Справа № 910/1013/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2018 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Булки В.І., секретар судового засідання Бабенецька А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ОСОБА_3",

вул.Грушевського, буд.4, м.Київ, 01001,

до відповідачів: 1. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агромаркет "Фермер",

вул.Митрополита Василія Липківського, буд.45, м.Київ,03035,

2. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Трейд",

вул. Автоливмашівська, буд.7, с.Хриплин, м.Івано-Франківськ,

Івано-Франківська область, 76495,

про стягнення заборгованості в сумі 999 741,70 грн.,

за участю:

від позивача: ОСОБА_4 - адвокат, (довіреність №1-03/18/п від 23.03.18);

від відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Трейд": не з'явився;

від відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агромаркет "Фермер": не з'явився;

встановив: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ОСОБА_3", звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агромаркет "Фермер" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Трейд" про стягнення заборгованості в сумі 999 741,70 грн. Позовні вимоги обґрунтовані приписами статей 235, 236, 237, 275 Господарського кодексу України, п.п. 6.40, 6.41, 6.42 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ №28 від 31.07.96р., у редакції постанови НКРЕ № 910 від 17.10.05р.

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 07.02.18 позовну заяву (вх.№2869/18 від 27.02.18) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ОСОБА_3" до відповідачів ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агромаркет "Фермер" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Трейд" про стягнення заборгованості в сумі 999 741,70 грн. передано за виключною підсудністю до Господарського суду Івано-Франківської області.

Згідно протоколу Господарського суду Івано-Франківської області автоматизованого розподілу судової справи від 27.02.18 справу передано судді Булці В.І.

Ухвалою суду від 01.03.18 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 29.03.2018 о 10:00год.

Судом взято до уваги приписи пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в Римі 04.11.1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997р. (набрала чинності для України 11.09.1997р.), якими гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків, зокрема, цивільного характеру. Одночасно, реалізація "права на суд", передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., відповідно до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого, згідно із ст.32 Конвенції, поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах Буланов та Купчик проти України заяви №№ 7714/06, 23654/08 від 09.12.2010р., Чуйкіна проти України № 28924/04 від 13.01.2011р.).

Ухвалою суду від 29.03.18 підготовче засідання відкладено на 16.04.18.

Ухвалою суду від 16.04.18 закрито підготовче провадження; розгляд справи по суті призначено на 03.05.18.

В засіданні суду 03.05.18 постановлено ухвалу повідомлення про судове засідання, відповідно до якої розгляд справи по суті відкладено на 17.05.18.

Представник відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агромаркет "Фермер", в засідання суду не з'явився. Однак 10.04.18 надав суду відзив на позовну заяву (вх.№ (вх.№5978/18), в якому зазначено, що не заперечує проти задоволення позову щодо стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агромаркет "Фермер" солідарно 1 000,00грн. пені та просить суд проводити розгляд справи без участі представника товариства.

Представник відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Трейд", в засідання суду не з'явився. До суду від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Трейд" поступив відзив (вх.№4230/18 від 15.03.18), в якому вказано, що позов є безпідставним та наголошував, що авансовий платіж не надійшов позивачу до 03.07.17, а позивач передчасно, не на умовах договору поставив товар. Крім того, представник ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Трейд" надав суду: клопотання про зупинення провадження у справі (вх.№6422/18 від 03.05.18; вх.№6664/18 від 08.05.18); клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№7601/18 від 15.05.18).

Представник позивача категорично заперечив проти поданих відповідачем, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Трейд", клопотань, вважає що такі дії відповідача спрямовані на умисне затягування судового процесу та ухилення від сплати заборгованості, яка є предметом даного спору. Крім того зазначає, що жодного врегулювання спору між позивачем та відповідачем ТОВ "ОСОБА_2 Трейд" не здійснюється, пропозиції щодо укладення мирової угоди до позивача не надходило.

