ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року

Справа № 912/602/18

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г. при секретарі судового засідання Лупенко А.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №912/602/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД", м. Дніпро

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агродар-Україна Плюс", м. Кропивницький

про стягнення 111 421,80 грн

Представники сторін участі не брали.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява вих №05/03/18 від 05.03.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" (далі - ТОВ "Агросфера ЛТД", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агродар-Україна Плюс" (далі - ТОВ "Агродар-Україна Плюс", відповідач) про стягнення суми заборгованості у розмірі 111 421,80 грн, яка складається з проіндексованої суми боргу у розмірі 41 741,94 грн, процентів за користування товарним кредитом у розмірі 63 852,65 грн, пені у розмірі 5 827,21 грн, з покладенням на відповідача судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору купівлі-продажу № 3 384 від 26.07.2017 в частині своєчасної та повної оплати товару в порушення норм ст.ст. 526, 530, 533, 692, 694 ЦК України, ст.ст. 193, 220, 232 ГК України.

Ухвалою від 20.03.2018 господарський суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрив провадження у справі №912/602/18, судовий розгляд призначив на 11.04.2018, встановив відповідачу та позивачу строк для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив.

04.04.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агродар-Україна Плюс" подало через канцелярію суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 41 741,94 грн. До 11.04.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агродар-Україна Плюс" гарантує повне погашення заборгованості за Договором купівлі-продажу №3 384 від 26.07.2017. Поряд з тим, відповідач не погоджується із доводами позивача щодо розміру та розрахунку пені (п. 7.1. Договору), розрахунку та розміру процентів за користування товарним кредитом, який розрахований згідно п.7.2. та п.7.3. договору за період з 08.08.2017 по 05.03.2018 включно: 5827,21 грн пені, 63852,65 грн за користування товарним кредитом. Посилаючись на частину 3 статті 551 Цивільного кодексу України, відповідач ставить питання щодо зменшення розміру санкцій які були викладені в Договорі купівлі-продажу №3 384 від 26.07.2017 та відповідно нараховані позивачем у позовній заяві оскільки вважає, що штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора та крім всього основний борг відповідач гарантує оплатити в повному обсязі. Враховуючи вищезазначене відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Протокольною ухвалою від 11.04.2018 на підставі статті 216 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено перерву до 15:00 год. 04.05.2018.

03.05.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" подано відповідь на відзив, відповідно до якої позивач зазначає, що проценти за користування товарним кредитом є обов'язковою складовою договірних зобов'язань за товарним кредитом, тобто за своєю правовою природою є боргом та підлягають обов'язковій сплаті покупцем незалежно від наявності його вини, а відтак вказані проценти не є штрафною санкцією і не можуть бути зменшені судом.

03.05.2018 позивачем подано до господарського суду пояснення порядку розрахунку проіндексованої суми вартості товару (боргу) від 24.04.2018 №35/18/гс та пояснення порядку розрахунку суми процентів за користування товарним кредитом та суми пені від 24.04.2018 №36/18/гс.

Крім того, 03.05.2018 позивачем подано клопотання, відповідно до якого останній просить стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме: витрати на професійну правничу допомогу, що були оплачені позивачем згідно Договору про надання послуг адвоката у сфері права №11/18/г від 26.02.2018 у розмірі 10000,00 грн, в порядку вимог частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

В засіданні суду 04.05.2018 представник позивача підтримав позовні вимоги, представник позивача позов заперечив з врахуванням клопотання про зменшення розміру санкцій, викладеного у відзиві на позов та зазначив про необхідність надання заперечень щодо обставин викладених позивачем у відповіді на відзив та клопотанні про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

За результатами судового засідання 04.05.2018 господарським судом оголошено перерву до 16.05.2018 до 17:00 год.

16.05.2018 відповідачем через канцелярію суду подано суду докази погашення заборгованості за договором купівлі-продажу № 3 384 від 26.07.2017 згідно платіжного доручення № 2721 від 15.05.2018 в сумі 41 741,94 грн.

Заперечення відповідачем не надане.

16.05.2018 суд оголосив, на підставі ст. 216 ГПК України, в судовому засіданні перерву до 17:00 год 17.05.2018, про що сторонам направлено телефонограми № 841, 842 та протокольну ухвалу.

