ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2018 р. м. Київ

Справа № 911/442/18

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.

при секретарі судового засідання Щербаковій В.О., розглянувши справу за позовом Публічного акціонерного товариства Сумихімпром до Товариства з обмеженою відповідальністю Валтекс про стягнення 49 763,74грн, за участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (довіреність №85-1423 від 26.04.2018);

від відповідача ОСОБА_2 (довіреність №8Д від 24.05.2018)

встановив:

Публічне акціонерне товариство Сумихімпром звернулась до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Валтекс про стягнення 49 763,74грн у т.ч.: 22 688,40грн 20% штрафу за поставку товару неналежної якості; 19134,40грн пені, нарахованої за не поставку товару у встановлений строк; 7940,94грн 7% штрафу за не поставку товару у строк більше 30 днів.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобовязань за договором постачання від 22.06.2017 №27/22-06/17 ОБ в частині поставки товару належної якості та у встановлений договором строк (а.с.3-8).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.04.2018 судом: відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання; встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій (а.с.1-2).

20.04.2018 позивачем подано клопотання про розгляд справи у судовому засідання з повідомленням (викликом) сторін (а.с.85-86).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.04.2018 судом задоволено клопотання позивача про розгляд справи у судовому засідання з повідомленням (викликом) сторін та призначено проведення судового засідання з розгляду по суті на 04.05.2018 (а.с.91-92).

02.05.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (зданий для відправлення відділенню звязку №7 м. Біла Церква 26.04.2018), у якому відповідач частково визнає позовні вимоги та просить суд зменшити розмір заявлених штрафних санкції до 23 595,94грн, з яких 907,54грн - пеня за прострочення поставки та 22 688,40грн - штраф за поставку неякісного товару).

У поданому відзиві відповідач визнає факт прострочення поставки товару та факт поставки неякісного товару, однак, вказує, що недоліки усунуті, а вимоги, які позивач предявив до повноти взуття є додатковими і не передбачені договором. При цьому, відповідач зазначив, що позивач відмовив у прийнятті продукції з посиланням на те, що вона не відповідає вимогам по повноті, які не були заявлені під час укладення договору (а.с.94-97).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.05.2018 у задоволенні клопотання ТОВ Валтекс про розгляд справи №911/442/18 за правилами загального позовного провадження відмовлено (а.с.105-106).

04.05.2018 підготовче засідання відкладено на 25.05.2018 за клопотанням відповідача, який зазначив про неможливість направлення представника через хворобу (а.с.107,109-110).

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача відзив на позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази, судом встановлені наступні обставини.

22.06.2017 між ПАТ Сумихімпром (покупець) та ТОВ Валтекс (продавець) укладено договір №27/22-06-17 ОБ постачання (далі договір, а.с.25-31).

За умовами договору, постачальник зобовязався поставити покупцю товар, зазначений у п. 1.3 договору, а покупець - прийняти та оплатити такий товар.

Пунктом 1.3 договору сторонами погоджено поставку черевиків з натуральної шкіри підвищеної комфортності з виливним методом кріплення підошви у кількості 2500 пар, за ціною 310,80грн з ПДВ за пару, на загальну суму 777 000,00грн.

Відповідно до п. 2.1 договору, постачальник повинен передати (поставити) покупцю товар, якість якого відповідає нормативній документації для кожного виду товару та підтверджується паспортами якості або сертифікатами якості виробника.

Зокрема, товар має відповідати за технічними показниками: ДСТУ 3262-200 (ГОСТ 12.4.137-2001); черевики робітничі шкіряні з мякими вставками у берцах, з жорстким підноском, на шнурках, литтєвого методу кріплення підошви; підошва двохшарова (поліуретан + гума), стійка до кислот КЩС, термостійка; союзка, задинка юфть, вставка-шкіра, формована вкладена устілка; різноманітність розмірів черевиків повинна бути в інтервалі 36-47 (п.2.1 договору).