Представник позивача надав суду: клопотання про долучення до матеріалів справи документів, які підтверджують понесені позивачем витрати на правничу допомогу (вх.№7776/18 від 17.05.18); пояснення на відзив ТОВ "ОСОБА_2 Трейд" на позовну заяву (вх.№7775/18 від 17.05.18); заяву про часткову відмову від позовних вимог (вх.№7133/18 від 17.05.18).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства суд встановив наступне.

Щодо клопотання відповідача ТОВ "ОСОБА_2 Трейд" суд зазначає. З'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтується клопотання, про відкладення розгляду справи, суд прийшов до висновку про відмову в його задоволенні з огляду на те, що клопотання необґрунтоване та носить неодноразовий характер. Неприбуття в судове засідання представника відповідача та подання однакових за змістом клопотань розцінюється судом, як зловживанням процесуальним правом та затягуванням судового процесу. Аналогічна правова позиція викладена в абз.5 п.3.14. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 (із змінами і доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

З'ясувавши обставини на яких ґрунтуються подані відповідачем, ТОВ "ОСОБА_2 Трейд", клопотання про зупинення провадження у справі суд приходить до висновку про відмову в їх задоволенні, з огляду на те, що відповідачем не вказано обґрунтованих підстав, як цього вимагають приписи ст.227 ГПК України.

Щодо заяви позивача про часткову відмову від позовних вимог суд вказує на наступне. Позивач просить суд:

1) прийняти відмову від позову:

- в частині вимоги про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агромаркет "Фермер" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Трейд" солідарно пені у розмірі 1 000,00грн.; провадження в цій частині просить закрити;

- в частині стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Трейд" збитків (30% від суми порушеного зобов'язання ) у розмірі 678 352,32грн.; провадження в цій частині просить закрити;

2) стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Трейд" на користь позивача пеню в розмірі 83 965,57грн., збитки від інфляції у розмірі 60 718,97грн., 18 процентів за користування товарним кредитом у розмірі 54 639,88грн., 55 процентів за користування товарним кредитом у розмірі 122 064,96грн.

Статтею 46 ГПК України передбачено процесуальні права та обов'язки сторін. В силу п.1 ч.1 ст.46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) - на будь - якій стадії судового процесу.

З'ясувавши всі обставини на яких ґрунтується подана заява, перевіривши повноваження особи на вчинення такої процесуальної дії, як відмова від позову (в частині позовних вимог), встановивши, що ця дія не суперечить законодавству та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб, суд вважає за доцільне прийняти відмову позивача від позову (в частині позовних вимог), що в свою чергу, в силу п. 4 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України (господарський суд закриває провадження у справі, якщо, позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом), є підставою для закриття провадження у справі у цій частині.

Судом встановлено, що 15.05.2017 між товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ОСОБА_3" (постачальником) та товариством з обмеженою відповідальністю "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ЗЕРНОПРИЙМАПЬНИЙ КОМПЛЕКС" (покупцем) укладено договір поставки № 3013 .

Відповідно до п.1.1 вказаного вище договору, у строки, зумовлені договором, постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця насіння сільськогосподарських культур та/або засоби захисту рослин та/або мінеральні добрива на умовах відстрочення кінцевого розрахунку на визначений договором строк та під проценти (на умовах товарного кредиту), а покупець - прийняти товар, сплатити його вартість та проценти за користування товарним кредитом на умовах, передбачених цим договором (додаткових угод та специфікацій до нього).

Відповідно п. 2.1 договору, найменування (асортимент) товару, його кількість, ціна за одиницю та ціна всього товару наведені у специфікаціях до договору, які є невід'ємними його частинами. Ціна товару, що вказана у специфікаціях, визначена на дату укладення договору (підписання специфікації).

Відповідно до відомостей з ЄДРЮОФОП 26.05.17 внесено запис № 012648 про зміну товариством з обмеженою відповідальністю "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ЗЕРНОПРИЙМАЛЬНИЙ КОМПЛЕКС" повної назви на товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ТРЕЙД".