В засіданні суду 16.05.2018 та 17.05.2017 представники сторін участі не брали, про місце, дату і час розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши наявні матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.07.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агродар-Україна Плюс" (покупець) укладено договір купівлі-продажу №3 384 (далі - договір, а.с. 14-18), відповідно до пункту 1.1. якого продавець зобов'язується передати, а покупець зобов'язується прийняти та сплатити вартість засобів захисту рослин, мікродобрив, іменованих у подальшому товар, відповідно до умов даного договору (додаткових угод та специфікацій до нього).

Відповідно до пункту 3.1. договору конкретний вид товару, його асортимент, кількість, ціна, строк поставки та умови оплати товару наведені в Специфікаціях до даного договору. Специфікація є невід'ємною частиною даного договору. Ціна товару встановлена по домовленості сторін, а сторони визначили грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті - долар США. Оплата вартості товару (виконання зобов'язання) підлягає у гривні, згідно розділу 4 цього договору.

Загальна сума договору складається із суми вартості товару по всіх специфікаціях, підписаних в рамках цього договору, які є його невід'ємною частиною, з урахуванням зміни ціни у спосіб передбачений пунктами 4.7, 4.8. та суми процентів за користування товарним кредитом (пункт 3.2. договору).

Згідно пункту 4.1. договору умови оплати товару, порядок та строки здійснення платежів зазначаються у специфікації (-ях) до договору.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що товарний кредит з відстроченням або з розстроченням платежу по даному договору надається на умовах сплати 0,01% річних за користування товарним кредитом. Товарний кредит наданий продавцем покупцю в межах строків визначених умовами оплати товару у Специфікації - є строком правомірного користування товарним кредитом. Користування товарним кредитом за межами строків встановлених Умовами оплати товару - є неправомірне користування покупцем товарним кредитом. Якщо покупець прострочив оплату товару, він продовжує користуватись товарним кредитом (неправомірне користування) по ставці згідно п.7.2. (протягом 10-ти календарних днів), а далі по ставці згідно п.7.3. договору.

Нарахування процентів по договору здійснюється на суму товарного кредиту, тобто на суму вартості товару, що передавався на умовах товарного кредиту, за період: з моменту фактичного відвантаження товару до дня фактичної оплати покупцем суми вартості товару отриманого на умовах товарного кредиту. Момент фактичного відвантаження товару - дата вказана у видатковій накладній. Якщо буде мати місце факт, що передбачений п.4.7., 4.8. даного договору, то відповідно і нарахування процентів за користування товарним кредитом здійснюється на уже проіндексовану згідно п.4.7., 4.8. даного договору, то відповідно і нарахування процентів за користування товарним кредитом здійснюється на уже проіндексовану згідно п.4.7. чи п.4.8. суму вартості товару (боргу) по договору, тобто на ПСП (пункт 4.3. договору).

Оплата вартості товару та нарахованих процентів проводиться в гривнях (пункт 4.6. договору).

Пунктом 4.8. договору передбачено, що якщо офіційний курс гривні до іноземної валюти - (долар США) існуючий на певну дату у періодах, про які йдеться мова у п.4.7. Договору, буде величиною меншою, ніж існуюча на ту ж дату ставка міжбанківського валютного курсу гривні до долара США (курс продажу), підтверджено довідкою банку, то продавець має право на індексацію суми вартості товару у гривні, а покупець зобов'язаний сплатити продавцю уже проіндексовану суму вартості товару у гривні, з врахуванням ставки міжбанківського валютного курсу гривні до долара США (курс продажу), згідно наступної формули:

Проіндексована сума вартості товару у гривні встановлюється як (М1:А0)хСП=ПСП, де:

М1 - міжбанківський курс гривні до долара США (курс продажу) на дату, коли мало місце його зміна в більшу або меншу сторону по відношенню до А0;

А0 - це:

- (при першій індексації суми вартості товару (боргу)) - офіційний курс гривні до іноземної валюти - Долара США визначений у специфікації до Договору;

- (при кожній черговій індексації) - це курс гривні до іноземної валюти - Долара США, який при попередній індексації суми вартості товару (боргу) був на місці показника М1.

