РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.05.2018Справа № 910/4227/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., при секретарі судового засідання Коноплянко Л.В., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АБЗ-1" (03056, м.Київ, вул.Борщагівська,145 оф 5, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-БУД УКРАЇНА" (03061, м.Київ, вул. Шепелева,6, )

про стягнення 828 632,00 грн.

за участю представників сторін:

Від позивача: Варес М.О., Хмара І.Ю. за дов.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АБЗ-1" звернулось із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-БУД УКРАЇНА" про стягнення 828 632,00 грн. , з яких 760 127, 52 грн. основного боргу за поставлений товар по договору № 11/11-01 від 11.11.2017 та 68 505, 01 грн. пені.

Ухвалою суду від 10.04.2018 відкрито провадження у справі № 910/44227/18 за правилами загального позовного провадження, розгляд справи призначено на 10.05.2018.

10.05.2018 відповідач подав клопотання про відкладення підготовчого засідання на більш пізню дату, поновити строк подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України.

Ухвалою суду від 10.05.2018 відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про відкладення підготовчого засідання на більш пізню дату та поновлення строку для подання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 10.05.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.05.2018.

У судовому засіданні 29.05.2018 представник позивача позовні вимоги підтримали.

Відповідач участь свого представника у судове засідання не забезпечив, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином у судовому засіданні 10.05.2018 під розписку.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 29.05.2018 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

11.11.2017 року між позивачем (постачальник за договором) та відповідачем (покупець) був укладений договір поставки № 11/11-01, в порядку та на умовах якого постачальник зобов'язався поставити та передати у власність покупця, а покупець - прийняти і оплатити продукцію у відповідності до умов договору та Специфікацій до нього.

Сторони у п.3.2 договору погодили, що загальна вартість договору (ціна договору) складається із суми загальної вартості продукції, поставленого покупцю згідно видаткових накладних.

Відповідно до п.4.3 договору визначено, приймання-передача продукції здійснюється шляхом підписання відповідної накладної уповноваженими представниками сторін.

За умовами пп.6.1, 6.2 договору, розрахунки між сторонами здійснюються як на умовах авансового платежу у розмірі 100% від вартості партії продукції, що поставляється, так і на умовах відстрочення платежу на строк до 30 календарних днів.

Датою оплати вважають дату надходження грошей на банківський рахунок постачальника.

Вказані обставини підтверджуються договором поставки № 11/11-01 від 11.11.2017, копія якого долучена до справи.

З наданих позивачем матеріалів судом встановлено, що позивачем за видатковими накладними № 6 від 16.11.2017 на суму 39 393,54 грн., № 7 від 17.11.2017 на суму 66 290,05 грн., № 8 від 20.11.2017 на суму 24 749,12 грн. було передано, а уповноваженими представниками відповідача за довіреностями отримано товар, всього на суму 782 596,23 грн. з ПДВ.

Спір у даній справі виник у зв'язку з тим, що відповідач всупереч умовам договору належним чином не виконав свої зобов'язання щодо розрахунку за отриманий позивачем товар, зокрема, у повному обсязі та у визначені строки оплату не здійснив, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 760 127,52 грн., враховуючи часткову оплату 13.02.2017 суми 22468,17 грн. по видатковій накладній № 6 від 16.11.2018.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно положень ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача по вказаних видаткових накладних становить 760 127,52 грн. вартості поставленого товару, що залишився неоплаченим.

Доказів оплати відповідачем вказаної суми боргу, в тому числі у визначені строки, суду не надано.

Відповідач письмового відзиву на позов, свого контррозрахунку суми позову та доказів на спростування вказаних обставин, не надав.

Оскільки факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором поставки у заявленому розмірі 760 127,52 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк оплати товару, у відповідності до умов договору є таким, що настав, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 760 127,52 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, за прострочення виконання відповідачем зобов'язань щодо оплати отриманого товару позивачем нараховано 68 505,01 грн. пені, а саме: по видатковій накладній № 6 від 16.11.2017 на суму 19478,94 грн. за період з 16.11.2017 по 07.03.2018, по видатковій накладній № 7 від 17.11.2017 на суму 35 938,26 грн. за період з 17.11.2017 по 07.03.2018, по видатковій накладній № 8 від 20.11.2017 на суму 13 087,81 грн. за період з 20.11.2017 по 07.03.2018.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 8.4 договору визначено, що у разі прострочення оплати покупцем за поставлену продукцію, постачальник має право нарахувати покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період заборгованості, від загальної вартості партії продукції, поставка якої прострочена, за кожен день прострочення.

Заявлені позивачем вимоги про стягнення пені по кожній видатковій накладній після перевірки розрахунку, враховуючи визначений умовами п.6.1 строк оплати: на умовах відстрочення платежу строком до 30 календарних днів, задовольняються судом частково на суму 50 937,99 грн. пені, виходячи з розрахунку:

по видатковій накладній № 6 від 16.11.2017 на суму 213 829,00 грн. боргу (враховуючи часткове погашення 13.02.2017) за період з 18.12.2017 по 07.03.2018 у сумі 14552,09 грн. пені;

по видатковій накладній № 7 від 17.11.2017 на суму 397 740,00 грн. боргу (враховуючи часткове погашення 13.02.2017) за період з 17.12.2017 по 07.03.2018 у сумі 26 752,10 грн. пені;

по видатковій накладній № 8 від 20.11.2017 на суму 148 494,00 грн. боргу (враховуючи часткове погашення 13.02.2017) за період з 21.12.2017 по 07.03.2018 у сумі 9633,80 грн. пені;

Відповідач свого контррозрахунку суми позову не надав.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 760 127,52. основного боргу, 50937,99 грн. пені. В решті позову відмовити у зв'язку із безпідставністю нарахування.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 202, 233, 236- 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-БУД УКРАЇНА" (03061, м.Київ, вул. Шепелева,6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АБЗ-1"(03056, м.Київ, вул.Борщагівська,145 оф 5, ) 760 127 (сімсот шістдесят тисяч сто двадцять сім) грн. 52 коп. основного боргу, 50 937 (п'ятдесят тисяч дев'ятсот тридцять сім) грн. 99 коп. пені, 12 162 (дванадцять тисяч сто шістдесят п'ять) грн. 98 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішення законної сили.

2. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 31.05.2018

Суддя О.М.Ярмак