РІШЕННЯ

Іменем України

17 травня 2018 року м. Чернігів

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Фетисової І.А.

за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К.

розглянуто у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу 927/124/18

за позовом Анімаккорд Лтд

Гріва Дігені, 82, Стефані Пауз, 2 поверх, квартира/офіс 202, Лімасол, 3101, Республіка Кіпр адреса для листування: 03150,м.Київ, вул. Велика Васильківська, 56, офіс 11

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Ховренко Тетяна Леонідівна

14014 АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_3 Пода Вячеслав Володимирович (представник відповідача)

про стягнення 74460 грн компенсації

за участю представників сторін:

від позивача: Сушко В.С. за довіреністю від 02.04.2018, Жук Ю.М. адвокат

від відповідача: Пода В.В. д. 190 від 05.04.2018

Анімаккорд Лтд подано позов до Фізичної особи - підприємця Ховренко Тетяна Леонідівна про стягнення 74460 грн компенсації за порушення авторських прав відповідно до вимог Закону України "Про авторські та суміжні права".

Ухвалою суду від 20.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 927/124/18, підготовче засідання призначено на 13.03.2018 о 11:30.

Судом відкладено підготовче засідання на 20.03.2018 на 10:30, про що зазначено в протоколі судового засідання від 13.03.2018.

Ухвала повідомлення , направлена відповідачу, повернулась суду із зазначенням ВЗ причини "за закінченням терміну зберігання". Судом вчинені дії по переданню телефонограми відповідачу за номером телефону якій зазначено в позовній заяві , про що міститься в справі текстовий документ. Абонент телефонного номеру повідомив суду , що це телефон бухгалтера, а не ФОП Ховренко Т.Л.

До початку підготовчого засідання відповідачем 19.03.2018 надіслано клопотання про залишення позовної заяви без руху та просить запропонувати позивачу в п'ятиденний строк надіслати на адресу відповідача копію позовної заяви з додатками. Повідомив, що позовна заява відповідачем не отримувалась, про даний спір відповідач дізнався з телефонного дзвінка суду, отримала ухвалу по справі № 927/124/18 від 20.02.2018 з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, а саме фіскального чеку від 14.02.2018 ПАТ "Укрпошта" Київ 19 та опису вкладення з відміткою календарного штемпелю відділення зв'язку Київ 19 з датою 14.02.2018 до цінного листа №021, суд констатує вчинення позивачем обов'язку щодо направлення відповідачу на адресу АДРЕСА_1 позовної заяви та доданих до неї документів, а тому повторне покладення такого обов'язку на позивача є безпідставним. З огляду на таке, враховуючи відсутність права у відповідача на формування клопотання про залишення позову без руху, фактичне виконання позивачем свого процесуального обов'язку, подане відповідачем клопотання не підлягає задоволенню.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.03.2018 по справі № 927/124/18 відкладено підготовче засідання на 16.04.2018 на 11:00 год.

До початку підготовчого засідання позивачем подано лист через канцелярію суду про доручення до матеріалів справи копії договору про надання правової допомоги № 02-09/17-2 від 11.09.2017 для підтвердження повноважень адвокатів Жук Ю.М. та Четвертак К.С. Додана копія договору.

Представником відповідача в підготовчому засіданні надано відзив на позов, в якому повідомив, що надані позивачем докази, а саме копія банківського чеку від 17.01.2018 та копія товарного чеку від 17.01.2018 не є належними доказами, так як не встановлюють факту порушення авторських та суміжних прав, а лише підтверджують факт продажу товару. Відповідач не надав згоди позивачу на проведення відео зйомки, що є прямим порушенням діючого законодавства України. Відповідач є другим покупцем спірного товару, який введений в цивільний обіг на території України, не вилучений з цивільного обігу та не має обмеженості щодо його використання, а отже наявності сумніву що придбаний товар може порушувати права третіх осіб у відповідача не було. Позивачем не надано суду доказів про те, що відповідач замовляв виготовлення вищевказаного товару з розміщенням на їх упаковці персонажу "Маша" з метою подальшої реалізації. Позивачем не надано доказів, які містять відомості про те, що відповідач здійснював оптовий продаж товару з розміщеним на їх упаковці персонажем "Маша". При з'ясуванні в даному спорі обставин, щодо необхідності отримання у позивача згоди на продаж вищевказаних товарів відповідач прийме необхідні міри щодо усунення даного порушення, а саме отримає згоду позивача на продаж товару або припинить реалізацію товару. Просить в позові відмовити.

