УХВАЛА

м. Київ

17.05.2018Справа № 910/1344/18

Суддя Господарського суду міста Києва Привалов А.І., розглянувши при секретарі судового засідання Роздобудько В.В. у відкритому судовому засіданні

справу № 910/1344/18

за позовом сільськогосподарського приватного підприємства «Фірма Укргранресурс»

до 1) Державної служби геології та надр України;

2) товариства з обмеженою відповідальністю «Україна Капітал»

про визнання недійсним аукціону та договорів.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: Якименко М.М., ордер серії КС № 292268 від 27.02.2018р.

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське приватне підприємство "Фірма Укргранресурс" звернулося із позовною заявою до 1) Державної служби геології та надр України; 2) товариства з обмеженою відповідальністю "Україна Капітал" про визнання недійсним ІІ аукціону з продажу спеціального дозволу на видобування надр Олегівського родовища лабрадоритів, проведений Державною службою геології та надр України 12 листопада 2014 року; визнання недійсним договору купівлі-продажу від 12.11.2014 року № 4/12-14 спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування лабрадоритів Олегівського родовища; визнання недійсною угоди № 6000 від 14.09.2015 року про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин з додатками, що була укладена між Державною службою геології та надр України та ТОВ "Україна Капітал".

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що аукціон з продажу спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування лабрадоритів Олегівського родовища проведений з порушенням встановленого законодавством порядку та порушенням права власності сільськогосподарського приватного підприємства "Фірма Укргранресурс" на геологічну інформацію, а відтак договір купівлі-продажу від 12.11.2014 року № 4/12-14 спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування лабрадоритів Олегівського родовища та угода № 6000 від 14.09.2015 року про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин з додатками підлягають визнанню недійсними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2018р. відкрито провадження у справі № 910/1344/18 та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено у справі на 15.03.2018р.

09.02.2018р. через загальний відділ господарського суду від відповідача-2 надійшли для долучення до справи судові рішення, прийняті у справі № 826/18149/114.

28.02.2018р. через загальний відділ господарського суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву з доказами, які підтверджують викладені в ньому заперечення.

Під час проведення підготовчого засідання 15.03.2018р. представник відповідача-1 заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю вчасно підготувати відзив на позовну заяву.

Представники позивача не заперечували щодо перенесення судового засідання у справі № 910/1344/18 та просили надати їм час для підготовки відповіді на відзиви відповідачів.

В судовому засіданні відповідно до ч. 5 ст. 183 ГПК України, оголошено перерву до 29.03.2018р.

23.03.2018р. через загальний відділ господарського суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-2 на позовну заяву.

26.03.2018р. через загальний відділ господарського суду від позивача надійшли клопотання про витребування доказів та клопотання про призначення експертизи.

28.03.2018р. через загальний відділ господарського суду від відповідача-1 надійшли клопотання про поновлення строків на подання відзиву, відзив на позовну заяву та клопотання про неможливість забезпечити явку представника в судове засідання, у зв'язку з його участю в розгляді іншої справи.

Присутні в судовому засіданні 29.03.2018р. представники позивача просили задовольнити подані через канцелярію суду клопотання про витребування доказів та клопотання про призначення експертизи.

Представник відповідача-2 просив перенести судове засідання та надати йому час ознайомитись з клопотаннями позивача та запереченнями на відзив.

Водночас, суд на підставі ст. 119 ГПК України дійшов висновку про задоволення клопотання відповідача-1 щодо поновлення строків на подання відзиву та залучив відзив на позовну заяву до матеріалів справи, а також визнав поважною причину неявки в судове засідання представника відповідача-1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2018р. відкладено підготовче засідання у справі № 910/1344/18 на 05.04.2018р. та зобов'язано відповідача-1 подати певні докази, необхідні для розгляду справи по суті.

05.04.2018р. до початку судового засідання через загальний відділ господарського суду від позивача надійшли клопотання про призначення експертизи (з уточненням) та пояснення по справі; від відповідача-2 - заява/клопотання про застосування строку позовної давності; заява/клопотання про закриття провадження у справі, у зв'язку з відсутністю предмету спору; заява/клопотання про закриття провадження у справі, у зв'язку з непідсудністю справи господарському суду та вирішення його в порядку адміністративного судочинства.

В судовому засіданні 05.04.2018р. представник позивача подав відповідь на відзив відповідача-1, а представник відповідача-2 - заперечення щодо клопотань позивача про витребування доказів та призначення судової експертизи.