Згідно додатку № 3 до вказаного договору - специфікації № 3, сторони договору визначили асортимент товару, його кількість, ціну та термін поставки, а саме: Гербіцид Гліф БТ, РК", в кількості 20000,00 літрів, за ціною 2,52 грн. за одиницю товару без ПДВ, загальною вартістю 1 573 920,00 грн. з ПДВ, термін поставки - до 08.07.2017; Гербіцид "Жар БТ, РК", в кількості 5600,00 літрів, за ціною 3,93 грн. за одиницю Товару без ПДВ, загальною вартістю 687 254,40 грн. з ПДВ, термін поставки - до 08.07.2017.

Представник позивача в засіданні суду зазначив, що відповідно до п. 2 додатку № 3 до договору - специфікації оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника в наступному порядку:

- авансовий платіж (попередня оплата) 30% в сумі 678 352,32 грн. - у строк до 03 липня 2017 р.;

- оплата 70% в сумі 1 582 822,08 грн. - у строк 31 серпня 2017 р.

Позивач 26.07.2017 передав, а відповідач отримав товар: гербіцид Гліф БТ, РК", в кількості 20000,00 літрів, за ціною 2,52 грн. за одиницю Товару без ПДВ, загальною вартістю 1 573 920,00 грн. з ПДВ, та гербіцид "Жар БТ, РК", в кількості 5600,00 літрів, за ціною 3,93 грн. за одиницю Товару без ПДВ, загальною вартістю 687 254,40 грн. (всього на загальну суму 2 261 174,40 грн.). Даний факт підтверджується видатковою накладною № 480 від 26.07.2017, яка підписана та скріплена печатками юридичних осіб (копія додається до позову).

При цьому, підписання відповідачем 2, без жодних зауважень, видаткової накладної №480 від 26.07.2017, яка є первинним документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", відповідає вимогам ст. 9 цього Закону та п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, фіксує факт здійснення господарської операції, в даному випадку, купівлю-продаж товару Продавцем Покупцю та є підставою для виникнення у відповідача обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Представник позивача зазначив, що відповідач 2 допустив прострочення оплати, а саме:

- до 03.07.2017 не здійснив 30 % оплати вартості товару (прострочив сплату 678 352,32 грн.);

- 31.08.2017, не здійснив 70 % оплати вартості товару (прострочив сплату 1 582 822,08 грн.).

Покупець оплатив за товар 2 261 174,40 грн. із простроченням термінів оплати (678 352,32 грн. сплачено 08.08.2017 - прострочено на 37 днів; 1 582 822,08 грн. сплачено 30.10.2017 - 650000,00 грн. чим прострочено 60 днів; 01.11.2017 сплачено 932822,08 грн. чим прострочено 62 дні).

Відповідач 2 сплатив 650000,00 грн. та 932822,08 грн. з помилковим зазначенням у призначенні платежу іншого рахунку-фактури (№ 810 від 03.10.2017). При цьому відповідачем 2 сплачено 1425630,24 грн. (з яких відповідно до п. 5.4. Договору, позивачем було зараховано 650 000,00 грн. на виконання специфікації № 3, згідно рахунку-фактури № 709 від 03.07.2017) та 1100000,00 грн. (з яких відповідно до п. 5.4. Договору, позивачем зараховано 932822,08 грн. на виконання специфікації № 3, згідно рахунку-фактури № 709 від 03.07.2017).

В позовній заяві зазначено, що за порушення грошового зобов'язання позивач, на підставі ст.625 Цивільного кодексу України, нарахував відповідачу 60 718,97грн. інфляційних втрат (за період з 03.07.17 по 01.11.17).

Пунктом 7.2.3 договору сторонами погоджено, що за прострочення (порушення) строків виконання грошових зобов'язань, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення оплати, а у разі, якщо прострочення складає понад 30 календарних днів покупець додатково сплачує постачальнику штраф у розмірі 30% вартості договору за кожен факт порушення термінів оплати. Позивач нарахував відповідачу 2 (за період з 03.07.2017 по 01.11.2017) 83 965,57 грн. пені.