Як вказано у відповідному пункті договору, потрібні розміри черевиків будуть зазначатися додатково у письмовій заявці покупця.

У відповідності до п. 4.1 договору, покупець здійснює оплату у розмірі 100% вартості товару (партії товару), що постачається згідно договору, на розрахунковий рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з моменту отримання товару (партії товару) покупцем.

Згідно п. 5.1 договору, місце поставки склад покупця (м. Суми, вул. Харківська, п/в 12), при поставці товару автомобільним транспортом на умовах СРТ, на підставі письмової заявки покупця.

Строк та умови поставки визначені п.5.2 договору, відповідно до якого поставка товару (партії товару) здійснюється протягом 20-ти календарних днів з моменту отримання письмової заявки від покупця.

Відповідно до пп. 5.4, 5.5 договору: приймання товару за кількістю проводиться покупцем у відповідності з Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженою постановою Держарбітражу при ОСОБА_3 СРСР від 15.06.1965 №П-6 (зі змінами і доповненнями); приймання товару за якістю проводиться покупцем у відповідності з Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженою постановою Держарбітражу при ОСОБА_3 СРСР від 25.04.1966 №П-7 (зі змінами і доповненнями) (далі Інструкція П-7).

Строк дії договору з моменту підписання сторонами договору по 31.12.2017, а в частині платіжних зобовязань до повного їх виконання (п. 10.1 договору).

Відповідно до п. 11.1 договору, зміни та доповнення до договору допускаються за взаємною згодою сторін, згідно з вимогами Закону України «Про публічні закупівлі».

Як встановлено під час розгляду справи, на підставі заявки покупця від 26.06.2017, останнім замовлено у постачальника черевики у кількості 400 пар (а.с.32). Доказів направлення такої заявки 26.06.2007 позивачем не надано, однак, в судовому засіданні представник відповідача підтвердив факт отримання відповідної заявки у такий день.

В силу ч.1 ст.75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до видаткової накладної №1567 від 20.07.2017 (а.с.39), відповідачем згідно експрес-накладної №5153 від 21.07.2017 (а.с.38) направлено позивачу на виконання умов вказаного договору 400 пар черевиків.

26.07.2017 працівниками позивача при прийнятті товару згідно накладної №1567 від 20.07.2017 складено акт про виявлені недоліки поставленого товару (а.с.33) та листом від 26.07.2017 №27/2077 викликано уповноважених представників сторін для спільної прийомки товару за якістю (а.с.34).

Відповідно до акту приймання продукції (товарів) за якістю від 01.08.2017 (а.с.35), складеного за участю представників позивача та відповідача, зафіксовано, що з 400 пар 365 пар черевиків вартістю 113 442,00грн поставлено з браком. Зокрема, відповідно до докладного опису виявлених недоліків сторонами зазначено, що: взуття не відповідає вимогам покупця по повноті: на черевику вказано розмір, який не відповідає розміру черевика (наприклад вказано №43, а по факту №42); в партії черевиків частково в середині черевика виступають металеві елементи кріплення, які давлять на стопу працівника; в партії черевиків частково в середині черевика виступають напливи полімерних речовин.

За висновком комісії, відповідні черевики підлягають поверненню (заміні).

Листом №387/к від 03.08.2017 відповідач повідомив, що забере взуття у кількості 365 пар для усунення полімерних матеріалів та металевих елементів, а також проведе додаткову апробацію по збільшенню черевиків по повноті, про що повідомить пізніше (а.с.40).

Згідно листа від 03.08.2017 №123/08 відповідач повідомив позивача про те, що з 09.08.2017 він повідомить позивача про можливість збільшення черевиків за повнотою (а.с.41)

07.08.2017 позивач звернувся до відповідача з вимогою про заміну товару неналежної якості у кількості 365 пар та сплату 22 688,40грн штрафу за поставку товару неналежної якості та 907,54грн пені за порушення строків поставки товару( а.с.42-44), що підтверджується описом вкладення та квитанцією про прийняття поштового відправлення (а.с.45,46).

