ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2018 р. Справа № 917/1887/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Істоміна О.А., суддя Пушай В.І.,

при секретарі Бєлкіній О.М.,

за участю представників:

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 - ордер ХВ 000007 від 04.04.2018,

апелянта - ОСОБА_2 - паспорт серія НОМЕР_1 від 27.04.2013,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_2, м. Глобино, Полтавська обл., (вх. №406 П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від 30.11.2017 у справі № 917/1887/17

за позовом ОСОБА_3, с. Горби, Глобинський район, Полтавська область,

до Приватного підприємства Агрофірма "Славутич", с. Горби, Глобинський район, Полтавська область,

про визнання рішення загальних зборів співвласників від 10.10.2017 недійсними, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до відповідача, Приватного підприємства Агрофірма "Славутич", про визнання недійсними рішення загальних зборів засновників Приватного підприємства Агрофірма "Славутич" від 10 жовтня 2017 року, проведених спадкоємцями та оформлені протоколом.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 30.11.2017 у справі №917/1887/17 (суддя Гетя Н.Г.) позовні вимоги задоволено повністю. Визнано недійсними рішення загальних зборів засновників Приватного підприємства Агрофірма "Славутич" від 10 жовтня 2017 року, проведені спадкоємцями та оформлені протоколами.

ОСОБА_2, особа, яка не брала участі у справі, але посилається на те, що господарський суд Полтавської області вирішив питання щодо її прав, інтересів та обов'язків, із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказане рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що установчі документи ПП Агрофірма "Славутич" не містять будь-яких застережень чи обмежень, що перехід частки в статутному капіталі підприємства до спадкоємців фізичної особи допускається лише за згодою інших його учасників, а тому такий перехід є законним і правильним, про що і були прийняті за участю спадкоємців рішення, що оформлені протоколом № 1 від 10.10.2017. Крім того, як зазначає апелянт, свідоцтвом про право на спадщину визначено, що спадкоємці ОСОБА_4 (дружина померлого), ОСОБА_2 (дочка померлого), ОСОБА_5 (дочка померлого) успадкували по 1/3 частки майна після померлого ОСОБА_6. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається зі статутного капіталу Агрофірми "Славутич", розмір внеску до статутного фонду якого складає 20400,00 грн, що становить 60% статутного фонду Агрофірми "Славутич", з правом участі в діяльності Агрофірми "Славутич". Таким чином, на думку апелянта, у спадкоємців померлого учасника ПП Агрофірма "Славутич" були усі законні права на вступ до складу учасників підприємства.

Позивач надав до суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№2389), в якому проти апеляційної скарги заперечував. Просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. У наданому відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його цілком обґрунтованим та законним, вважає, що судом були об'єктивно і повно досліджені всі матеріали справи, без порушення матеріального чи процесуального права, наполягає на правомірності рішення, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Позивач зазначає, що одна із спадкоємиць померлого - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не були присутні на зборах, на підставі яких апелянт (ОСОБА_2.) звернулась у реєстраційну службу для внесення змін, тоді як у протоколі відображено, що позивач і ОСОБА_5 приймали безпосередню участь в голосуванні при розгляді питань порядку денного. Тобто, як вважає позивач, твердження апелянта про те, що рішення, які приймались на загальних зборах учасників приймалися простою більшістю, не відповідає дійсності, так як спадкоємиця ОСОБА_6 - ОСОБА_5 дала свідчення в судовому засіданні першої інстанції про те, що вона не приймала участі та не голосувала за питання, на підставі яких апелянт ОСОБА_2 звернулась до державного реєстратора для внесення відповідних змін.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив та про причини неявки суд не повідомив.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представників апелянта та позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та розглянувши матеріали справи в порядку ст. 269 ГПК України, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до Статуту Агрофірми "Славутич" (затвердженого в Глобинській районній державній адміністрації №82 від 24.02.1998) підприємство створено рішенням засновників ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

10 червня 2001 року до п. 1.2 Статуту були внесені зміни, за якими підприємство створено рішенням засновників: ОСОБА_6, ОСОБА_3 (зміни зареєстровані районною державною адміністрацією Глобинського району Полтавської області №263 від 10.06.2001).

Згідно з витягом з Єдиного державного юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 10.10.2017 засновниками Агрофірми "Славутич" являються ОСОБА_6 (розмір внеску до статутного фонду 20400,00 грн.) та ОСОБА_3 (розмір внеску до статутного фонду 13600,00 грн.)

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідності до статутних документів Агрофірми "Славутич" співвласниками підприємства є ОСОБА_3 (позивач) та ОСОБА_6, з розподілом часток у статутному капіталі підприємства наступним чином: ОСОБА_8 - 40% статутного капіталу; ОСОБА_6 - 60% статутного капіталу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року співзасновник ОСОБА_6 помер.