Згідно пункту 5.8. договору та підпунктів 5.8.1.-5.8.3., оплата процентів за користування товарним кредитом проводиться в гривнях. Сторони в порядку ст. 536, 694 ЦК України встановили, що товарний кредит надається на відстрочену частину платежу покупцю.

В силу п.5.8.1 договору, товарний кредит з відстрочкою платежу по даному договору надається на умовах сплати 18 % річних за користування Товарним кредитом, якщо інший розмір процентів не встановлений умовами оплати Товару по специфікації до Договору. Проценти нараховуються в порядку встановленому в цьому Договорі, як сплата за надання права на відстрочку та розстрочку виплати остаточної вартості Товару Покупцем. Товарний кредит наданий Продавцем Покупцю в межах строків визначених Умовами оплати Товару у Специфікації - є строком правомірного користування товарним кредитом. Користування товарним кредитом за межами строків встановлених Умовами оплати Товару - є неправомірне користування Покупцем товарним кредитом. У разі несвоєчасної сплати товарного кредиту, Покупець продовжує користуватись товарним кредитом (неправомірне користування) по ставці згідно п.7.7.Договору (протягом 10-ти календарних днів), а далі по ставці згідно п. 7.8. Договору.

Відповідно до п.5.8.2 договору, покупець самостійно розраховує проценти по товарному кредиту і сплачує їх у день оплати товару, який наданий у товарний кредит, але не пізніше дати оплати цього товару, визначеної специфікацією. Сплата процентів за користування товарним кредитом здійснюється покупцем у порядку, встановленому для оплати товару. Сума процентів за користування товарним кредитом індексації не підлягає.

В силу п.5.8.3 договору, нарахування процентів по договору здійснюється на суму товарного кредиту, тобто на суму вартості Товару, що передавався на умовах товарного кредиту, за період: з моменту фактичного відвантаження Товару до моменту сплати Покупцем суми вартості Товару отриманого на умовах товарного кредиту. Момент фактичного відвантаження товару - дата вказана у видатковій накладній. Якщо буде мати місце факт, що передбачений п. 5.5., 5.6. даного Договору, то відповідно і нарахування процентів за користування товарним кредитом, Покупець здійснює уже на проіндексовану згідно п. 5.5. чи п. 5.6. суму вартості Товару (боргу) по Договору, тобто на ПСП.

За розрахунками позивача проценти за користування товарним кредитом, за період з 03.07.2017 по 10.09.2017, складають 54 639,88 грн.

Пунктом 7.8 договору встановлено, що якщо Покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, через 10 календарних днів від останнього дня строку, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати, на прострочену суму нараховуються 55 процентів річних за користування товарним кредитом.

Позивачем нараховано проценти від суми простроченого зобов'язання, за період з 11.09.2017 по 01.11.2017, що складають 122 064,96 грн.

Згідно пункту 7.1 договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх обов'язків за Договором, сторона, що порушила зобов'язання, відшкодовує іншій стороні заподіяні цим збитки. Розмір збитків постачальника у вигляді відсоткових ставок, які відшкодовуються Покупцем, встановлюється залежно від обсягу невиконаного зобов'язання та строків порушення, в наступних розмірах: 1) при порушенні зобов'язання на строк до 30 календарних днів - 10 % від суми порушеного зобов'язання; 2) при порушенні зобов'язання на строк від 30 до 90 календарних днів - 30 % від суми порушеного зобов'язання; 3) при порушенні зобов'язання на строк понад 90 календарних днів - 50 % від суми порушеного зобов'язання.