Відповідно до накладеної на повернення №51 від 08.08.2017 позивачем повернуто відповідачу 365 пар взуття вартістю 113 442,00грн (а.с.48).

09.08.2017 листом №1031 відповідач повідомив позивача, що робота зі збільшення повноти взуття не дала позитивних результатів, а також зазначив, що 365 пар взуття, яке було забрано на доопрацювання, 14.08.2017 буде готово до відвантаження.

26.12.2017 позивач звернувся до відповідача з претензією про сплату неустойки у загальному розмірі 50 078,73грн (а.с.49-51).

У відповідь на претензію відповідач 17.01.2017 листом за вих.№49/01 (а.с.52) (зареєстровано позивачем 18.01.2018) відповідач визнав вимоги позивача про нарахування пені у розмірі 907,54грн за прострочення поставки товару (8 днів) та 22 688,40грн штрафу за поставку неякісного товару. З відповідним листом відповідачем направлений позивачу проект додаткової угоди про припинення дії договору поставки.

25.01.2018 позивач листом за вих№15-296 (а.с.53) відмовився від пропозиції про укладення додаткової угоди про припинення дії договору та сплату штрафних санкцій.

Отже, сторонами не досягнуто згоди щодо укладення відповідної додаткової угоди.

Предметом спору у даній справі є застосування до відповідача відповідальності, встановленої договором за порушення зобовязання в частині поставки товару у встановлений договором строк та відповідності такого товару узгодженій у договорі якості.

Заявлені вимоги є частково обґрунтованими з наступних підстав.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правило, визначене відповідною нормою, також викладене у ст. 712 ЦК України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 2 вказаної норми, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Як встановлено умовами договору, сторони домовились, що поставка товару за якістю здійснюється відповідно до Інструкції П-7.

У відповідності до п. 14 Інструкції П-7 визначено, що приймання продукції за якістю і комплектністю здійснюється в точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, основними і особливими умовами поставки, іншими обов'язковими для сторін правилами, а також за супровідними документами, що посвідчують якість та комплектність продукції (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість, рахунок-фактура, специфікація тощо).

У акті, складеному сторонами, зазначені певні дефекти товару, з якими відповідач погодився та повідомив позивача про їх усунення та готовність до відвантаження товару після усунення таких дефектів 14.08.2017.

Так, у договорі сторонами погоджено про поставку продукції, що має відповідати ДСТУ 3962-200 (ГОСТ 12.4.137-2001), проте у акті, складеному сторонами, не вказано про невідповідність 365 пар взуття вимогам саме цього стандарту за повнотою, натомість зазначено, що такий товар не відповідає покупцю по повноті. Зокрема, у такому акті не вказано, якої повноти був товар, який надійшов і якому стандарту він не відповідає (які є відхилення)

Між тим, відповідно до п.29 Інструкції П-7, за результатами приймання продукції за якістю та комплектністю складається акт, у якому зазначається, зокрема: номери стандартів, технічні умови, креслення, зразки (еталони), за якими здійснювалась перевірка якості продукцію; висновок про характер виявлених дефектів у продукції та причина їх виникнення.

Натомість у акті зазначено про те, що товар не відповідає покупцю по повноті і з цим погодились представники сторін, підписавши такий акт. Однак, додаткових вимог щодо повноти товару договір не містить, а всі зміни до такого договору мали вноситись у тій формі, у якій його укладено, тобто письмовій.

Так, відповідно до ч.7 ст.179 ГК України, договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

В силу ч.1 ст.654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Таким чином, з урахуванням відсутності угоди сторін щодо змін умов договору у встановленій формі в частині вимог до повноти товару та відсутності у акті опису дефекту та зазначення, що такий товар не відповідає вимогам певного стандарту ДСТУ, який визначає інші параметри, а також вказівка, що товар за повнотою не відповідає вимогам саме покупця, є недоведеним факт поставки відповідачем товару, який за повнотою не відповідав узгодженому сторонами параметру повноти.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Як визначено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, згідно з п.2 ч.1 цієї норми, сплата неустойки.