СП - сума вартості товару (боргу), яка підлягає індексації (першій чи черговій) станом на:

- дату, коли грошові кошти від покупця (відповідача-1) (оплата по договору) зараховані на розрахунковий рахунок продавця (позивача);

- дату, вказану в умовах оплати у специфікації, як останній день строку погашення товарного кредиту;

- дату будь-яку послідуючу, яка йде після дати, вказаної в умовах оплати у специфікації, як строк погашення товарного кредиту.

ПСП - проіндексована сума вартості товару (боргу).

Міжбанківський курс гривні до Долара США (курс продажу) підтверджується довідкою банку: ПАТ "ПУМБ", а якщо діяльність ПАТ "ПУМБ" припинено чи/або відсутня інформація щодо ставки валютного курсу на певну дату, то ставка міжбанківського валютного курсу гривні до долара США (курс продажу) підтверджується довідкою ПАТ "УКРСОЦБАНК".

Сторони договору домовились про те, що грошовий еквівалент суми вартості товару (зобов'язання) у іноземній валюті визначається у Специфікації по офіційному курсу гривні до долара США. Зміна ціни на товар при підписанні видаткової накладної (відвантаження товару) здійснюється у спосіб передбачений пунктом 4.7. договору, а у подальшому ціна на товар коригується до міжбанківського валютного курсу гривні до долара США (курсу продажу) - М1, і здійснюється у спосіб передбачений пунктом 4.8., якщо офіційний курс гривні до іноземної валюти - А1 на дату відвантаження товару буде величиною меншою ніж міжбанківський валютний курс - М1 на ту ж дату (пункт 4.9. договору).

Відповідно до пунктів 5.1., 5.2. договору право власності на товар переходить до покупця в момент одержання ним товару, супровідних документів та підписання накладних на передачу товару. Базис поставки товару - EXW склад Продавця (згідно Інкотермс у редакції 2010 року), якщо інші умови поставки не передбачені у Специфікації.

Згідно з пунктом 5.4. договору купівлі-продажу, прийом товару по кількості і якості та документів згідно п. 4.12. проводиться покупцем у момент одержання товару від продавця. Покупець зобов'язаний перевірити комплектацію, цілісність тари, пломб на ній (якщо вони присутні), а також відсутність ознак ушкодження і псування товару й у випадку їхнього виявлення негайно, до закінчення прийому, письмово заявити продавцю. При відсутності такої заяви товар вважається прийнятим покупцем (відповідачем), а документи, передбачені 4.12. - йому переданими.

Як зазначено у пункті 7.1. договору купівлі-продажу, у випадку порушення термінів оплати, обумовлених у специфікаціях до договору, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Сторони прийшли до взаємної згоди, що нарахування пені припиняється через рік (365 календарних днів) від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 7.2. договору, якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, на прострочену суму нараховується 35 процентів річних за користування товарним кредитом від останнього дня строку, коли товар мав бути оплачений, та протягом 10-ти календарних днів, тобто до моменту, коли починає діяти інша процентна ставка, визначена у п. 7.3. цього договору.

Якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, через десять днів від останнього дня строку, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати, на прострочену суму нараховуються 350 процентів річних за користування товарним кредитом (пункт 7.3 Договору купівлі-продажу).

Договір набирає законної сили з моменту підписання обома сторонами і діє до 31.12.2018 (пункт 13.1. договору).

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

26.07.2017 сторонами підписано Специфікацію №1 до договору купівлі-продажу №3 384 від 26.07.2017 (а.с. 19), якою визначено перелік засобів захисту рослин, що постачаються продавцем, а саме: ріфос к.е. 10 л, Ін сет 1 кг, загальною вартістю 135371,66 грн, еквівалент вартості товару (зобов'язання) в доларах США - 5238,09. Відповідно до пункту 1 даної Специфікації товар продається на умовах надання продавцем покупцю товарного кредиту з відстроченням платежу. Покупець зобов'язаний сплатити продавцю загальну вартість товару, отриманого згідно специфікації до договору, у строк до 07.08.2017.