Представник позивача в підготовчому засіданні подав для доручення до матеріалів справи копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та копію посвідчення на ім'я Четвертак К.С., копію спеціальної довіреності. Представник позивача в підготовчому засіданні подав заяву про продовження строку підготовчого засідання для можливості надання відповіді на відзив до 04.05.2018. Представник відповідача не заперечував проти поданої заяви, про що свідчить напис на заяві. Суд, розглянувши заяву, зважаючи на відсутність заперечень відповідача проти задоволення заяви, враховуючи мотиви його формування, задовольнив таку заяву.

Представник відповідача подав клопотання про направлення процесуальних документів відповідачу по справі за адресою АДРЕСА_3, яке судом задоволено.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 16.04.2018 оголошено перерву у підготовчому засіданні на 03.05.2018 о 10:30 год., продовжено строк підготовчого провадження до 04.05.2018.

До початку підготовчого засідання через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив з доказами надсилання відповідачу. Додано роздруківку постанови № 911/1217/17 з Єдиного державного реєстру судових рішень.

В підготовчому засіданні 03.05.2018, в яке прибули представники сторін, судом оголошено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, що відображено в протоколі судового засідання від 03.05.2018.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03.05.2018 повідомлено сторони про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті та призначення на 15.05.2018 о 10:00 год. судового засідання по розгляду справи по суті.

03.05.2018 Господарським судом Чернігівської області винесено ухвалу про виправлення описки, допущеної у резолютивній частині ухвали Господарського суду Чернігівської області від 16.04.2018 у справі № 927/124/18. Викладено пункт 4 резолютивної частини в наступній редакції без зазначення строку 13.04.2018: " 4. Запропонувати відповідачу в строк до 01.05.2018 надати суду заперечення (у разі наявності), у яких викласти свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, разом із доказами вручення їх позивачу; пункт 5 резолютивної частини "5. Третій особі запропонувати надати суду письмові пояснення щодо позову або відзиву на позов." виключити.

03.05.2018 через канцелярію суду позивачем надано відповідь на відзив від 18.04.2018, в якій повідомлено, що факт розповсюдження контрафактної продукції було зафіксовано представниками позивача Сушко В.С., адвокатами Жук Ю.М. та Четвертак К.С. Довіреністю виданою компанією Анімаккорд Лтд, зокрема передбачено право представників проводити перевірки та вчиняти дії для виявлення будь-якого можливого незаконного та/або несанкціонованого використання та/або розповсюдження прав на об'єкти інтелектуальної власності, що належать компанії; здійснювати контрольні закупівлі, складати проект документів і підписувати будь-які документи та/або декларації та/або акти, що можуть бути необхідними для доведення та підтвердження порушення прав інтелектуальної власності компанії, і /або надавати документальне підтвердження фактів такого незаконного та/або несанкціонованого використання прав на об'єкт інтелектуальної власності за допомогою будь-яких технічних засобів, включаючи, але не обмежуючись, фото та відео зйомки. Відео зйомка не є незаконною, адже проводилася у доступному для цього місці, так як магазин «Край Експрес» за нормами чинного законодавства є громадським місцем. Таким чином, відеозапис було здійснено уповноваженими представниками позивача з дотриманням чинного законодавства та є належним доказом факту розповсюдження контрафактної продукції, що є порушенням авторських прав. Зазначив, що особа, що розповсюджує примірники, в яких відображено об'єкта авторського права без дозволу суб'єкта такого права, несе відповідальність за порушення законодавства про авторське право і в тому випадку, коли контрафактну продукцію не отримано за договором з третіми особами (п. 27 Постанови Пленуму ВГСУ № 12 від 17.10.2012). Верховний Суд України від 13.03.2018 ухвалив постанову по справі № 911/1217/17, згідно якої дійшов висновку що суди першої і апеляційної інстанції правильно встановили обставини справи і правильно застосували норми матеріального і процесуального права при стягненні з відповідача по справі компенсацію у розмірі 10 мінімальних заробітних плат. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