Представник позивача в засіданні суду підтримав та просив задовольнити клопотання про витребування доказів та про призначення судової експертизи (з уточненнями). При цьому, представник позивача заперечив щодо задоволення клопотань відповідача-2 про закриття провадження у справі.

Представник відповідача-2 просив задовольнити клопотання про закриття провадження у справі та відмовити в задоволенні клопотань позивача про витребування доказів і призначення судової експертизи, оскільки позивач фактично за допомогою суду намагається здійснити збір необхідних йому доказів.

Суд, розглянувши клопотання позивача про призначення у справі судової експертизи з урахуванням клопотання про уточнення щодо проведення судової експертизи, дійшов висновку про відмову в його задоволенні, оскільки питання, які позивач просить поставити на вирішення судової експертизи, не пов'язані з предметом заявлених позовних вимог.

При цьому, суд також відмовив у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів, у зв'язку з тим, що докази, які просить витребувати позивач, пов'язані з призначенням судової експертизи по справі, клопотання про яку судом відхилено.

Суд залучив до справи заяву/клопотання відповідача-2 про застосування строку позовної давності, оскільки таке клопотання підлягає вирішенню тільки під час вирішення спору по суті.

Водночас, суд відмовив у задоволенні заяви/клопотання відповідача-2 про закриття провадження у справі, у зв'язку з відсутністю предмету спору, оскільки господарський суд закриває провадження у справі, у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Водночас, з матеріалів справи вбачається, що позивач наполягає на існуванні предмету спору та порушенні його прав, а відповідачі проти позову заперечують. При цьому, встановлення відсутності порушення прав позивача можливе тільки під час вирішення спору по суті, що є підставою для прийняття рішення, а не закриття провадження у справі.

Також, суд заслухав думку учасників судового засідання відносно підвідомчості даної справи господарському суду та відклав вирішення заяви/клопотання про закриття провадження у справі, у зв'язку з непідвідомчістю справи господарському суду, до наступного судового засідання.

Крім того, в судове засідання не з'явився представник відповідача-1 та не подав витребувані судом документи.

При цьому, судом встановлено відсутність в матеріалах справи відомостей щодо належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2018р. відмовлено в задоволенні клопотань сільськогосподарського приватного підприємства «Фірма Укргранресурс» від 26.03.2018р. про призначення експертизи, про витребування доказів, про призначення експертизи (з уточненням); відмовлено в задоволенні заяви/клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Україна Капітал» від 05.04.2018р. про закриття провадження у справі, у зв'язку з відсутністю предмету спору; продовжено строк підготовчого провадження у справі № 910/1344/18 на 30 днів та відкладено підготовче засідання у справі № 910/1344/18 на 04.05.2018р.

До початку судового засідання, 04.05.2018р. від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про відвід судді Привалова А.І. Заява про відвід судді обґрунтована тим, що суддя неправомірно відмовив у попередньому судовому засіданні в задоволенні клопотань сільськогосподарського приватного підприємства «Фірма Укргранресурс» про призначення експертизи та про витребування доказів.

Суд, ознайомившись з заявою представника позивача про відвід судді Привалова А.І. від розгляду справи № 910/1344/18, дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Ухвалою суду від 04.05.2018р. зупинено провадження у справі №910/1344/18 до вирішення суддею, визначеним у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України, заяви відповідача про відвід судді Привалова А.І. від розгляду справи №910/1344/18.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану заяву про відвід передано для розгляду судді Трофименко Т.Ю.

Ухвалою суду від 05.05.2018р. по справі № 910/1344/18 (суддя Трофименко Т.Ю.) у задоволенні заяви сільськогосподарського приватного підприємства «Фірма Укргранресурс» про відвід судді відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2018р. поновлено провадження у справі №910/1344/18 та підготовче засідання призначено на 17.05.2018р.

В судове засідання 17.05.2018р. представники позивача та відповідача-1 не з'явились.

При цьому, через загальний відділ господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки особи, які представляють позивача у даній справі 17.05.2018р. будуть приймати участь в інших судових засіданнях.

Представник відповідача-2 заперечив щодо відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що позивач у справі є юридичною особою та на даний час не обмежений колом представників, які можуть представляти його інтереси в господарському суді, зокрема, представництво може здійснювати і керівник юридичної особи.

Також, представник відповідача-2 просив розглянути по суті заяву/клопотання про закриття провадження у справі, у зв'язку з непідсудністю справи господарському суду, розгляд якого було відкладено.

