УХВАЛА

м. Київ

17.05.2018Справа № 910/4627/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д. розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"

до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"

про стягнення 2 785,00 грн.

Представники сторін:

від позивача: Українець Т.А.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення 2 785,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу Mitsubishi, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія"", позивач просить стягнути з останнього страхове відшкодування у розмірі 2 785,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/4627/18, призначено підготовче засідання на 17.05.2018.

07.05.2018 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація щодо страхового покриття.

14.05.2018 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі. Вказане клопотання про зупинення провадження обґрунтоване тим, що позивач, відповідно до ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не звертався до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, а звернувся безпосередньо до суду. В той же час, відповідач зазначає, що Великою Палатою Верховного Суду у справі № 910/7449/17 буде переглянуто судове рішення у подібних правовідносинах, у зв'язку з чим просить зупинити провадження у даній справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 910/7449/17.

У судове засідання 17.05.2018 з'явився представник позивача.

Представник відповідача у судове засідання 17.05.2018 не з'явився.

Представник позивача зазначив, що покладається на розсуд суду щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні 17.05.2018 дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі, з огляду на наступне.

Так, предметом спору у даній справі є встановлення правових підстав для покладення на відповідача обов'язку із виплати позивачу страхового відшкодування на підставі договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/2767828 за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що призвела до пошкодження транспортного засобу КІА, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок порушення водієм транспортного засобу Mitsubishi, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 Правил дорожнього руху України.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що з моменту виплати на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АЕ.002699 від 01.04.2017, страхового відшкодування власнику автомобіля " КІА, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, у нього виникло право вимоги до ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" як страховика, яким згідно договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/2767828, яким було застраховано цивільно-правову відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, позивач зазначив, що законом не передбачений обов'язковий досудовий порядок врегулювання спору.

Однак, відповідач зазначає, що позивачем не було дотримано визначеного положеннями ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку отримання страхового відшкодування за договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який передбачає необхідність звернення до страховика за вказаним полісом із заявою про страхове відшкодування, з розглядом якої відповідний закон і передбачає виникнення у відповідача обов'язку із здійснення страхового відшкодування за наявності правових підстав для цього.

Тобто, звертаючись з даним позовом до суду позивачем фактично презумується непоширення на нього встановленого в положеннях ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язку потерпілого або іншої особи, яка має право на отримання відшкодування, щодо звернення до страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ із заявою про здійснення страхової виплати (відшкодування) в порядку, визначеному вказаною нормою.

В той же час, в положеннях п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" законодавцем було закріплено, що виплата страхового відшкодування за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснюється протягом 90 днів саме з дня отримання заяви про страхове відшкодування та документів, визначених статтею 35 цього Закону.

Як встановлено судом, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.04.2018 у справі №910/7449/17 було вирішено передати справу Господарського суду міста Києва №910/7449/17 разом із касаційною скаргою приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 18 жовтня 2017 року у даній справі на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до змісту вказаної ухвали вбачається, що спір у відповідній справі стосується в т.ч. визначення порядку застосування положень ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме вирішення питання: чи підлягає застосуванню встановлений такою нормою обов'язок потерпілого або іншої особи, яка має право на отримання відшкодування, звернутися до страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ із заявою про здійснення страхової виплати (відшкодування) у випадку коли право на отримання відповідного страхового відшкодування набуто особою, якою здійснено відшкодуванню потерпілому завданої внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу на підставі договору добровільного страхування "КАСКО".

При цьому, визначаючи підстави для передачі такої справи на вирішення Великої палати Верховного Суд було зазначено наступне:

З виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування ("КАСКО") свого обов'язку по відшкодуванню на користь потерпілого завданої останньому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди у відповідності до приписів ст. 512 Цивільного кодексу України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов'язаннях: у деліктному зобов'язанні винуватця; у зобов'язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування ("КАСКО").

В такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування ("КАСКО") не зумовлює виникнення нових зобов'язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а має місце виключно заміни кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (існуючих зобов'язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов'язанні винуватця; зобов'язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Отже, в силу приписів ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов'язанні саме на тих умовах, що існували в останнього, що в даному випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ взятих на себе зобов'язань виключно за умови подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов'язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями п. 37.1.4 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж встановлених строків.

Однак, станом на сьогоднішній день питання порядку застосування положень п. 37.1.4 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у випадку коли з заявою про страхове відшкодування звертається не безпосередньо потерпілий, а особа, якою здійснено відшкодуванню потерпілому завданої внаслідок пошкодження належного потерпілому транспортного засобу на підставі договору добровільного майнового страхування (КАСКО), не має єдиного вирішення судами на практиці.

Отже, за наслідками розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи господарського суду міста Києва №910/7449/17 будуть надані правові висновки щодо порядку застосування положень ст.ст. 35, 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в частині поширення їх норм на правовідносини, які виникли між страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ та особою, якою здійснено відшкодуванню потерпілому завданої внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу на підставі договору добровільного майнового страхування (КАСКО) (в т.ч. щодо обов'язку звернення відповідною особою з заявою про виплату страхового відшкодування).

Відповідно до п. 7 ч. 1, ч. 3 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача та зупинити провадження у даній справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/7449/17.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі №910/4627/18 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи Господарського суду міста Києва №910/7449/17 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія".

Ухвала набрала законної сили 17.05.2018 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.05.2018.

Суддя С.О. Турчин