До початку судового засідання 04.05.2018 через канцелярію суду відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив від 30.04.2018, в яких повідомив, що відповідно до ст. 307 ЦК України містять виключні місця, де припускається проведення відеозйомки без згоди фізичної особи, в яких відсутні поняття «громадські місця», а отже проведення зйомки в громадських місцях також потребує згоди фізичної особи. Положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не передбачено право адвоката проводити дії в порушення вимог діючого законодавства України, в тому числі проводити відео зйомку без згоди фізичної особи. Відповідач не надавав позивачу згоди на проведення відео зйомки, що є прямим порушенням діючого законодавства України, а отже докази одержані з порушенням закону, судом прийматися не повинні. Відповідач є другим покупцем спірного товару, який введений в цивільний обіг на території України, не вилучений з цивільного обігу та не має обмеженості щодо його використання, а отже наявність сумніву що придбаний товар може порушувати права третіх осіб у відповідача не було. Відповідач здійснював реалізацію не твору, а товару, що виключає поняття розповсюдження твору. Оскільки твір «Маша і Ведмідь» є аудіовізуальним твором, то його розповсюдження можливе лише як аудіовізуальний твір (в тому числі і його частина). Будь-яке зображення персонажів аудіовізуального твору на етикетці, упаковці не може бути аудіовізуальним твором або його частиною, так як не відповідає поняттю визначеному ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права». Додано докази направлення позивачу.

Відповідачем 14.05.2018, до початку судового засідання, подано клопотання про визнання поважними причини неподання ФОП Ховренко Т.Л. доказів у встановлений законом строк та встановити додатковий строк для подання вказаних доказів до 15.05.2018. Додано ксерокопію листа від 21.07.2017 та витяг з реєстру об'єктів інтелектуальної власності. Клопотання обґрунтовано тим, що на запит відповідача від постачальника спірних товарів надійшов доказ 14.05.2018, а саме дозвільний лист від Меджик Продакшн Груп С.А. від 21.07.2017 про надання згоди на використання товарного знаку Маша і Ведмідь, а також витяг з реєстру об'єктів інтелектуальної власності.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15.05.2018 по справі 927/124/18 відмовлено у встановленні додаткового строку для подання доказів та визнання поважними причини неподання доказів.

15.05.2018 судом оголошено перерву в судовому засіданні до 17.05.2018 на 10:00 год., про що зазначено в протоколі судового засідання від 15.05.2018.

В судове засідання 17.05.2018 з'явились повноважні представники сторін.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення.

В судовому засіданні 17.05.2018, після виходу з нарадчої кімнати, представники сторін на оголошення рішення не з'явились. Судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважних представників сторін, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

10 грудня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Маша і Ведмідь", як правовласником, та Анімаккорд Лтд, як набувачем, укладено договір №ММ-2 про відчуження виключного права на аудіовізуальні твори (анімаційні серіали «Маша и Медведь» та «Машины сказки») (далі - договір), відповідно до якого правовласник у порядку, передбаченому цим договором, передав та відчужив набувачу виключне право у повному обсязі на аудіовізуальні твори (всі серії), а набувач зобов'язався сплатити правовласнику в обумовлені договором та додатками до договору терміни винагороду в якості відшкодування за відчуження виключного права (п.п.1.1, 2.1 договору).