В позовній заяві позивач просив суд за порушення зобов'язання на строк від 30 до 90 календарних днів, відшкодувати з покупця (відповідача 2) збитків у розмірі 30 % від суми порушеного зобов'язання, що складає 203505,70 грн. (за прострочення сплати 678352,32 грн. до 03.07.2017) та 474 846,62 грн. (за прострочення сплати 1 582 822,08 до 01.09.2017), а всього 678 352,32 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним договором, 18.01.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ОСОБА_3" (кредитором) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АГРОМАРКЕТ "ФЕРМЕР" (поручителем) укладено договір поруки № 3013-С3, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед кредитором за виконання всіх зобов'язань з оплати отриманого ТОВ «ОСОБА_2 ТРЕЙД» товару, що виникли відповідно до Специфікації № 3 від договору поставки № 3013 від 15 травня 2017 року, в межах суми, що не перевищує 1 000,00 грн. від усіх зобов'язань за договором (п.п. 1.1, 3.1., 4.1 договору поруки).

Згідно пп. 5.1.1. договору поруки Поручитель зобов'язаний при порушенні Боржником зобов'язання перед Кредитором за Основним договором, виконати за Боржника зобов'язання у семиденний строк з дня отримання вимоги від Кредитора.

Судом прийнято відмову позивача від позову в частині вимоги про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агромаркет "Фермер" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Трейд" солідарно пені у розмірі 1 000,00грн. та в частині стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Трейд" збитків (30% від суми порушеного зобов'язання ) у розмірі 678 352,32грн.: провадження у справі в цих частинах закрито.

В засіданні суду позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Трейд" на користь позивача пеню в розмірі 83 965,57грн., збитки від інфляції у розмірі 60 718,97грн., 18 процентів за користування товарним кредитом у розмірі 54 639,88грн., 55 процентів за користування товарним кредитом у розмірі 122 064,96грн.

Станом на день подання позовної заяви відповідач 2 не виконує своїх зобов'язань, борг не оплачує. Позивач просить суд позов задоволити.

Беручи до уваги викладене вище суд вважає за необхідне зазначити наступне. Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов'язки виникають зокрема, з Договору.

В силу приписів ст.ст. 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 цієї ж норми унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

З огляду на приписи ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов"язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов"язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч.2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов"язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Нормою ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідач 2 не виконав належним чином своє зобов'язання, щодо здійснення в строк розрахунку за отриманий товар.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється належним чином проведеним виконанням.

Однак, якщо зобов'язання не виконано належним чином, то на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов'язки в тому числі передбачені ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України /боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом/.

Крім того, приписами п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Позивачем, за порушення відповідачем грошового зобов'язання, правомірно нараховано 83 965,57грн. пені (п.7.2.3 договору), 60 718,97грн. інфляційних втрат, 54 639,88грн. - 18 процентів за користування товарним кредитор (п.5.8.1 договору), 122 064,96грн. - 55 процентів за користування товарним кредитом (п.7.8 договору) за період вказаний у розрахунку, який перевірено судом та визнано арифметично вірним.

З огляду на вимоги ч.ч.1,3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч. ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Позивачем доведено та документально підтверджено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог.

В силу п.2 ст. 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідач 2 доказів належного виконання своїх зобов'язань не надав, доводи позивача не спростував.

Таким чином, стягненню з відповідача 2 в судовому порядку підлягає: 83 965,57грн. пені, 60 718,97грн. інфляційних втрат, 54 639,88грн. - 18 процентів за користування товарним кредитор, 122 064,96грн. - 55 процентів за користування товарним кредитом.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу судом зазначено наступне. Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

В силу чч.1-3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.12.17 між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ОСОБА_3" та Адвокатським бюро "Юридичний центр ОСОБА_4" укладено договір про надання правничої допомоги.

Пунктом 6.1. договору передбачено порядок обчислення гонорару, а саме клієнт оплачує Адвокатському бюро гонорар у сумі за домовленістю сторін, але не менше 40 відсотків, встановленого законом прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі Адвоката та/чи помічника адвоката у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, під час ознайомлення з матеріалами справи в суді (господарському чи адміністративному суді), при підготовці документів (позовної заяви, пояснення, заперечення, скарги, апеляційної і касаційної скарги, інші документи), при наданні усних консультацій Клієнту, копіювання документів.