Відповідач-1 не повідомив суд про причини неявки в судове засідання свого представника.

Суд, розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про відмову в його задоволенні, оскільки приписами ч 1 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196-205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Так, в обґрунтування заявленого клопотання про відкладення розгляду справи позивачем не додано жодного доказу на підтвердження неможливості з'явитись в судове засідання представників, як-то ухвали суду, повістки, які свідчать про участь адвокатів Коломійця В.А. та Ореховського М.Л. в інших судових засіданнях.

Крім того, станом на 17.05.2018р. сплинув строк проведення підготовчого провадження, визначеного ч. 3 ст. 177 ГПК, який вже продовжувався судом на 30 днів.

Також, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи достатньо доказів для виконання завдань підготовчого провадження та розгляду справи за відсутності представника позивача., а відтак, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Розглянувши матеріали справи та заяву/клопотання відповідача-2, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до господарського суду з наступними вимогами:

- визнати недійсним ІІ аукціон з продажу спеціального дозволу на видобування надр Олегівського родовища лабрадоритів, проведений Державною службою геології та надр України 12 листопада 2014 року;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 12.11.2014 року № 4/12-14 спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування лабрадоритів Олегівського родовища, який було укладено з ТОВ «Україна Капітал» за наслідками проведеного аукціону;

- визнати недійсною угоду № 6000 від 14.09.2015 року про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин з додатками, що була укладена між Державною службою геології та надр України та ТОВ "Україна Капітал".

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що аукціон з продажу спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування лабрадоритів Олегівського родовища проведений з порушенням встановленого законодавством порядку та порушенням права власності сільськогосподарського приватного підприємства "Фірма Укргранресурс" на геологічну інформацію, а відтак договір купівлі-продажу від 12.11.2014 року № 4/12-14 спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування лабрадоритів Олегівського родовища та угода № 6000 від 14.09.2015 року про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин з додатками підлягають визнанню недійсними.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 1 Кодексу України «Про надра», надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Надра надаються у користування для, крім іншого, видобування корисних копалин (стаття 14 Кодексу України «Про надра»).

За приписами статті 11 Кодексу України «Про надра», державне управління у галузі геологічного вивчення, використання і охорони надр здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, органи влади Автономної Республіки Крим, місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи та органи місцевого самоврядування відповідно до законодавства України.

За змістом пункту 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України від 6.04.2011 року № 391/2011, центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України, який входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр є Державна служба геології та надр України (Держгеонадра України).

Держгеонадра України відповідно до покладених на неї завдань, крім іншого, видає у встановленому порядку спеціальні дозволи на видобування корисних копалин (підпункт пункт 4 Положення).

Згідно частини 2 статті 16 Кодексу України «Про надра», спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим. Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порядок їх надання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Отже, процедуру продажу на аукціоні спеціального дозволу на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони (далі - дозвіл) визначає Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 594 (надалі - Порядок № 594).

Пунктом 3 Порядку проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою КМ України від 30.05.2011 року №594, визначено, що учасниками аукціону є організатор аукціону, аукціонний комітет, покупці.

Організатором аукціону є Держгеонадра, а щодо видобування корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим - Рада міністрів Автономної Республіки Крим.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначення процедури продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін, врегульовано Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 р. № 615 (далі - Порядок № 615).

Таким чином, організація та проведення II аукціону з продажу спеціального дозволу на видобування надр Олегівського родовища лабрадоритів та як наслідок продаж спеціального дозволу на користування надрами 12.11.2014р., це є прямими власно-управлінськими функціями відповідача-1 - Державної служби геології та надр України, що реалізовані ним як суб'єктом владних повноважень у порядку та спосіб, що врегульовано законодавством і в межах тієї компетенції, що наділений даний відповідач законодавчими актами у сфері публічно-правових відносин.

До того ж, судом взято до уваги, що питання оспорення II аукціону з продажу спеціального дозволу на видобування надр Олегівського родовища лабрадоритів, проведеного Державною службою геології та надр України 12.11.2014р., вже було предметом розгляду в межах справи № 826/18149/14, яка розглядалась в порядку адміністративного судочинства.

Частиною 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, які справи відносяться до юрисдикції господарських судів, а саме: господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

При цьому, з аналізу п. 10 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських повноважень не відноситься до юрисдикції господарських судів.

Водночас, нормами ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов'язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов'язаних із переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень".