При цьому, п. 3 розділу А договору аудіовізуальні твори - це кольорові анімаційні серіали «Маша и Медведь» та «Машины сказки» російською мовою, включаючи, але не обмежуючись вихідними матеріалами, елементи та об'єкти, що охороняються та є складовою частиною серій, в тому числі, графічні зображення, персонажі, музика та фонограми, незалежно від того, чи перераховані вказані елементи та об'єкти безпосередньо у Додатках до цього договору.

Згідно із п. 1.4 Договору виключне право на аудіовізуальні твори передається та відчужується правовласником набувачеві у повному обсязі для використання його будь-яким способом та у будь-якій формі згідно умов цього Договору.

Виключне право на аудіовізуальні твори переходить від правовласника до набувача з дати підписання актів передачі прав (п.1.5 договору).

Згідно п.1.7.1 договору до набувача переходять права правовласника, який є ліцензіаром по всіх діючих ліцензійних договорах (зазначених у відповідному додатку до договору - додаток №2 до договору), укладених правовласником відносно аудіовізуальних творів, право на які підлягає передачі по цьому договору. Правовласник зобов'язується у найкоротший термін повідомити всі компанії-ліцензіати в письмовій формі про передачу своїх прав по діючим ліцензійним договорам.

Пунктом 4.1 договору визначено, що одночасно з відчуженням права на аудіовізуальні твори правовласник передає набувачу в повному обсязі виключне право на всі юридично значимі охоронювані елементи і об'єкти аудіовізуальних творів, включаючи, але не обмежуючись: вихідні матеріали серій, інструкцію по стилю, робочі матеріали, назву анімаційних серіалів «Маша и Медведь» та «Машины сказки», графічне зображення, персонажі, музика та фонограми, незалежно від того чи перераховані зазначені елементи та об'єкти безпосередньо в додатках до договору.

Водночас, пунктом 4.2 договору встановлено, що разом з підписанням актів приймання прав представнику набувача передається екземпляр кожної з серій аудіовізуального твору у вигляді файлу на матеріальному носії (CD/DVD), усі робочі та вихідні матеріали, керівництво по стилю та малюнки персонажів передаються на жорсткому диску та/або паперових носіях, а також усі перераховані матеріали надаються набувачеві у вигляді електронних файлів через ФТП сервер. Факт отримання вказаних матеріалів та виключного права на аудіовізуальні твори набувачем підтверджується актом прийому-передачі або актом приймання прав, відповідно.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє протягом всього терміну дії виключного права на аудіовізуальні твори, включаючи будь-які пролонгації строку дії виключного права за застосованим правом (п.7.1).

Факт передачі прав підтверджується відповідним актом №1 від 01.01.2015 до договору про відчуження виключного права на аудіовізуальні твори («Маша и Медведь» та «Машины сказки») № ММ 2 від 10.12.2014.

Додатком № 1 до договору №ММ-2 від 10.12.2014 сторони погодили, зокрема, основні ідентифікуючі характеристики аудіовізуальних творів «Маша и Медведь» і «Машины сказки» та права, які підлягають відчуженню згідно договору.

Також, між ТОВ «Маша і Ведмідь» та Компанією «Анімаккорд Лтд» укладено додатки №№ 2, 3 та додаткову угоду № 1 від 30.04.2015 до договору, що невід'ємною частиною договору від 10.12.2014 року.

Факт передачі прав підтверджується підписаними між ТОВ «Маша і Ведмідь» та Компанією «Анімаккорд Лтд» актами передачі прав №1 від 01.01.2015, №2 від 05.10.2013, №3 від 30.04.2015, №4 від 01.07.2015, відповідно до яких правовласник передав набувачу виключне право в повному обсязі на серії аудіовізуального твору «Маша и Медведь» з 14 по 26, з 30 по 47, 50 та 51, а також на серії: 1. «Первая встреча», 2. «Раз, два, три! Елочка гори!», 3. «До весны не будить!», 4. «Ловись, рыбка!», 5. «Весна пришла!», 6. «Следы невиданных зверей», 7. «С волками жить…», 8. «Позвони мне, позвони!», 9. «День варенья», 10. «Праздник на льду», 11. «Первый раз в первый класс», 12. «Граница на замке», 13. «Кто не спрятался, я не виноват!» та на серії аудіовізуального твору «Машины сказки» з 1 по 26.