11.09.2017 сторонами підписано Специфікацію №2 до договору купівлі-продажу №3 384 від 26.07.2017 (а.с. 20), якою визначено перелік засобів захисту рослин, що постачаються продавцем, а саме: кольчуга плюс, т.к.с. (5л), форсаж 1*5 л, загальною вартістю 11411,88 грн, еквівалент вартості товару (зобов'язання) в доларах США - 437,69. Відповідно до пункту 1 даної Специфікації товар продається на умовах надання продавцем покупцю товарного кредиту з відстроченням платежу. Покупець зобов'язаний сплатити продавцю загальну вартість товару, отриманого згідно специфікації до договору, у строк до 25.10.2017.

11.09.2017 сторонами підписано Специфікацію №3 до договору купівлі-продажу №3 384 від 26.07.2017 (а.с. 21), якою визначено перелік засобів захисту рослин, що постачаються продавцем, саме: фреш ленд 5 кг, фреш мікс 5 кг, загальною вартістю 29519,76 грн, еквівалент вартості товару (зобов'язання) в доларах США - 1132,19. Відповідно до пункту 1 даної Специфікації товар продається на умовах надання продавцем покупцю товарного кредиту з відстроченням платежу. Покупець зобов'язаний сплатити продавцю загальну вартість товару, отриманого згідно специфікації до договору, у строк до 25.10.2017.

Специфікації підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками.

Виконуючи умови договору, 27.07.2017 та 11.09.2017 позивачем було поставлено відповідачу товар, на загальну суму 102234,65 грн, що підтверджується видатковими накладними №6048 від 27.07.2017 на суму 61303,01 грн, №6986 від 11.09.2017 на суму 2104,08 грн, №6987 від 11.09.2017 на суму 9307,80 грн, №6988 від 11.09.2017 на суму 1196,76 грн, №6989 від 11.09.2017 на суму 28323,00 грн (а.с. 22-26).

Товар був отриманий повноважним представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Агродар-Україна плюс", згідно довіреностей №Д00000476 від 27.07.2017, №Д000000623 від 11.09.2017 (а.с. 27, 28), про що свідчить підпис останнього на вищезазначених видаткових накладних.

Відповідач частково оплатив поставлений товар згідно договору купівлі-продажу №3 384 від 27.07.2017 на загальну суму 61 741,44 грн, що підтверджується банківською випискою по рахунку за період з 11.09.2017 по 11.09.2017 (а.с. 29).

З урахуванням того, що мало місце коливання курсу гривні до долара США, відповідно до п.4.8. договору позивач здійснив перерахунок суми основного боргу, що підлягає сплаті у гривні, з урахуванням відповідних змін.

В підтвердження зміни міжбанківського валютного курсу гривні до долара США до позовної заяви позивачем додано копії довідок ПАТ "ПУМБ", які містять інформацію про курс на відповідні дати (а.с. 30-33).

Згідно наданого позивачем розрахунку проіндексованої суми вартості товару (боргу) до договору купівлі-продажу №3 384 від 26.07.2017 станом на 05.03.2018 (а.с. 12, 85 - 89), загальна проіндексована сума вартості товару (боргу) згідно договору складає 41 741,94 грн, що є еквівалентом 1568,07 доларів США по міжбанківському курсу гривні до іноземної валюти - долара США (курс продажу), встановленого ПАТ "ПУМБ" станом на 05.03.2018 (з яких 11602,87 грн - проіндексована сума вартості товару (боргу), розрахована по специфікації №2 та 30139,07 грн - проіндексована сума вартості товару (боргу), розрахована по специфікації №3).

Таким чином, основна заборгованість відповідача за договором на момент подання позову склала 41 741,94 грн.

Вирішуючи спір по суті господарський суд виходив із наступного.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарювання відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 694 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі невиконання продавцем обов'язку щодо передання товару, проданого в кредит, застосовуються положення статті 665 цього Кодексу. Якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, продавець має право вимагати повернення неоплаченого товару. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов'язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем. З моменту передання товару, проданого в кредит, і до його оплати продавцю належить право застави на цей товар.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання (частина 2 статті 218 Господарського кодексу України).

У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його неналежне виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Таким чином, позивач свої обов`язки за договором виконав належним чином, здійснивши поставку товару, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати товару виконав частково, у зв'язку з чим, на момент подання позову, заборгованість відповідача складала 41 741,94 грн.

