ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

24.05.2018

Справа № 910/6360/18

Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Медіа»

до відповідачів: 1. Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної

адміністрації)

2. Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради

(Київської міської державної адміністрації)

про визнання протиправними та скасування наказів та розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Медіа» до відповідачів 1. Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), 2. Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування: Наказу №175 від 06.11.2017р. Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Наказу №303 від 29.12.2017р. Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Наказу №217 від 28.11.2017р. Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо відмови у наданні Товариству з обмеженою відповідальністю «Альфа-Медіа» пріоритету на місце розміщення рекламного засобу за адресою: м.Київ, вул.Бориса Гмирі, ?; Розпорядження №833 від 18.05.2018р. Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про надання дозволів для розміщення зовнішньої реклами».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на набуття у 2016р.-2018р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа-Медіа» права користування на зовнішні частини будівлі за адресою: м.Київ, вул.Бориса Гмирі, ?, саме з метою розміщення зовнішньої реклами, а отже, на думку позивача відмова Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у наданні позивачу дозволу на розміщення реклами та надання (продовження) Управлінням з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) пріоритету на місце розміщення рекламного засобу, а також дозволу на його розміщення за вказаною вище адресою є протиправними. На думку позивача, означені обставини свідчать про наявність підстав для визнання протиправними та скасування відповідних наказів та розпорядження відповідачів.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що є достатніми підстави для відмови у відкритті провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Медіа» з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 № 2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття «обмеження основоположних прав і свобод» від прийнятого у законотворчій практиці поняття «фіксація меж самої сутності прав і свобод» шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини).

При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Так, в силу ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст.125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Найвищим судом у системі судоустрою є Верховний Суд. Систему судоустрою складають: 1) місцеві суди; 2) апеляційні суди; 3) Верховний Суд.

Частиною третьою статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб'єктної юрисдикції справ відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; 2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду; 3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; 4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; 5) справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов'язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов'язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах; 6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; 7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов'язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов'язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності; 8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України; 9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; 10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; 11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті; 12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах; 13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами; 14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою; 15) інші справи у спорах між суб'єктами господарювання; 16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Як вбачається зі змісту позову, фактично предметом позовних вимог є оскарження позивачем наслідків реалізації відповідачами своїх владних повноважень у сфері надання дозвільної документації на право розміщення рекламних засобів. При цьому, надаючи оцінку поданих позовних матеріалів судом прийнято до уваги наступне.

За приписами ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, які затверджено Постановою №2067 від 29.12.2003р. Кабінету Міністрів України, встановлено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Відповідно до законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про столицю України - місто-герой Київ», «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», «Про рекламу», «Про автомобільні дороги», «Про прискорений перегляд регуляторних актів, прийнятих органами та посадовими особами місцевого самоврядування», Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою №2067 від 29.12.2003р. Кабінету Міністрів України, Київською міською радою прийнято рішення №37/6253 від 22.09.2011р. «Про затвердження Порядку розміщення реклами в м. Києві».

Згідно п.1.3 Порядку розміщення реклами в м. Києві дозвіл – це документ установленої форми, виданий розповсюджувачу реклами на підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який дає право на розміщення зовнішньої реклами; погодження на розміщення реклами на транспорті - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу реклами на підставі наказу дозвільного органу, який дає право на розміщення реклами на транспорті на певний строк та у певному місці; дозвільний орган - Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке уповноважене виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) виконувати покладені на нього функції (у сфері розміщення зовнішньої реклами та реклами на транспорті, у ліфтах комунальної власності територіальної громади міста Києва), передбачені цим Порядком та Положенням про Департамент містобудування та архітектури.

Згідно п.п.6.7-6.10 Положення про Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке затверджено Розпорядженням №85 від 30.01.2017р. Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Управління відповідно до визначених повноважень виконує такі завдання: приймає рішення про встановлення пріоритету заявника на місце розташування рекламного засобу, продовження строку, на який встановлено зазначений пріоритет, або про відмову в установленні такого пріоритету; приймає рішення про внесення змін у дозвіл та переоформлення дозволу або про відмову у внесенні змін та переоформлення дозволу у встановлених нормативно-правовими актами випадках; готує та подає в установленому порядку проекти розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про надання дозволу чи про відмову в його наданні, про анулювання (скасування), продовження чи відмову у продовженні строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами; видає дозволи на підставі розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

У п.10.5 вказаного Положення вказано, що Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відповідно до визначених повноважень виконує такі завдання.

Таким чином, з наведеного полягає, що фактично предметом оскарження у поданому Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа-Медіа» позові є саме результати здійснення (реалізації) відповідачами своїх власних повноважень у сфері дозвільної діяльності, а саме в частині надання дозволів на розміщення реклами та встановлення пріоритету на місце розташування рекламного засобу, що мають публічно-правовий характер, проте, ніяким чином не виникають з господарської діяльності у розумінні ст.20 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Медіа» до відповідачів 1. Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), 2. Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування: Наказу №175 від 06.11.2017р. Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Наказу №303 від 29.12.2017р. Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Наказу №217 від 28.11.2017р. Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо відмови у наданні Товариству з обмеженою відповідальністю «Альфа-Медіа» пріоритету на місце розміщення рекламного засобу за адресою: м.Київ, вул.Бориса Гмирі, ?; Розпорядження №833 від 18.05.2018р. Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про надання дозволів для розміщення зовнішньої реклами», не підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Одночасно, суд звертає увагу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Медіа» на те, що п.1 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Крім того, суд також зазначає, що разом з позовом до суду надійшла заява про забезпечення позову. З огляду на висновки суду стосовно того, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Медіа» не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, вирішення питання про забезпечення означеного позову судом також не здійснюється, а відповідна заява повертається заявнику разом з позовними матеріалами.

За таких обставин, керуючись ст. ст.20, 174, 175, 176, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Альфа-Медіа» у відкритті провадження у справі за позовом до 1. Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), 2. Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування: Наказу №175 від 06.11.2017р. Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Наказу №303 від 29.12.2017р. Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Наказу №217 від 28.11.2017р. Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо відмови у наданні Товариству з обмеженою відповідальністю «Альфа-Медіа» пріоритету на місце розміщення рекламного засобу за адресою: м.Київ, вул.Бориса Гмирі, ?; Розпорядження №833 від 18.05.2018р. Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про надання дозволів для розміщення зовнішньої реклами» та повернути позовні матеріали заявнику.

2. Роз’яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Альфа-Медіа», що згідно приписів ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України справи спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності належать до юрисдикції адміністративних судів.

3. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI “Перехідні положення” Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя                                                              Спичак О.М.