Факт наявності у позивача виключних авторських прав відповідачем не заперечується.

При цьому, судом не приймається до уваги наявний в матеріалах справи акт приймання-передачі №2 до договору ММ-1 від 05.10.2013 року, оскільки такий договір відсутній в матеріалах справи, наявність авторських прав за цим договором позивачем не обґрунтовується.

Як зазначає позивач, 17.01.2018 у магазині «Край Експрес», що знаходиться за адресою м. Чернігів, вул. Доценко, 2, було виявлено реалізацію контрафактної продукції, а саме: «Яйце шоколадне з іграшкою» та «Шипуча карамель» з малюнками, на яких відтворено зображення персонажів «Маша», «Медведь», «Заяц» та «Белка» з аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь».

Факт розповсюдження даної продукції підтверджується банківським та товарним чеками від 17.01.2018, виданим фізичною особою-підприємцем Ховренко Т.Л. в магазині «Край Експрес», розташованого за адресою м. Чернігів, вул. Доценко, 2.

Як вбачається з долученого до справи DVD-R диску представниками позивача було здійснено відеофіксацію факту продажу даної контрафактної продукції у магазині «Край Експрес».

В судовому засіданні 17.05.2018 здійснено огляд відеофіксації продажу продуктів, про що складено протокол. Відповідно до протоколу, вбачається та не заперечується відповідачем, фіксування приміщення магазину по вул. Доценко, 2, м. Чернігів, , прилавку в магазині, продаж товарів, фотокопії яких містяться в матеріалах справи, видачу товарного чеку, банківського чеку, свідоцтва про реєстрацію відповідача, копії паспорту та книги скарг та пропозицій відповідача. Відповідачем підтверджено видачу товарного та банківського чеку відповідачем. Здійснення фіксації проведено повноважними представниками позивача Сушко В.С. та Жук Ю.М. Обличчя фізичної особи - підприємця на відеозйомці не зафіксовано.

Факт продажу відповідачем визнано, про що усно заявлено в судовому засіданні 17.05.2018.

При цьому, враховуючи правомірність вчинення позивачем відеозйомки, в громадському місці - магазині з вільним входом, без попереджуючих знаків про заборону відеозйомки , не порушення прав фізичної особи на отримання дозволу на проведення відеозйомки, посилання відповідачем на порушення прав фізичної особи судом визнаються необґрунтованими.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідачем незаконно здійснюється розповсюдження творів із зображенням персонажів «Маша», «Медведь», «Заяц» та «Белка» тобто без відповідного дозволу компанії Анімаккорд Лтд на їх використання, яка є власником виключних прав на аудіовізуальний твір (анімаційні серіали «Маша и Медведь» і «Машины сказки») який, в силу ст.9 Закону України «Про авторське право і суміжні права», охороняється як твір. Вважає, що саме неправомірними діями відповідача, котрі виразились у розповсюдженні контрафактної продукції, були порушені виключні майнові права, які належать Позивачу.

Позивачем заявлено до стягнення компенсацію у розмірі 74460 грн (два контрафактні товари х 10 мінімальних заробітних плат х 3723 грн (розмір мінімальної заробітної плати на день подання позову згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»).

Предметом спору у даній справі є стягнення компенсації у зв'язку з порушенням авторського права на використання персонажів аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь» внаслідок розповсюдження (реалізації) контрафактної продукції без дозволу суб'єкта такого права.

Авторські права захищаються законодавством України та міжнародним законодавством, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України.

Відповідно до ст.1 Всесвітньої конвенції про авторське право 1952 року, (Україна приєдналася 23.12.1993 року відповідно до постанови Верховної Ради України № 3794-XII від 23.12.1993) кожна Договірна Держава зобов'язується вжити всіх заходів, необхідних для забезпечення достатньої і ефективної охорони прав авторів і всіх інших власників авторських прав на літературні, наукові і художні твори, зокрема, твори живопису, графіки.