Разом з тим, відповідачем подано суду докази погашення, після відкриття провадження у справі, основного боргу за Договором в сумі 41 741,94 грн згідно платіжного доручення № 2721 від 15.05.2018.

З викладеного слідує, що спір, в частині стягнення 41 741,94 грн, врегульовано самими сторонами шляхом сплати відповідачем суми боргу в розмірі 41 741,94 грн після звернення позивача з даним позовом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відсутність предмета спору означає припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Враховуючи погашення відповідачем частини суми боргу в розмірі 41 741,94 грн в добровільному порядку господарський суд дійшов висновку, що предмет спору у даній справі, в частині стягнення 41 741,94 грн заборгованості, існував до відкриття провадження у ній та припинив своє існування у процесі розгляду цієї справи, і між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Дані обставини є підставою для закриття провадження у справі, в частині стягнення 41 741,94 грн, відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, так як відсутній предмет спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови Договору купівлі-продажу в частині своєчасної оплати товару, а також приписи статей 525, 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу, позивач відповідно до пункту 7.1. договору купівлі-продажу нарахував пеню за період з 08.08.2017 по 05.03.2018 у розмірі 5 827,21 грн.

Крім того, відповідно до пункту 7.2., пункту 7.3. договору купівлі-продажу, позивачем були нараховані проценти за користування товарним кредитом за період з 08.08.2017 по 05.03.2018 у розмірі 63 852,65 грн.

Згідно змісту статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання.

Статтею 536 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (частина 3 статті 692 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.5 ст. 694 ЦК України, якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Господарський суд перевірив розрахунок пені та процентів за користування товарним кредитом (а.с. 91-95), дійшов висновку, що позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню за період з 08.08.2017 по 05.03.2018 у розмірі 5 827,21 грн та проценти за користування товарним кредитом за період з 08.08.2017 по 05.03.2018 у розмірі 63 852,65 грн.

Розглядаючи клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, суд вважає за необхідне відмовити в його задоволенні з наступних підстав.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (частина 1). Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій (частина 2).

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд оцінює, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов'язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

У даному випадку господарський суд, враховує, що сторони дійшли згоди щодо умов Договору, в т.ч. і щодо його пунктів відносно пені та процентів річних за користування товарним кредитом.

Відповідно до статей 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Господарський суд приймає до уваги погашення відповідачем заборгованості за Договором, однак враховує, що вона погашена після звернення позивача із позовом до суду.

Твердженнями відповідача, що штрафні санкції, які нарахував позивач до стягнення надмірно великі порівняно зі збитками які він несе у разі несвоєчасного виконання договору купівлі-продажу, у зв'язку з чим відповідач посилається на статтю 233 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає необґрунтованими.

Пеня нарахована позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства і господарський суд не вважає її надмірно великою по відношенню до основної суми заборгованості. Крім того, позивач сплатив суму основного боргу не у строк, в який гарантував сплату у відзиві на позов.

Передбачені договором проценти не є неустойкою (штрафом, пенею), а є саме процентами за користування товарним кредитом відповідно до ч. 5 ст. 694 ЦК України та стягуються незалежно від наявності вини боржника. Вказані проценти за своєю правовою природою є боргом та підлягають обов'язковій сплаті покупцем, а тому не можуть бути зменшені судом.

Аналіз правових норм, зокрема, ст.ст. 536, 549 ЦК України дає підстави для висновку про те, що проценти та неустойка є різними правовими інститутами, обмеження можливості одночасного застосування яких законом не встановлена (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 у справі № 6-116цс13).

Отже, застосування пені не виключає одночасного нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами (ст. 536 ЦК України), зокрема, процентів на прострочену суму оплати товару, проданого в кредит (ч. 5 ст. 694 ЦК України), оскільки стягнення відповідних процентів не є ні видом забезпечення виконання зобов'язань, ані штрафною санкцією (п. 2.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Аналогічна судова практики міститься в постановах ВГСУ від 02.02.2016 № 904/3910/14, від 03.10.2017 № 904/9813/16, від 14.06.2016 № 918/1392/15, в постановах ДАГС від 07.09.2016 № 904/1078/16, від 19.01.2016 № 904/5803/15.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ТОВ "Агросфера ЛТД" підлягають частковому задоволенню на суму 69 679,86 грн, з яких: процентів за користування товарним кредитом у розмірі 63852,65 грн та пені у розмірі 5827,21 грн.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" у клопотанні від 24.04.2018(а.с. 97-101) просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

До позовної заяви був наданий попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку з розглядом справи, зокрема витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн (а.с. 50).