Спадкоємцями померлого ОСОБА_9, у відповідності до спадкової справи № 104 за 2016 рік є його доньки та дружина ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Позивач, як співзасновник підприємства 10 жовтня 2017 року скликав чергові збори співвласників підприємства, куди запрошеними особами запросив також спадкоємців померлого співвласника.

У відповідності до порядку денного було проведено обговорення зазначених питань та прийнято наступні рішення:

По першому питанню - Затвердження фінансових звітів АФ "Славутич" за 2016-2017 р. Прийнято рішення про затвердження фінансових звітів.

По другому питанню - Виключення бувшого засновника АФ "Славутич" ОСОБА_6 в зв'язку з його смертю. Вирішено - виключити з складу засновників АФ "Славутич" громадянина ОСОБА_6 в зв'язку з його смертю.

По третьому питанню - вирішення питання про включення до складу засновників АФ "Славутич" спадкоємців померлого засновника ОСОБА_6 Вирішено відмовити спадкоємцям померлого співзасновника ОСОБА_6 в прийнятті їх в засновники (учасники) Агрофірми "Славутич".

По четвертому питанню - вирішення питання про розподіл частки померлого засновника ОСОБА_6 Вирішено видати спадкоємцям померлого засновника ОСОБА_6 в разі надання на підприємство свідоцтв про право на спадщину кошти в сумі 7212300.00 грн. (сім мільйонів двісті дванадцять тисяч триста грн. 00 коп.) протягом трьох років, тобто до 10.10.2020 p.p.

По п'ятому питанню - затвердження нової редакції Статуту АФ "Славутич". Вирішено затвердити нову редакцію статуту та провести державну реєстрацію змін.

Протокол загальних зборів оформлено та підписано головою зборів ОСОБА_10 та секретарем зборів ОСОБА_11

У свою чергу, спадкоємці померлого ОСОБА_6 також 10 жовтня 2017 року провели інші збори співвласників ПП Агрофірма "Славутич" щодо наступних питань:

1.Про обрання голови та секретаря загальних зборів ПП Агрофірми

"Славутич";

2.Про затвердження звіту виконавчого органу Агрофірми "Славутич" за 2015-2016 рік;

3.Вирішення питання про розподіл частки померлого засновника ОСОБА_6;

4.Вирішення питання про включення до складу засновників спадкоємців померлого ОСОБА_6;

5.Затвердження статуту приватного підприємства Агрофірма "Славутич" в новій редакції.

Прийняті на вказаних зборах спадкоємцями померлого ОСОБА_6 рішення стали підставою для проведення державної реєстрації змін про юридичну особу, включення інших засновників до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач, вважаючи, що збори проведені 10 жовтня 2017 року спадкоємцями померлого є нелегітимними та, прийняті рішення підлягають визнанню недійсними, звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги позивача з посиланням на те, що рішення прийняті на загальних зборах спадкоємцями померлого ОСОБА_6 були прийняті за відсутністю кворуму.

Суд апеляційної інстанції повністю погоджується з даним висновком суду першої інстанції, вважає наведений висновок таким, що здійснений з урахуванням усіх обставин справи та приписів чинного законодавства.

Так, відповідно до статті 1 Закону України "Про господарські товариства" господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Частиною першою статті 167 Господарського кодексу України передбачено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з ч. 5 ст. 147 Цивільного кодексу України частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи - учасника товариства, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства. Розрахунки із спадкоємцями (правонаступниками) учасника, які не вступили до товариства, здійснюються відповідно до положень статті 148 цього Кодексу.

Після набуття частки в статутному капіталі у спадкоємців (правонаступників) виникає переважне право вступу до цього товариства, проте у цьому разі не йдеться про автоматичне набуття такими спадкоємцями права участі в товаристві.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України встановлено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Право участі у товаристві є особистим немайновим правом і не може окремо передаватися іншій особі (частина перша статті 100 ЦК України).

Згідно зі статтею 55 Закону України "Про господарські товариства" при реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у зв'язку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства.

При відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала реорганізованій або ліквідованій юридичній особі (спадкодавцю), вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника. У цих випадках розмір статутного капіталу товариства підлягає зменшенню.

У п. п. 1, 2 ч 1 ст. 1219 ЦК України встановлено, що не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами.

Тобто, спадкування частки учасника товариства допускається ст. 147 ЦК України, ст. 55 Закону України "Про господарські товариства" і не підпадає під заборону п.2 ч.1 ст.1219 ЦК України. При цьому спадкується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі.

Отже, факт одержання статусу спадкоємця учасника товариства лише засвідчує перехід до спадкоємця майнових прав померлого (частка у статутному капіталі, яка належала померлому учаснику товариства) та дає спадкоємцю право на вступ до господарського товариства. Право ж безпосередньої участі в управлінні господарським товариством (корпоративні права) спадкоємці набувають тільки з моменту вступу до господарського товариства, що має бути підтверджено відповідним рішенням загальних зборів товариства.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 903/565/16.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять заяв спадкоємців про вступ до Приватного підприємства Агрофірма "Славутич", як то передбачено чинним законодавством.