У пункті 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства дано визначення публічно-правового спору - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, з огляду на зазначені вище обставини, під час проведення оспорюваного аукціону з продажу спеціального дозволу на видобування надр Олегівського родовища лабрадоритів відповідач-1 - Державної служби геології та надр України діяв як суб'єкт владних повноважень, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, у зв'язку з чим спір про визнання недійсним ІІ аукціон з продажу спеціального дозволу на видобування надр Олегівського родовища лабрадоритів, проведений Державною службою геології та надр України 12 листопада 2014 року є публічно-правовим спором та не відноситься до юрисдикції господарського суду.

Також, позивачем заявлено вимогу про визнання недійсним Договору купівлі- продажу від 12.11.2014р. № 4/2-14 спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування лабрадоритів Олегівського родовища.

В даному випадку, суд звертає увагу на те, що у відповідності до п. 2 Порядку проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Кабінетом Міністрів України постановою №594 від 30.05.2011р., договір купівлі-продажу дозволу - укладений між організатором і переможцем аукціону договір, за яким організатор аукціону надає дозвіл його переможцю, а переможець сплачує організаторові аукціону погоджену під час торгів ціну дозволу.

Відповідно до п. 3 Порядку № 594 учасниками аукціону є організатор аукціону, аукціонний комітет, покупці. Організатором аукціону є Держгеонадра, а щодо видобування корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим - Рада міністрів Автономної Республіки Крим.

Положеннями п. 25 Порядку 594 врегульовано, що за результатами проведення аукціону складається протокол, в якому зазначаються: назва ділянки надр, її місцезнаходження, вид користування ділянкою надр, вид корисних копалин та строк, на який надається дозвіл; дата, час і місце проведення аукціону; склад аукціонного комітету; кількість учасників аукціону; початкова ціна дозволу; крок аукціону; найменування (прізвище, ім'я, по батькові) переможця; ціна дозволу (разовий платіж, що вноситься переможцем за придбаний дозвіл).

У разі потреби до протоколу можуть бути внесені інші відомості, які вважає за необхідне зазначити аукціонний комітет. Протокол аукціону підписується всіма присутніми членами аукціонного комітету в день проведення аукціону, переможцем та затверджується організатором аукціону. Копія затвердженого протоколу протягом трьох робочих днів з дня проведення аукціону видається його переможцеві.

Пунктом 26 Порядку № 594 визначено, що на підставі протоколу переможець та організатор аукціону укладають протягом п'яти робочих днів після його проведення договір купівлі-продажу дозволу.

Отже, Порядком № 594 врегульовано процедуру проведення аукціону, в якій організатор аукціону (Держгеонадра) виступає не як господарюючий суб'єкт, а як суб'єкт владних повноважень, що реалізує свої управлінські повноваження, а відтак позовні вимоги .

При цьому, Порядком № 594 в імперативному порядку визначено необхідність на підставі складеного за результатами проведеного аукціону протоколу укладення організатором аукціону з переможцем аукціону договору купівлі-продажу дозволу.

Фактично більшість умов, які вказані в протоколі аукціону далі в обов'язковому порядку відображаються у відповідному договорі купівлі-продажу дозволу. Переможець аукціону при укладенні договору купівлі-продажу не може вільно та на умовах рівності узгоджувати або ж не приймати ті чи інші положення такого договору, а власне укладення цього договору на визначених законодавством положеннях є обов'язковим після аукціонним процесом, що має місце і може бути саме в публічно-правових відносинах між суб'єктом владних повноважень (Держгеонадра) з приводу реалізації його компетенції.

Слід зазначити, що у п. 16 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України дано визначення поняття «адміністративний договір» - спільний правовий акт суб'єктів владних повноважень або правовий акт за участю суб'єкта владних повноважень та іншої особи, що ґрунтується на їх волеузгодженні, має форму договору, угоди, протоколу, меморандуму тощо, визначає взаємні права та обов'язки його учасників у публічно-правовій сфері і укладається на підставі закону: а) для розмежування компетенції чи визначення порядку взаємодії між суб'єктами владних повноважень; б) для делегування публічно-владних управлінських функцій; в) для перерозподілу або об'єднання бюджетних коштів у випадках, визначених законом; г) замість видання індивідуального акта; ґ) для врегулювання питань надання адміністративних послуг.

Постановою КМУ від 01.07.2011 року №705 затверджено перелік платних адміністративних послуг, які надаються Державною службою геології та надр України.