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.02.2018 між Адвокатським об'єднанням "Адвокатське бюро "Баррістер" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" (замовник) укладено договір про надання послуг адвоката у сфері права №11/18/г (а.с. 46).

Відповідно до пункту 2.1. Договору про надання послуг адвоката замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання надати замовнику послуги адвоката щодо захисту порушених майнових прав і законних інтересів замовника та представництва інтересів останнього у Господарському суді Кіровоградської області з питання стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агродар-Україна Плюс" - покупця і боржника, проіндексованої суми вартості товару (боргу), процентів за користування товарним кредитом та пені по Договору купівлі-продажу №3 384 від 26.07.2017, а саме: виконавець приймає на себе зобов'язання по глибокому та досконалому вивченню предмета спору, що виник на підставі договору купівлі-продажу; приймає на себе зобов'язання здійснити розрахунок проіндексованої суми вартості товару (боргу) по договору купівлі-продажу, приймає на себе зобов'язання здійснити розрахунок процентів за користування товарним кредитом по договору купівлі-продажу; приймає на себе зобов'язання здійснити розрахунок пені за порушення строків оплати товарного кредиту по договору купівлі-продажу; приймає на себе зобов'язання представляти інтереси замовника у Господарському суді Кіровоградської області, у тому числі, у судових засіданнях.

Пунктом 6.1., 6.2. договору про надання послуг адвоката передбачено, що вартість послуг (гонорару), передбачених у пункті 2.1. цього договору замовник і виконавець погоджують у Додатку (-ках) до цього Договору. Оплата вартості послуг здійснюється замовником в національній валюті, на підставі виставленого виконавцем рахунку-фактури, протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту виставлення рахунку на оплату, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

05.03.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" та Адвокатське об'єднання "Адвокатське бюро "Баррістер" підписали додаток №1 про оплату послуг (гонорару) до договору про надання послуг адвоката у сфері права №11/18/г від 26.02.2018, відповідно до якого ціна договору складає 10000,00 грн.

Отже, на підтвердження надання позивачу адвокатських послуг надано до суду договір про надання послуг адвоката у сфері права №11/18/г від 26.02.2018, додаток №1 про оплату послуг (гонорару) від 05.03.2018, рахунок на оплату №19 від 29.03.2018 на суму 10000,00 грн, платіжне доручення №1388 від 05.04.2018 на суму 10000,00 грн, акт №1/11/18 приймання-передачі послуг від 24.04.2018 (а.с. 46, 102 - 106).

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи обсяг наданих послуг (адвокат був присутній в судових засіданнях та здійснював представництво відповідача, складання заяв по суті та інших клопотань та інші витрати) та ціну позову, суд дійшов висновку, що розмір адвокатських витрат в сумі 10 000,00 грн є співрозмірним, наданому об'єму адвокатських послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об'єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Тому, на підставі ч. 4 ст. 129 ГПК України, витрати позивача в сумі 10 000,00 грн на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір згідно платіжного доручення №1140 від 12.03.2018, може бути повернутий господарським судом за клопотанням позивача, поданим в порядку ст. 7 Закону України "Про судовий збір", в сумі 660,10 грн.

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, на відповідача покладається судовий збір в сумі 1 101,90 грн.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агродар-Україна Плюс" (25006, м. Кропивницький, вул. Тараса Карпи, буд. 84, кімната 414, ідентифікаційний код 33423315) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" (49083, м. Дніпро, вул. Собінова, буд. 1, кімнати 601-620, ідентифікаційний код 37213747) суму заборгованості 69 679,86 грн, яка складається з: процентів за користування товарним кредитом у розмірі 63 852,65 грн та пені у розмірі 5 827,21 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн та судовий збір в сумі 1 101,90 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Провадження у справі №912/602/18 в частині стягнення проіндексованої суми боргу у розмірі 41 741,94 грн, закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.05.2018.

Суддя                                                                        В.Г. Кабакова

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.