ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/8713/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Баранець О.М., Мамалуй О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Варави Ю.В.,

представників учасників справи:

позивача - Лисенко В.О.,

відповідача-1 - не з'явився,

відповідача-2 - Бузина Н.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області

у складі судді Новікова Р.Г.

від 01.12.2017 та

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Пархоменко Н.В., Білецька Л.М., Чередко А.Є.

від 05.03.2018

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго"

про стягнення заборгованості.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 02 жовтня 2017 року позивач подав позовну заяву про солідарне стягнення з відповідачів 1000000,00 грн. заборгованості за векселем, 137589,04 грн. відсотків, 555705,26 грн. інфляційних втрат.

2. Заявою про збільшення розміру позовних вимог від 14.11.2017 позивач просив солідарно стягнути з відповідачів 1000000,00 грн. заборгованості за векселем, 156821,92 грн. відсотків, 634797,09 грн. інфляційних втрат.

3. Позовні вимоги позивач обґрунтував неналежним виконанням відповідачем зобов'язань щодо сплати боргу за векселем № 78.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій

4. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2017 позов було задоволено частково. Суд стягнув з відповідача-2 суму заборгованості за векселем у розмірі 1000000,00 грн. та 6% річних у розмірі 156821,92 грн. В іншій частині позову було відмовлено.

5. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.03.2018 апеляційні скарги позивача та відповідача-2 були залишені без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

6. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволених позовних вимог мотивовані тим, що позивач є держателем простого векселя №78 номінальною вартістю 1000000,00 грн. Позивач здійснював заходи з пред'явлення до оплати Публічному акціонерному товариству "Чернігівобленерго" зазначеного векселя. Однак відповідач-2 виконання своїх зобов'язань за спірним векселем не виконав.

7. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо відповаідача-1 мотивовані тим, що до індосаменту векселя №78 було включено застереження Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" "без обороту на мене". Тому індосант звільнив себе від відповідальності за платіж за векселем, з чим погодився новий векселедержатель, прийнявши вказаний вексель за наявності такого застереження.

8. Також суди першої та апеляційної інстанцій зазначили, що до спірних правовідносин положення статті 625 Цивільного кодексу України не застосовуються, оскільки дані правовідносини врегульовано вексельним законодавством, яким не передбачено стягнення інфляційних витрат у разі прострочення виконання вексельного зобов'язання.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. 16 березня 2018 року позивач подав касаційну скаргу.

10. У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2017 і постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.03.2018 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 634 797,09 грн. інфляційних втрат та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ Й АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

11. 24 квітня 2000 року між Українським кредитним банком (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Акцент-Банк") (Банк) та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (Підприємство) був укладений договір №Т-102/042000 (далі - Договір).

12. Відповідно до пункту 1.1 Договору сторони здійснюють обмін рівноцінних паперів, а саме, векселів, зазначених в статті 2 цього Договору на умовах, визначених цим Договором.

13. Згідно з пунктом 2.1 Договору Банк зобов'язується передати Підприємству у власність векселі, перелік яких вказаний у додатку №1, який є невід'ємною частиною цього Договору загальною номінальною вартістю 66715946,15 грн. Векселі передаються Підприємству з бланковим індосаментом протягом десяти банківських днів з моменту підписання цього Договору.

14. 04 травня 2000 року на виконання умов договору Банк передав, а Підприємство прийняло вексель №78, емітований Відкритим акціонерним товариством енергопостачальна компанія "Чернігівобленерго" (перейменоване на Публічне акціонерне товариство "Чернігівобленерго"), номінальною вартістю 1000000,00 грн., дата випуску 04.05.2000, із зобов'язанням заплатити проти цього векселя Банку чи його наказу суму у розмірі 1000000 грн. за пред'явленням, але не раніше 01.01.2015 в м. Чернігів, що підтверджується актом приймання-передачі векселів від 04.05.2000.

15. Відповідно до векселя №78 Банк на його звороті проставив бланковий індосамент на пред'явника із застереженням "без обороту на мене".

16. Позивач усіма належними та законними засобами здійснював заходи з пред'явлення до оплати відповідачу простого векселя №78, зокрема, направляв лист №26-1154/1.2-15 від 17.02.2015, телеграму №49/1.2-15 від 18.02.2015, відряджав представників, що підтверджується посвідченнями про відрядження №1-144, №1-145, №1-142, актом від 18.02.2015 про відмову у допуску уповноважених осіб на підприємство відповідача для пред'явлення векселів до платежу.

17. Відповідач у встановлений строк вексель №78 не оплатив.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

18. Позивач у касаційній скарзі зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень порушили норми матеріального права, а саме, статтю 625 Цивільного кодексу України та статтю 4 Конвенції про врегулювання деяких колізій законів про переказні та прості векселі.