В судовому засіданні представник апелянта підтвердив, що письмових (нотаріально завірених) заяв про вступ до Приватного підприємства Агрофірма "Славутич" не має.

Апелянт наголошує на тому, що у свідоцтві про спадщину зазначено про те, що спадкоємці мають право участі в управлінні приватним підприємством (корпоративні права).

Однак, зазначене твердження спростовується самим свідоцтвом про право на спадщину, яким розподілено частки померлого ОСОБА_12 між спадкоємцями по 1/3 частці відповідно.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів належного вступу до приватного підприємства Агрофірма "Славутич" спадкоємців ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5

Спадкоємці, які були присутні на загальних зборах Приватного підприємства Агрофірма "Славутич", не мали будь-яких правових підстав для голосування, оскільки не були включені до складу засновників ПП Агрофірма "Славутич", рішення про їх включення до складу засновників підприємства не приймалося і відповідні зміни до відомостей про юридичну особу не вносилися.

Статтею 60 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин", а саме п. 2.12. Рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 ЦК України.

Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час

скликання та проведення загальних зборів;

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи

можливості взяти участь у загальних зборах.

Пунктом 2.13 Постанови визначено, що під час розгляду відповідних справ господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України "Про господарські товариства", статті 41 та 42 Закону України "Про акціонерні товариства", стаття 15 Закону України "Про кооперацію");

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина шоста статті 42 Закону України "Про акціонерні товариства");

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах (частина п'ята статті 61 Закону України "Про господарські товариства");

- відсутність протоколу загальних зборів ТОВ (частина шоста статті 60 Закону України "Про господарські товариства");

- відсутність протоколу загальних зборів АТ, підписаного головою і секретарем зборів (стаття 46 Закону України "Про акціонерні товариства").

Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Тобто, однією із безумовних підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму, а саме якщо на загальних зборах присутні учасники, що володіють у сукупності менш ніж 50% голосів.

Таким чином, якщо спадкодавцю належала частка розміром 50% і більше, то збори повноважними за жодних умов бути не можуть, що є підставою для визнання недійсними рішень, прийнятих загальними зборами.

Судом першої інстанції правомірно було встановлено, що рішення прийняті на загальних зборах 10.10.2017 спадкоємцями померлого ОСОБА_6 були прийняті за відсутністю кворуму, оскільки частка померлого учасника Приватного підприємства Агрофірма "Славутич" ОСОБА_13 складала 60% статутного капіталу.

Крім того, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що спадкоємцями не надано суду належних доказів повідомлення позивача про час та місце проведення зборів, про питання порядку денного. В судовому засіданні представник апелянта вказав, що обидва загальні збори 10.10.2017 проводились одночасно, в одному кабінеті та в один і той же час, що є порушенням чинного законодавства.

В судовому засіданні 07.05.2018 за клопотанням апелянта було переглянуто наданий ним диск з відеозаписом загальних зборів Приватного підприємства Агрофірма "Славутич" 10.10.2017, яким також підтверджується порушення проведення вказаних загальних зборів та те, що спадкоємці ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не подавали письмову заяву про вступ до приватного підприємства Агрофірма "Славутич", що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р №4 встановлено, що господарським судам слід мати на увазі, що голоси, які припадають на частку померлого (ліквідованого) учасника, не враховуються під час голосування з питання про прийняття спадкоємця або правонаступника до товариства, під час визначення правомочності загальних зборів для прийняття рішення про прийняття спадкоємця або правонаступника учасника товариства до цього товариства, а також під час вирішення інших питань.

Отже, під час встановлення легітимності загальних зборів учасників ТОВ (ТДВ) та наявності кворуму для проведення цих зборів слід враховувати голоси інших учасників товариства, які без голосів, що припадають на частку померлого (ліквідованого) учасника, становлять у сукупності 100 % голосів, що мають враховуватися під час визначення кворуму.

Враховуючи викладене та те, що спадкоємці не вступили до приватного підприємства Агрофірма "Славутич", у зв'язку з чим не могли приймати участі на загальних зборах та голосувати, а також те, що прийняті рішення на загальних зборах 10.10.2017 були прийняті спадкоємцями померлого ОСОБА_6 за відсутністю кворуму, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог та правомірність їх задоволення судом першої інстанції.

На підставі вищевикладеного, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду про те, що законними та обґрунтованими є обставини й матеріали справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення, наведено місцевим судом, та приходить до висновку, що підстав для скасування рішення не має. Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 254, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, м. Глобино, Полтавська обл. на рішення господарського суду Полтавської області від 30.11.2017 у справі № 917/1887/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 30.11.2017 у справі № 917/1887/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 21.05.2018.

Головуючий суддя Гребенюк Н.В.

Суддя Істоміна О.А.

Суддя Пушай В.І.