Випущені у світ твори громадян будь-якої Договірної Держави, рівно як і твори, вперше випущені у світ на території такої Держави, користуються в кожній іншій Договірній Державі охороною, яку така Держава надає творам своїх громадян, які вперше випущені у світ на її власній території. Не випущені у світ твори громадян кожної Договірної Держави користуються в кожній іншій Договірній Державі охороною, яку ця Держава надає творам своїх громадян, що не випущені в світ (ст.2 Всесвітньої конвенції).

Під «випуском у світ» у розумінні цієї Конвенції слід розуміти відтворення в якій-небудь матеріальній формі і надання невизначеному колу осіб примірників твору для читання або ознайомлення шляхом здорового сприйняття (ст.6 Всесвітньої конвенції про авторське право 1952 року).

У відповідності до ст.1 Бернської конвенції про охорону літературних і художніх творів 1886, до якої Україна приєдналася Законом України «Про приєднання України до Бернської конвенції про охорону літературних і художніх творів» (Паризького акта від 24 липня 1971 року, зміненого 2 жовтня 1979 року), країни, до яких застосовується ця Конвенція, утворюють Союз для охорони прав авторів на їх літературні і художні твори.

Згідно п.1 ст.2 Бернської конвенції, термін «Літературні і художні твори» охоплює всі твори в галузі літератури, науки і мистецтва, яким би способом і в якій би формі вони не були виражені, як-то: книги, брошури та інші письмові твори, лекції, звертання, проповіді та інші подібного роду твори; драматичні і музично-драматичні твори: хореографічні твори і пантоміми, музичні твори з текстом або без тексту; кінематографічні твори, до яких прирівнюються твори, виражені способом, аналогічним кінематографії; малюнки тощо. Твори, зазначені у цій статті користуються охороною у всіх країнах Союзу ця охорона здійснюється на користь автора і його правонаступників (п.6 ст.2 Бернської конвенції).

Користування цими правами і здійснення їх, не пов'язані з виконанням будь-яких формальностей; таке користування і здійснення не залежать від існування охорони в країні походження твору.

Цивільним законодавством України передбачено, зокрема, що майновими правами інтелектуальної власності на твір є: 1) право на використання твору; 2) виключне право дозволяти використання твору; 3) право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом (ст.440 ЦК України).

Відповідно до статті 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: виключне право на використання твору, а також виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

Виключне право на використання твору автором (чи іншою особою, яка має авторське право) дозволяє йому використовувати твір у будь-якій формі і будь-яким способом.

Виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, відтворення творів; здавання в майновий найм і (або) комерційний прокат після першого продажу, відчуження іншим способом оригіналу або примірників аудіовізуальних творів, комп'ютерних програм, баз даних, музичних творів у нотній формі, а також творів, зафіксованих у фонограмі чи відеограмі або у формі, яку зчитує комп'ютер.

За приписами частини першої статті 31 Закону України "Про авторське право і суміжні права" автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково.

Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Згідно п. 29 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" з огляду на приписи статті 74 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке: 1) позивач, зокрема, повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем;2) відповідач має довести додержання ним вимог Цивільного кодексу України і Закону України "Про авторське право і суміжні права" при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами.

Судом встановлено, доведено позивачем доказами, не заперечується та не оспорюється відповдачем , факт наявності виключних авторських прав, наявність майнових прав автора, факт продажу різних товарів на обгортках яких зображено персонажі «Маша», «Медведь», «Заяц» та «Белка» - частини аудіовізуального твору.

За змістом ст.ст.421, 433, 435 ЦК України, ст.ст.7, 8 Закону України «Про авторське право і суміжні права» об'єктом авторського права, що охороняється, є результат творчої праці.

Згідно із ст. 8 Закону України "Про авторське право і суміжні права", об'єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, в тому числі аудіовізуальні твори. За змістом ст.9 Закону частина твору, яка може використовуватись самостійно, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього закону. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими.

