договорах підпис відрізняється від підпису на зразку.

Крім того, матеріли справи не містять належних та допустимих доказів того, що підпис на договорі підряду від 28.07.2015 року зі сторони Київського національного університету будівництва та архітектури до товариства з обмеженою відповідальністю "Укрголовспецбуд" підписаний не ректором ОСОБА_5, а іншою особою.

Що стосується наказу по університету від 22.05.2014 р. №214 "Про врегулювання процедури внутрішньо погодження проектів документів у КНУБА", то на думку суду, він є актом індивідуальної дії (внутрішнім), який не може встановлювати обов'язки та обмежувати права осіб, на яких дія такого акту не поширюється (в тому числі з огляду на те, що він не міг бути відомий інший особам, крім самого КНУБА).

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин, з огляду недоведеність позивачем за зустрічним позовом підстав для визнання договору підряду від 28.07.2015 року недійним, тому позовні вимоги КНУБА з підстав, заявлених у зустрічній позовній заяві, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст..74, 76,77, 129, ст.ст. 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісні позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Київського національного університету будівництва і архітектури (03680, м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 31, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Укрголовспецбуд" (03113, м. Київ, вул.. Дегтярівська, буд. 51, офіс 29, ) основний борг в розмірі 309 211 (триста дев'ять тисяч двісті одинадцять) грн. 01 коп. та судовий збір в розмірі 4 638 (чотири тисячі шістсот тридцять вісім) грн. 17 коп.

4. В зустрічному позові відмовити повністю.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 21.05.2018 року.

Суддя С.М. Мудрий