ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2018 м.Дніпро Справа № 904/10242/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Дарміна М.О., Іванова О.Г.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін в судове засідання не з’явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2018 у справі №904/10242/17 (суддя Загинайко Т.В., повний текст рішення складений 12.03.2018)

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача: Дочірнього підприємства "Північтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради"

про стягнення 6 715 156 грн. 02 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі – ПАТ "НАК "Нафтогаз України") звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства "Північтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" (надалі - ДП "Північтеплоенерго" КП "Дніпротеплоенерго" ДОР") на свою користь 575 218 грн. 74 коп. 3% річних, 6 139 937 грн. 28 коп. інфляційних втрат та 100 727 грн. 34 коп. понесених витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.12.2012 між ПАТ "НАК Нафтогаз України" та Дочірнім підприємством “Тепловиробничий центр“ Комунального підприємства “Дніпротеплоенерго“ Дніпропетровської обласної ради“ (надалі - ДП “Тепловиробничий центр“ КП “Дніпротеплоенерго“ ДОР“ Дніпротеплоенерго“) було укладено договір купівлі-продажу природного газу №13/3390-БО-4, на виконання умов якого позивач поставив природний газ на загальну суму 5 137 699 грн. 25 коп., згідно відповідних актів прийняття-передачі природного газу за січень-квітень 2013 року. Посилаючись на те, що в порушення умов п.6.1 вказаного договору основна заборгованість сплачена частково та зобов’язання з оплати не виконано у строк, визначений договором, позивач нарахував на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України 575 218 грн. 74 коп. 3% річних та 6 139 937 грн. 28 коп. інфляційних втрат від простроченої суми. При цьому позов поданий до ДП "Північтеплоенерго" КП "Дніпротеплоенерго" ДОР", з яким ДП “Тепловиробничий центр" КП “Дніпротеплоенерго" ДОР" укладений договір про переведення боргу №13/4125 від 29.10.2013.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2018 у справі №904/10242/17 (суддя Загинайко Т.В.) позов задоволено частково; з ДП "Північтеплоенерго" КП "Дніпротеплоенерго" ДОР" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" стягнуто 575 218 грн. 74 коп. річних, 6 115 475 грн. 34 коп. інфляційних втрат та 100 360 грн. 41 коп. судового збору; в решті позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду вмотивовано тим, що позов є обґрунтованим, однак при розрахунку інфляційних збитків позивачем допущені помилки при їх нарахуванні.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд в частині відмови у стягненні 24 461 грн. 94 коп. інфляційних збитків його скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в частині стягнення інфляційних втрат в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що місцевий господарський суд помилкового дійшов висновку щодо неправильного нарахування інфляційних збитків, оскільки методика їх розрахунку є законною та обґрунтованою, відповідає приписам, викладеним у листі Верховного суду України від 03.04.1997 №62-97 та п.3.2 Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Сторони на виклик суду не з’явились, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертались, про час і місце проведення судового засідання повідомленні належним чином, з огляду на що колегія суддів вважає можливим переглянути справу в апеляційному порядку за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2014 у справі №904/10108/13 за позовом ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до ДП "Південьтеплоенерго" КП "Дніпротеплоенерго" ДОР" про стягнення 5 445 311 грн. 51 коп. позовні вимоги задоволено частково; з ДП "Південьтеплоенерго" КП "Дніпротеплоенерго" ДОР" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" стягнуто 5 441 217 грн. 36 коп., з яких: 4 964 955 грн. 14 коп. - основний борг, 353 736 грн. 94 коп. - пеня, 19 859 грн. 82 коп. - інфляційні втрати, 102 665 грн. 46 коп. - 3% річних; в решті позовних вимог відмовлено; з ДП "Південьтеплоенерго" КП "Дніпротеплоенерго" ДОР" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" стягнуто 68 764 грн. 94 коп. витрат по сплаті судового збору.

Вищезазначеним рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що 28.12.2012 між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (продавець) та Дочірнім підприємством комунального підприємства “Дніпротеплоенерго” “Тепловиробничий центр” (покупець) укладений договір №13/3390-БО-4 купівлі-продажу природного газу (далі - договір), за умовами якого продавець зобов’язується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ “НАК “Нафтогаз України” за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію статті 10 Закону України “Про засади функціонування ринку природного газу”, а покупець зобов’язується прийняти та оплатити цей природний газ.

Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами (п. 1.2 договору).

Відповідно до п.2.1 договору продавець передає покупцеві з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року газ обсягом до 2 989,840 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м.):

Місяць

Обсяг

Місяць

Обсяг

Місяць

Обсяг

Місяць

Обсяг

січень

602,962

квітень

87,391

липень

0,822

жовтень

202,889

лютий

591,439

травень

1,644

серпень

1,644

листопад

453,161

березень

487,730

червень

1,644

вересень

1,644

грудень

556,870

І кв.

1682,131

ІІ кв.

90,679

ІІІ кв.

4,110

IV кв.

1212,92

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця (п. 3.3 договору).

Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за поставлений природний газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1 договору).