А тому, суд приходить до висновку, що позивач набув виключні майнові авторські права на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал "Маша и Медведь" та на його складові частини, в тому числі і на персонаж «Маша», «Медведь», «Заяц» та «Белка», а отже і наявність права захисту свого майнового права , зокрема шляхом звернення до суду.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Представниками компанії «Анімаккорд ЛТД» зафіксовано два окремих випадки порушення авторського права та продажу (розповсюдження) відповідачем контрафактного товару різних видів, а саме: «Яйце шоколадне з іграшкою» та «Шипуча карамель» з малюнками, на яких відтворено зображення персонажів «Маша», «Медведь», «Заяц» та «Белка» з аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь», авторські права на який має позивач у справі, що виключає можливість оцінки такого розповсюдження як однократне порушення.

При цьому контрафактна продукція - продукція або примірник, які випускаються, відтворюються, публікуються, розповсюджуються, реалізуються, тощо з порушенням майнових прав інтелектуальної власності (Постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження Національного стандарту №4 "Оцінка майнових прав інтелектуальної власності" (Національний стандарт № 4, пункт 3) від 3 жовтня 2007 року № 1185 місто Київ).

А тому, доказами порушення відповідачем авторського права позивача є банківський та товарний чеки від 17.01.2018, виданими Фізичною особою-підприємцем Ховренко Т.Л. в магазині «Край Експрес». які містять інформацію про особу, якою чи від імені якої здійснювався продаж (реалізація) товару; дату здійснення операції з купівлі-продажу товару; перелік проданого товару та його вартість.

Відповідно до ст.443 ЦК України використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідач не надав суду доказів наявності у нього права на використання частин аудіовізуального твору - персонажів «Маша», «Медведь», «Заяц» та «Белка».

Оскільки реалізований товар містив зображення персонажів з аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь», то відповідно, порушено право позивача на дозвіл щодо використання вказаного об'єкту.

Порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену Цивільним кодексом України, законом чи договором (ст.431 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 432 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу.

Використання твору без дозволу суб'єкта авторського права є порушенням авторського права, передбаченим пунктом "а" статті 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права», за яке пунктом "г" частини другої статті 52 цього Закону передбачена можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат.

При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний визначити розмір компенсації, ураховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача за приписами ч.2 ст.52 Закону .

Згідно наведеного у позовній заяві розрахунку, позивач просить за реалізацію відповідачем контрафактної продукції - протиправно використаних відповідачем об'єктів на двох контрафактних товарах , встановити компенсацію у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, виходячи із розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законом станом на час звернення з позовом (3200 грн.), що складає 74460 грн (3723 грн*10 кратність*2 порушення).

Пунктом 51.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" роз'яснено, що у визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності. Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

Приписи Цивільного кодексу України та Закону України "Про авторське право і суміжні права" не ставлять розмір компенсації у залежність від кількості використаних об'єктів або їх складових частин (не містять приписів стосовно залежності розміру компенсації), а лише встановлюють право стягнення компенсації, виходячи з самого факту вчинення порушення авторського права. Інші обставини (стосовно систематичності вчинення порушень, їх (його) обсягу, кількість неправомірно використаних об'єктів тощо), в свою чергу, повинні враховуватися судом у визначенні суми компенсації в кожному конкретному випадку, виходячи з меж, встановлених статтею 52 Закону (оглядовий лист Вищого господарського суду України №01-06/417/2012 від 04.04.2012 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про захист прав на об'єкти інтелектуальної власності».

Матеріалами справи підтверджуються доводи позивача щодо здійснення відповідачем розповсюдження двох видів контрафактної продукції, тобто вчинення дій, що визнаються порушенням авторського права. Натомість, доказів дотримання відповідачем вимог Закону України «Про авторське право і суміжні права» під час продажу товарів, а саме наявність у відповідача правових підстав для використання частин аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь» персонажу «Маша», «Медведь», «Заяц» та «Белка», відповідачем суду не надано, як і документально не підтверджено приналежність персонажів, зображених на товарі та його упаковці, до інших об'єктів авторського права чи їх відмінність від персонажів аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь», відповідно, суд доходить до висновку про порушення відповідачем виключних авторських прав позивача.

