УХВАЛА

м. Київ

14.05.2018Справа № 32/88

За заявою ОСОБА_1

про зняття арешту з нерухомого майна (квартири)

по справі № 32/88

за позовом Служби безпеки України

до державного підприємства "Житлоінбуд"

про виконання зобов'язань за договором

Суддя Удалова О.Г.

за участю представників:

від заявника ОСОБА_2, нотаріальна довіреність № НМЕ789423 від 13.07.2017

від позивача Асадчий В.О., довіреність № 22/1363-Д від 10.07.2015

Глущенко Є.Е., довіреність № 22/5-Д від 05.03.2017

від відповідача не з'явився

від ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 - ОСОБА_2 за довіреностями

від ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві - не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Служба безпеки України (далі - позивач) звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до державного підприємства "Житлоінбуд" (далі - відповідач) про зобов'язання відповідача виконати зобов'язання за договором № 1 від 09.10.2003 щодо передачі Службі безпеки України 844,04 кв. м. загальної площі житла у м. Києві.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.05.2008 по справі № 32/88 позовні вимоги Служби безпеки України задоволено повністю, зобов'язано державне підприємство "Житлоінбуд" виконати зобов'язання за договором № 1 від 09.10.2003 про заміну сторони у зобов'язанні та передати Службі безпеки України 844,04 кв. м. загальної площі житла в м. Києві.

На виконання рішення господарського суду міста Києва від 27.05.2008 судом видано накази від 04.07.2008 № 32/88.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.09.2008 ухвалено роз'яснити, що рішенням господарського суду міста Києва від 27.05.2008 у справі № 32/88 присуджено спонукати державне підприємство "Житлоінбуд" до виконання за договором № 1 від 09.10.2003 про заміну сторони у зобов'язанні обов'язку в натурі, а саме: передати 844,04 кв. м. загальної площі з житла в місті Києві на користь Служби безпеки України; у разі невиконання у добровільному порядку державним підприємством "Житлоінбуд" наказу господарського суду міста Києва від 04.07.2008 про примусове виконання рішення господарського суду міста Києва від 27.05.2007 по справі № 32/88 про передачу Службі безпеки України 844,04 кв. м. загальної площі житла в місті Києві, державний виконавець зобов'язаний забезпечити відповідно до ст. 76 Закону України "Про виконавче провадження" примусову передачу з господарського відання державного підприємства "Житлоінбуд" до сфери управління Служби безпеки України 844,04 кв. м. загальної площі житла в місті Києві; роз'яснити, що державний виконавець відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" зобов'язаний вчинити дії щодо виявлення 844,04 кв. м. загальної площі житла в м. Києві, яка перебуває в господарському віданні державного підприємства "Житлоінбуд" та на яку не мають законних прав інші особи, щодо забезпечення її збереження та передачі її до сфери управління Служби безпеки України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.10.2008 по справі № 32/88 зобов'язано відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві на виконання наказу господарського суду міста Києва від 04.07.2008 № 32/88, у разі невиконання державним підприємством "Житлоінбуд" рішення про передачу Службі безпеки України 844,04 кв. м. загальної площі житла в місті Києві в добровільному порядку, накласти арешт на виявлене житло, здійснити забезпечення збереження та передачі житла до сфери управління Служби безпеки України.

23.06.2017 до канцелярії господарського суду міста Києва по справі № 32/88 за позовом Служби безпеки України до державного підприємства "Житлоінбуд" про виконання зобов'язань за договором, надійшла заява ОСОБА_1 про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1.

Заявник обґрунтовує свою заяву відсутністю підстав для перебування вказаної квартири під арештом.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.09.2017 заяву ОСОБА_1 від 23.06.2017 про знаття арешту з квартири задоволено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2017 ухвалу господарського суду міста Києва від 27.09.2017 по справі № 32/88 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 03.04.2018 ухвалу господарського суду міста Києва від 27.09.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2017 у справі № 32/88 скасовано та передано справу в частині розгляду заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з квартири на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва від 19.04.2018 № 05-23/452 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 32/88, за результатами якого зазначену справу в частині розгляду заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна (квартири) передано на новий розгляд судді Удаловій О.Г.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.04.2018 прийнято справу № 32/88 до свого провадження в частині розгляду заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна (квартири), розгляд заяви призначено на 24.04.2018.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.04.2018 розгляд заяви відкладено на 14.05.2018 та ухвалено повідомити про розгляд заяви ОСОБА_5, ОСОБА_6, відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

У судовому засіданні 14.05.2018 представник заявника подану ним заяву підтримав, просив суд її задовольнити.