15.10.2013 між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (продавець) та Дочірнім підприємством обласного комунального підприємства “Дніпротеплоенерго” “Тепловиробничий центр” було укладено додаткову угоду №2 до договору купівлі-продажу природного газу №13/3390-БО-4 від 28.12.2012, відповідно до якої сторони у зв’язку з тим, що Дочірнє підприємство обласного Комунального підприємства “Дніпротеплоенерго” “Тепловиробничий центр” було перейменовано у Дочірнє підприємство “Тепловиробнийчий центр” Комунального підприємства “Дніпротеплоенерго” Дніпропетровської обласної ради” по тексту договору слова Дочірнє підприємство обласного Комунального підприємства “Дніпротеплоенерго” “Тепловиробничий центр” замінили словами “Дочірнє підприємство “Тепловиробничий центр” Комунального підприємства “Дніпротеплоенерго“ Дніпропетровської обласної ради”.

На виконання умов договору та додаткових угод до нього продавець протягом січня 2013 року – квітня 2013 року поставив покупцю природний газ на загальну суму 5 137 699 грн. 25 коп., що підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін за договором актами прийому-передачі природного газу, а саме:

- за січень 2013 на суму 1 729 727 грн. 82 коп.;

- за лютий 2013 на суму 1 453 147 грн. 02 коп.;

- за березень 2013 на суму 1 467 039 грн.;

- за квітень 2013 на суму 487 785 грн. 41 коп.

В порушення умов договору покупець частково оплатив поставлений природний газ, тобто не виконав взятого на себе зобов’язання з повної та своєчасної оплати поставленого природного газу.

29.10.2013 між ПАТ "НАК “Нафтогаз України” (кредитор), ДП “Тепловиробнийчий центр” КП “Дніпротеплоенерго“ ДОР” (первісний боржник) та ДП "Південьтеплоенерго" КП "Дніпротеплоенерго" ДОР" (новий боржник) укладено договір №13/4125 про переведення боргу, відповідно до п.1.1 якого за згодою кредитора первісний боржник переводить на нового боржника борг, який виник у первісного боржника перед кредитором за договором №13/3390-БО-4 від 28.12.2012, укладеним між первісним боржником та кредитором, борг за яким становить 4 964 955 грн. 14 коп., а новий боржник приймає на себе борг первісного боржника у цьому зобов’язанні та замінює первісного боржника у зобов’язанні.

Кредитор дійсним дає згоду на зміну первісного боржника у зобов’язанні новим боржником та на укладення цього договору на встановлених у ньому умовах (п. 1.2 договору про переведення боргу).

За цим договором до нового боржника перейшли обов’язки первісного боржника щодо сплати суми боргу, що встановлена у пункті 2.1 статті 2 цього договору та всіх штрафних санкцій, інфляційних витрати та відсотків, пов’язаних з невиконанням або неналежним виконанням первісним боржником своїх зобов’язань за договорами, визначеними в пункті 1.1 статті 1 цього договору (п. 3.1 договору про переведення боргу).

В подальшому, відповідно до ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2015 у справі №904/6197/14 за позовом ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до ДП "Північтеплоенерго" КП "Дніпротеплоенерго" ДОР" про визнання суб'єкта господарювання правонаступником було затверджено мирову угоду, відповідно до пункту 1 якої ДП "Північтеплоенерго" КП "Дніпротеплоенерго" ДОР" є правонаступником за борговими зобов'язаннями ДП "Південьтеплоенерго" КП "Дніпротеплоенерго" ДОР" з оплати спожитих енергоносіїв.

Позивач стверджує, що рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2014 у справі №904/10108/13 відповідачем не виконано та фактично сплачено суму заборгованості лише у розмірі 172 744 грн. 11 коп., у зв’язку із чим донараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних за загальний період з 15.02.2013 по 08.11.2017 у розмірі 575 218 грн. 74 коп.; інфляційні втрати за період з листопада 2013 по вересень 2017 у розмірі 6 139 937 грн. 28 коп.

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України).

Частинами 1 та 2 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В оскаржуваному рішенні місцевий господарський суд зазначив , що після здійсненого ним перерахунку інфляційні нарахування становлять 6 115 475 грн. 34 коп. (з листопада 2013 по вересень 2017), внаслідок чого, у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача інфляційних збитків в розмірі 24 461 грн. 94 коп. позивачу відмовлено.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши розрахунок позивача у спірний період, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності підстав для задоволення позову стосовно стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 575 218 грн. 74 коп. та для часткового задоволення позову в частині стягнення з відповідача інфляційних збитків в розмірі 6 115 475 грн. 34 коп.; розрахунок суду першої інстанції відповідає вищезазначеному порядку їх нарахування, який відповідає приписам, викладеним у листі Верховного суду України від 03.04.1997 №62-97 та п.3.2 Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань"; таким чином відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та, відповідно, скасування рішення місцевого господарського суду, прийнятого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись п.1 ч.1 ст. 275, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2018 у справі №904/10242/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов

(Повний текст постанови складено 18.05.2018).