Штраф та пеня є видами неустойки згідно з ст.549 ЦК України. При цьому, відповідно до вказаної норми, неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

У відповідності до п. 7.5 договору, у разі порушення строків постачання товару (партії товару) по договору постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% вартості не поставленого у строк товару (партії) за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості не поставленого в строк товару (партії) згідно ст. 231 ГК України

Згідно п. 7.6 договору за передання покупцеві товару неналежної якості постачальник зобовязується за вимогою покупця сплатити останньому штраф у розмірі 20% від вартості поставленого товару неналежної якості.

Так, враховуючи умови договору товар мав бути поставлений позивачу 17.07.2017, оскільки строк поставки 20 календарних днів з моменту отримання письмової заявки від покупця. Отже, поставивши позивачу товар, що не оспорюється відповідачем, лише 24.07.2017, відповідач допустив порушення умов договору.

Позивач розраховує розмір пені за прострочення строку поставки з 17.07.2017 по 23.07.2017 на суму 124 320,00грн (400 пар взуття) та з 24.07.2017 по 31.12.2017 на суму 113 442,00грн (365 пар взуття).

Проте, суд не погоджується з таким періодом нарахуваннями, оскільки відповідач листом від 09.08.2017 повідомив позивача про усунення інших недоліків товару у кількості 365 пар (визначених в спільному акті сторін, крім повноти взуття) та про те, що 14.08.2017 такий товар в кількості 365 пар буде готовий до відвантаження.

У відповідності до ч. 2 ст. 689 ЦК України, покупець зобов'язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Проте, позивачем не вчинено дій щодо повідомлення про готовність прийняти такий товар, а його вимоги щодо поставки товару взуття іншої повноти є безпідставними, зважаючи на вищевказані обставини, які свідчать про відсутність домовленості сторін у належній формі щодо поставки взуття за іншими параметрами по повноті, а також не доведення факту невідповідності поставленого товару узгодженій за взаємною згодою умові повноти.

З урахуванням зазначеного, пеня за прострочення поставки товару з 15.08.2017, а також штрафу за прострочення поставки більше 30 днів (станом на 15.08.2017 товар ще не був прострочений більше 30 днів) нараховані необґрунтовано і вимоги у відповідній частині задоволенню не підлягають.

Так, за розрахунком суду, розмір пені складає 3365,96грн, а саме: за період з 17.07.2017 по 23.07.2017 на суму 124 320,00грн - 870,24грн та за період з 24.07.2017 по 14.08.2017 на суму 113 442,00грн - 2495,72грн.

У задоволенні вимог про стягнення 15768,44грн пені суд відмовляє.

Вимога в частині стягнення 22 688,40грн - 20% штрафу за поставку товару неналежної якості обгрутнована, з урахуванням встановлення факту поставки товару 24.07.2018 з недоліками, що визнано відповідачем, та є такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

При розподілі судових витрат, як визначено ч.1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, судові витрати по оплаті позову судовим збором підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у розмірі 922,51грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Валтекс (ідентифікаційний код 32393877; 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 2) на користь Публічного акціонерного товариства Сумихімпром (ідентифікаційний код 05766356; 40003, Сумська область, м. Суми, вул. Харківська, п/в 12) 22688,40грн штрафу за поставку товару неналежної якості, 3365,96грн пені, нарахованої за порушення строку поставки, а також 922,51грн в рахунок часткового відшкодування витрат по оплаті позову судовим збором.

3. В частині стягнення 15 768,44грн пені, нарахованої за порушення строку поставки, та 7940,94грн - 7% штрафу за прострочення поставки понад 30 днів відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів у порядку, визначеному ст.257 ГПК України, з урахування підпункту 17.5 пункту 17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено 30.05.2018.

Суддя А.Р. Ейвазова