Представники позивача проти задоволення вказаної заяви заперечував, вважав її необґрунтованою та безпідставною, просив суд у задоволенні заяви відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що вказана заява про зняття арешту з нерухомого майна (квартири) задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Судом встановлено, що на квартиру АДРЕСА_1 був накладений арешт за наслідками виконання рішення у даній справі на підставі ухвали від 01.10.2008 згідно з нормами статті 55 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на момент винесення ухвали від 01.10.2008). При цьому питання про накладення арешту розглядалось та вирішувалось господарським судом в межах розгляду скарги позивача - Служби безпеки України на бездіяльність відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управлінні юстиції у місті Києві в порядку статті 121-2 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) щодо виконання прийнятого у даній справі рішення від 04.07.2008 про зобов'язання відповідача передати позивачу 844,04 кв. м. загальної площі житла у місті Києві.

Проте, за приписами ст. 145 Господарського процесуального кодексу України (ст. 68 ГПК України у попередній редакції, чинній на момент подання даної заяви), за правилами якої була подана та розглядається дана заява, скасування судом арешту у господарській справі допускається лише стосовно такого арешту, який було накладено судом під час розгляду справи, а не після винесення рішення по суті справи та накладення арешту на майно боржника в межах виконавчого провадження, зокрема в межах розгляду скарги на дії органів державної виконавчої служби (стаття 121-2 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017).

Поряд з цим, суд зазначає, що норми ч. 1 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України встановлюють обмеження щодо кола осіб, які можуть звернутись в порядку означеної норми з заявою про скасування заходів забезпечення. Такими особами є виключно учасники справи.

Крім того, правомірність накладення арешту на майно в межах виконавчого провадження може бути оскаржена шляхом подання скарги на рішенням, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби в порядку, передбаченому ст. 339 Господарського процесуального кодексу України (ст. 121-2 ГПК України у попередній редакції, чинній на момент подання даної заяви).

Однак, приписами вказаних статей також встановлені обмеження щодо кола осіб, які можуть звернутись до суду зі скаргою на рішенням, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби. Такими особами відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України є сторони виконавчого провадження (стягувач, боржник або прокурор - відповідно до ч. 1 ст. 121-2 ГПК України в редакції, чинній на момент звернення заявника з даною завою).

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що заявник - ОСОБА_1 не є ані учасником справи № 32/88, ані стороною виконавчого провадження, в межах якого був накладений арешт на спірне майно - квартиру АДРЕСА_1 на підставі ухвали від 01.10.2008.

Таким чином, питання про накладення або зняття арештів за заявою особи, яка не є стороною у господарській справі, вирішується відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" (у відповідній редакції).

Як вбачається з матеріалів справи, заява про скасування арешту на майно (квартиру) обґрунтована тим, що вказане нерухоме майно належить на праві приватної спільної часткової власності заявнику - ОСОБА_1, а також ОСОБА_5, ОСОБА_2,та ОСОБА_6

Частиною 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на 23.06.2017, коли заявник звернувся з даною заявою) передбачено право особи, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, суд зазначає, що заявником, який не є стороною даного спору та вважає, що шляхом накладення арешту на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, порушуються його права, як власника вказаного майна, обрано невірний спосіб захисту його прав, а заява про зняття арешту з вказаного майна, накладеного в межах виконавчого провадження, не може розглядатись в порядку ст. 145 Господарського процесуального кодексу України в межах даної господарської справи. Питання про захист порушеного права заявника повинно вирішуватися шляхом подання окремої позовної заяви про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, поданої в межах господарської справи № 32/88.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 145, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1.

Ухвала набрала законної сили 14.05.2018 та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України. Повний текст ухвали складений 24.05.2018.

Суддя О.Г. Удалова