Відтак, в розумінні норм Кодексу адміністративного судочинства України Договір купівлі-продажу від 12.11.2014р. № 4/2-14 спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування лабрадоритів Олегівського родовища дозволу слід віднести до адміністративного договору як такий, що укладений у відносинах надання адміністративної послуги, а саме - отримання спеціального дозволу на користування надрами за наслідками проведеного аукціону.

Отже, заявлені вимоги позивачем щодо недійсності Договору купівлі-продажу від 12.11.2014р. № 4/2-14 спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування лабрадоритів Олегівського родовища також не підлягають вирішенню господарським судом, а належать до юрисдикції адміністративного суду.

Окрім цього, позивач просить визнати недійсною угоду № 6000 від 14.09.2015 року про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин з додатками, що була укладена між Державною службою геології та надр України та ТОВ «Україна Капітал».

В свою чергу, пунктом 10 Порядку № 615 передбачено, що невід'ємною частиною дозволу є угода про умови користування надрами, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем і містить програму робіт, яка оформляється як додаток, та особливі умови надрокористування, що передбачають: вимоги до ефективності робіт; сучасні технології видобування та переробки корисних копалин; порядок видобування корисних копалин, зокрема з метою запобігання негативним екологічним наслідкам і забезпечення безпеки забудованих територій; види, обсяги і строки виконання робіт на ділянці надр; підстави для припинення діяльності, пов'язаної з використанням ділянки надр.

Таким чином, оскільки, угода про умови користування надрами, що є невід'ємною частиною спеціального дозволу і укладається між органом з питань надання дозволу, тобто суб'єктом владних повноважень та надрокористувачем і таке укладення угоди здійснюється не у зв'язку із здійсненням господарської діяльності учасниками угоди, а саме в публічно-правових відносинах щодо видачі спеціального дозволу.

Окрім цього, як зазначено вище, надання спеціального дозволу на користування надрами за результатами продажу на аукціоні є адміністративною послугою. Адже, угода про користування надрами є невід'ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами, тобто - частиною адміністративної послуги, та, водночас - правовим актом за участю суб'єкта владних повноважень (Держгеонадр) та іншої особи (переможця аукціону), що має форму договору, а така угода повністю відповідає поняттю «адміністративного договору».

Отже, в спірних правовідносинах щодо організації та проведення II аукціону з продажу спеціального дозволу на видобування надр Олегівського родовища лабрадоритів, продаж спеціального дозволу на користування надрами 12.11.2014р. та угода № 6000 від 14.09.2015 року про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин з додатками, що була укладена з ТОВ «Україна Капітал», - це є реалізація суб'єктом владних повноважень, тобто Державною службою геології та надр України, у порядку здійснення публічно-владних управлінських функцій, в тому числі і в надані адміністративних послуг на підставі законодавства.

В даному випадку, суб'єкт владних повноважень - Державна служба геології та надр України виконувала владні управлінські функції, в тому числі в порядку надання адміністративних послуг, за відсутності диспозитивності у відносинах між їх учасниками та без рівності суб'єктів, як то має місце в учасників господарських чи інших цивільно-правових взаємовідносин.

Таким чином, заявлений позов із позовними вимогами про визнання недійсним II аукціону з продажу спеціального дозволу на видобування надр Олегівського родовища лабрадоритів; визнання недійсним недійсним договору купівлі-продажу продаж спеціального дозволу на користування надрами 12.11.2014р. та визнання недійсною угоди №6000 від 14.09.2015 року про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин з додатками, що була укладена з ТОВ «Україна Капітал», не підвідомчий господарським судам, оскільки належить до юрисдикції адміністративного суду.

Водночас, під час розгляду справи судом було встановлено, що фактично між позивачем та відповідачем-1 існує спір щодо права власності на геологічну інформацію щодо видобування надр Олегівського родовища лабрадоритів, яка була використана під час проведення оспорюваного аукціону, що підлягає захисту в іншій спосіб та з інших підстав. Проте, господарський суд не наділений повноваженнями змінювати на власний розсуд предмет і підстави заявленого позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Частиною 2 ст. 231 ГПК України передбачено, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Нормами ч. 4 ст. 231 ГПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

Водночас, позивачем не заявлено клопотання про повернення судового збору.

Отже, позивачу підлягає поверненню сплачена ним сума судового збору в розмірі 5286,00 грн., у разі подання ним відповідного клопотання, як то передбачено приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 185, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі № 910/1344/18, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

2. Роз'яснити позивачу, що даний спір віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

3. Згідно ч. 1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано: 22.05.2018р.

СуддяА.І. Привалов