Позиція відповідача-2, викладена у відзиві на касаційну скаргу

19. У відзиві на касаційну скаргу відповідач-2 просить залишити її без задоволення, оскільки вважає, що оскаржувані судові рішення в оскаржуваній частині прийняті з додержанням норм чинного законодавства.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

20. Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (далі - Уніфікований закон)

Стаття 48

Держатель може вимагати від особи, проти якої він використовує своє право регресу:

(1) суму неакцептованого або неоплаченого переказного векселя з відсотками, якщо вони були обумовлені;

(2) відсотки в розмірі шести від дати настання строку платежу;

(3) витрати, пов'язані з протестом і пересиланням повідомлень, а також інші витрати.

Якщо право регресу використане до настання строку платежу, то з вексельної суми утримуються облікові відсотки. Ці облікові відсотки обчислюються за офіційною обліковою ставкою (банківською ставкою), яка діє на дату використання права регресу за місцем проживання держателя.

Стаття 49

Особа, яка прийме переказний вексель і здійснить платіж за ним, може стягнути з інших зобов'язаних перед нею осіб:

(1) усю сплачену нею суму;

(2) відсотки на вказану суму, обчислені в розмірі шести, починаючи з дня, коли вона здійснила платіж;

(3) будь-які витрати, яких вона зазнала.

21. Конвенція про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі (набрала чинності для України: 06.01.2000)

Стаття 4

Дія зобов'язань акцептанта за переказним векселем або векселедавця простого векселя визначається за законом місця, в якому ці документи підлягають оплаті.

Дія підписів інших осіб, які зобов'язані за переказним або простим векселем, визначається за законом країни, в якій знаходиться місце, де були поставлені підписи.

22. Цивільний кодекс України

Стаття 625 частина 2

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

23. Закон України "Про обіг векселів в Україні"

Преамбула

Цей Закон визначає особливості обігу векселів в Україні, який полягає у видачі переказних та простих векселів, здійсненні операцій з векселями та виконанні вексельних зобов'язань у господарській діяльності, відповідно до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, та відповідно до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів.

Стаття 1

Законодавство України про обіг векселів складається із Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (далі - Уніфікований закон), з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, та із Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів, Закону України "Про цінні папери і фондову біржу", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів", цього Закону та інших прийнятих згідно з ними актів законодавства України.

Стаття 2 частина 1 пункт 5

Застереження, обумовлені у статтях 3, 7, 9, 10 і 13 додатка II до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, діють в Україні таким чином: відсотки, про які йдеться у пункті 2 статті 48 і пункті 2 статті 49 Уніфікованого закону, на суму векселів, як виданих, так і тих, що підлягають оплаті на території України, нараховуються виходячи з розміру облікової ставки Національного банку України на день подання позову і від дня настання строку платежу (з дня платежу) до дня подання позову відповідно.

24. Господарський процесуальний кодекс України (у редакції, чинній до 15.12.2017)

Стаття 43 частина 1

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

25. Господарський процесуальний кодекс України

Стаття 300 частини 1, 2

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

26. Суд зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень здійснюється у касаційному порядку виключно в межах доводів та вимог касаційної скарги позивача.

27. Суд зазначає, що застосування норм Цивільного кодексу України, які регулюють відповідальність за прострочення виконання зобов'язань до правовідносин, пов'язаних із обігом векселів, можливе лише у випадку вказівки на це в актах вексельного законодавства, що зазначені в Законі України "Про обіг векселів в Україні".

28. Уніфікованим законом не передбачено покладення на зобов'язану за векселем особу інших платежів, ніж зазначені в Уніфікованому законі, зокрема не передбачено можливості пред'явлення до стягнення збитків від інфляції.

29. Положення статті 625 Цивільного кодексу України у даній справі не підлягають застосуванню, оскільки спірні правовідносини сторін врегульовано вексельним законодавством, яким не передбачено стягнення інфляційних втрат у разі прострочення виконання вексельного зобов'язання.

30. З огляду на викладене, Суд відхиляє аргументи позивача про те, що оскаржувані судові рішення прийнято з порушенням приписів статті 625 Цивільного кодексу України та статті 4 Конвенції про врегулювання деяких колізій законів про переказні та прості векселі.

31. Отже, звертаючись з касаційною скаргою, відповідач не спростував висновків судів першої та апеляційної інстанцій та не довів неправильного застосування норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих ними судових рішень.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

32. Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги.

33. Рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають залишенню без змін.

Судові витрати

34. Судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції покладаються на позивача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Висновки про правильне застосування норм права

35. Положення статті 625 Цивільного кодексу України не підлягають застосуванню до правовідносин сторін, які врегульовано вексельним законодавством, оскільки стягнення інфляційних втрат у разі прострочення виконання вексельного зобов'язання не передбачено вексельним законодавством.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.03.2018 у справі №904/8713/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді О. Баранець

О. Мамалуй