Судом не приймається обґрунтування позивачем заявленого позову в частині зазначення по тексту позовної заяви відмови відповідача від досудового врегулювання спору, оскільки позивачем докази звернення до відповідача з пропозиціями досудового врегулювання спору суду не надавались.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (від 19.12.2017) мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників, та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600,00 грн.

Виплата компенсації за порушення майнових авторських прав підпадає під ознаки "інших виплат", про які йдеться у Законі України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", тобто розмір мінімальної заробітної плати, визначений Законом України "Про авторське право і суміжні права" на час прийняття рішення у справі, не підлягає застосуванню як розрахункова величина при визначенні компенсації. Зазначеним спростовується аргумент Компанії про необхідність застосування у спірних правовідносинах мінімальної заробітної плати як розрахункової величини (станом на час прийняття рішення у справі в розмірі 3200 грн).

Отже, у визначенні відповідної компенсації необхідно виходити з приписів пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" та застосовувати розрахункову величину у розмірі 1600 грн. З огляду на викладене, розрахунок суми компенсації має бути наступним : 1600 прожиткових мінімуму доходів громадян *10 кратність * 2 порушення = 32 000 грн.

А тому, позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 32000 грн. в решті позовних вимог в сумі 42460 грн слід відмовити.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006р. N3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі " Трофимчук проти України" № 4241/03 від 28.10.2010р. зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що всі інші доводи та заперечення відповідача судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вище зроблених висновків суду.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як визначено ч.1 ст.124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Позивачем представлено попередній розрахунок розміру судових витрат, а саме: витрати на сплату судового збору - 1762 грн та витрати на правову допомогу - 15000 грн.

У підтвердження доказів понесення витрат по оплаті судового збору в розмірі 1762 грн позивачем надано квитанцію про сплату № 99231 від 13.02.2018 та докази оплати правової допомоги квитанцію до прибуткового касового ордеру № 23 від 13.02.2018.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія НОМЕР_2 на ім'я Жук Ю.М., ордер на надання правової допомоги серія АА № 136963 від 19.09.2017, копію договору № 02-09/17-г від 11.09.2017 про надання правової допомоги, додатковий договір № 17 від 30.01.2018, акт виконаних робіт від 13.02.2018, детальний опис робіт, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 23 від 13.02.2018 на 15000 грн.

З огляду на часткове задоволення позову, розподіл судових витрат підлягає відшкодуванню пропорційно задоволеним вимогам, а саме на користь позивача має бути покладено на відповідача 752,24 грн. судового збору та 6446,41 грн. витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.74,123,129,236-239,240,241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов Анімаккорд Лтд (Гріва Дігені, 82, Стефані Пауз, 2 поверх, квартира/офіс 202, Лімасол, 3101, Республіка Кіпр /адреса для листування: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 56, офіс 11 реєстраційний номер НЕ 244451) до Фізичної особи - підприємця Ховренко Тетяни Леонідівни (14014 АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1) про стягнення 74460 грн компенсації задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Ховренко Тетяни Леонідівни (14014 АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1) на користь Анімаккорд Лтд (Гріва Дігені, 82, Стефані Пауз, 2 поверх, квартира/офіс 202, Лімасол, 3101, Республіка Кіпр /адреса для листування: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 56, офіс 11 реєстраційний номер НЕ 244451) 32000 грн. компенсації, 752,24 грн. судового збору та 6446,41 грн. витрат на правову допомогу.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

4. В решті позовних вимог в частині стягнення 42460 грн. компенсації відмовити.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 23.05.2018.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Відомості про адреси для листування та зв'язку Господарського суду Чернігівської області: пр-т. Миру, 20, м. Чернігів, 14000 , e-mail: ; тел. 676-311, факс 77-44-62.

Суддя І.А.Фетисова