Між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ОСОБА_3" та Адвокатським бюро "Юридичний центр ОСОБА_4" 13.04.2018 укладено додаткову угоду до нього за № 1-ІФ, якою доповнено договір підпунктами, а саме:

- 6.1.1: клієнт до 01 червня 2018 р. оплачує Адвокатському бюро гонорар за підготовку позову (аналіз документів, копіювання документів, які додані до позову, здійснення обґрунтованих розрахунків сум позовних вимог, підготовку і подачу позовної заяви до господарського суду, яка розглядається, як судом першої інстанції, господарським судом Івано-Франківської області) у справі: № 910/1013/18 у сумі 5000 (п'ять) тисяч гривень 00 коп.; № 910/23574/17 у сумі 3700 (три тисячі сімсот) тисяч гривень 00 коп.; № 910/797/18 у сумі 5000 (п'ять) тисяч гривень 00 коп.

- 6.1.2: клієнт, незалежно від результату розгляду відповідної господарської справи, до 01 червня 2018 р. оплачує Адвокатському бюро гонорар за участь адвоката у судовому засіданні (підготовчому засіданні) у господарському суді першої інстанції (господарському суді Івано-Франківської області), до його повного завершення, як стадії судового розгляду, що включає в себе, окрім участі у судовому засіданні, ознайомлення з матеріалами господарської справи, підготовку документів (відповідей на відзиви відповідачів, пояснень, інших документів) у господарській справі: № 910/1013/18 у сумі 11000 (одинадцять) тисяч гривень 00 коп.; № 910/23574/18 у сумі 7000 (сім тисяч) гривень 00 коп.; № 910/797/18 у сумі 13000 (тринадцять) тисяч гривень 00 коп.

В якості доказу надання юридичних послуг та понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн., представником позивача до матеріалів справи долучено: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №214/н від 27.03.06 на ім'я адвоката ОСОБА_4, детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом у справі №910/1013/18, платіжне доручення №2980 від 16.05.18 на суму 15 000,00грн., виписку по рахунку від 16.05.18, з якої вбачається, що зазначені послуги у сумі 15 000,00 грн. сплачені позивачем у повному обсязі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача 2 на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00грн.

У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються (ч.3 ст.130 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи приписи ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір слід покласти на відповідача 2.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.11,509,525,526,530,599, 610,611,625-629,655,712 Цивільного кодексу України, стст. 173, 193 Господарського кодексу України, стст.73-79,86,126,129,130,233,236-238,240,241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

закрити провадження у справі в частині стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агромаркет "Фермер" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Трейд" солідарно на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ОСОБА_3" пені у розмірі 1 000,00грн.

Закрити провадження у справі в частині стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Трейд" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ОСОБА_3" збитків (30% від суми порушеного зобов'язання ) у розмірі 678 352,32грн.

Задоволити позов в частині стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Трейд" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ОСОБА_3" пені в розмірі 83 965,57грн., збитків від інфляції у розмірі 60 718,97грн., 18 процентів за користування товарним кредитом у розмірі 54 639,88грн., 55 процентів за користування товарним кредитом у розмірі 122 064,96грн.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Трейд", вул. Автоливмашівська, буд.7, с.Хриплин, м.Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76495 () на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ОСОБА_3", вул.Грушевського, буд.4, м.Київ, 01001 () пеню в розмірі 83 965,57грн., збитки від інфляції у розмірі 60 718,97грн., 18 процентів за користування товарним кредитом у розмірі 54 639,88грн., 55 процентів за користування товарним кредитом у розмірі 122 064,96грн., 4 820,84грн. судового збору, 15 000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 25.05.18

Суддя Булка В.І.