ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"10" травня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2761/17
Господарський суд Одеської області у складі судді Власовій С.Г.,

при секретарі судового засідання Топольницькій Б.П.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/2761/17:

За позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, )

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (67570, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2)

про стягнення 20 608,46грн.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк „Приватбанк" звернулося до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк" 4 302,79грн. заборгованості за кредитом; 7 486,85грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 8 818,32грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

В судових засіданнях приймали участь представники:

від позивача: Туфекчі І.Ф. згідно довіреності №6688-К-О від 19.05.2017р.;

від відповідача: ФОП ОСОБА_1 згідно паспорту серії НОМЕР_3 від 09.07.2016р. та свідоцтва про державну реєстрацію ФОП серія НОМЕР_4.

В судовому засіданні 10.05.2018р. приймали участь представники:

від позивача: Туфекчі І.Ф. згідно довіреності №6688-К-О від 19.05.2017р.;

від відповідача: ФОП ОСОБА_1 згідно паспорту серії НОМЕР_3 від 09.07.2016р. та свідоцтва про державну реєстрацію ФОП серія НОМЕР_4.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2017р. справу №916/2761/17 розподілено до розгляду суддею Власовою С.Г.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.11.2017р. порушено провадження у справі №916/2761/17, справу призначено до розгляду в засіданні суду.

Судове засідання, призначене на 28.11.2017р. не відбулося у зв'язку із перебуванням судді Власової С.Г. на лікарняному з 27.11.2017р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.12.2017р. розгляд справи №916/2761/17 призначено на 11.12.2017р. об 10год.00хв.

В судовому засіданні 11.12.2017р. оголошено перерву до 04.01.2018р. на 10год.30хв.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.01.2018р. постановлено ухвалу про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження; підготовче засідання призначено на „18" січня 2018р. об 11год.00хв.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.01.2018р. у зв'язку із нез'явленням представників сторін в судове засідання, з огляду на що неможливо вирішити питання, визначені ч. 2 ст. 182 ГПК України у даному підготовчому засіданні, судом відкладено підготовче засідання на „09" лютого 2018р. об 12год.30хв.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.02.2018р. строк підготовчого провадження у справі №916/2761/17 продовжено до 03.04.2018р., а також враховуючи необхідність надання позивачу можливості підготувати відповідь на відзив відповідача та на заяву про застосування строків позовної давності, суд вважає за необхідне відкласти підготовче засідання в межах строку підготовчого провадження на "06" березня 2018р. об 11:30.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.03.2018р., враховуючи заявлене клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання, з огляду на що неможливе вирішення питання, визначені ч. 2 ст. 182 ГПК України у даному підготовчому засіданні, підготовче засідання відкладене господарським судом на "03" квітня 2018р. об 12 год.00хв.

Ухвалою суду від 03.04.2018р. закрито підготовче провадження у справі №916/2761/17 за позовом Приватного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором банківського обслуговування №б/н від 03.08.2012р. розмірі 20 608,46грн.; розгляд справи по суті призначено на "26" квітня 2018р. об 12год. 00хв.

Судове засідання, призначене на 26.04.2018р. не відбулося у зв'язку із перебуванням судді Власової С.Г. з 17.04.2018р. на лікарняному, про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку, яку долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.05.2018р., зважаючи на вихід 02.05.2018р. судді Власової С.Г. на роботу призначено судове засідання по справі №916/2761/17 на "10" травня 2018р. об 10год. 30хв.

Позивач на заявлених позовних вимогах наполягає, в їх обґрунтування зазначає, що 03.08.2012р. Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно якої відповідач приєднався до „Умов та правил надання банківських послуг", тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування №б/н від 03.08.2012р. та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору. Так, відповідно до вказаного договору відповідачу було відкрито в ПАТ КБ „Приватбанк" поточний рахунок НОМЕР_5. Крім того, після підписання договору ФОП ОСОБА_1 надано право користуватися послугами банку, однією із яких є „Гарантовані платежі", отримання яких відповідачем підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по рахунках відкритих для обслуговування, а відтак відповідач користувався вказаною послугою. Згідно п.3.2.2.2. „Умов та правил надання банківських послуг" в частині, де визначено що, термін повернення кредиту вказаний у заявці та під датою виконання заявки сторони погодили дату зарахування кредитних коштів на поточний рахунок одержувача, зазначеного в заявці клієнта. Однак, в порушення зазначеного пункту, прострочена заборгованість на рахунку відповідача з'явилась 12.03.2014р. і не була погашена в момент, коли відповідач не здійснив внесення чергового платежу на рахунок погашення заборгованості, тобто відповідач порушив умови договору.

11.12.2017р. за вх.№26395/17 до суду подані пояснення представника позивача, в яких останній додатково зазначає, що згідно заяви відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування №Б/Н від 03.08.2012р. та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Між тим, представник ПАТ КБ „Приватбанк", посилаючись на ч. 2 ст. 193 ГК України, ч. 1 ст. 549, ст. 1050 ЦК України та п.п. 3.2.2.10.4. та 3.2.2.10.7., вказує, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п. 3.2.2.10.1. - 3.2.2.10.3. договору здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом; строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим Договором встановлюються сторонами тривалістю 15 років.

04.01.2018р. за вх.№205/18 представником позивача подано до канцелярії Господарського суду Одеської області пояснення, де ПАТ КБ „Приватбанк" вказує, що відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк», що діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009р., керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг (далі - та Правила), а відтак Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку. Після підписання Договору клієнту надається право користуватися послугами Банку, з яких є послуга "Гарантований платіж", яка може бути надана як за рахунок власних коштів клієнта, так і за рахунок коштів Банку, тобто в кредит. Розділом 3.2.2 зазначених Умов регламентований порядок надання кредиту за послугою "Гарантований платіж". Клієнт передає дистанційне розпорядження, яке прийняте Банком до виконання шляхом: доступа до Системи (клієнт ввів правильні логин та пароль (динамічний ОТР-пароль); клієнт пройшов верифікацію; клієнт ввів всі параметри, які запитує Система; клієнт підтвердив дистанційне розпорядження правильним введенням динамічного пароля/накладенням електронно-цифрового підпису/цифрового підпису. Всі операції здійснюються за допомогою дистанційних розпоряджень. Дистанційне розпорядження - розпорядження Банку здійснити певну операцію, яке передається уповноваженим/довіреним особам Клієнта через систему Інтернет, без відвідування Банка. Передача дистанційного розпорядження та реєстрація його Банком здійснюється по умовленому каналу доступа в автоматичному режимі. На підтвердження отримання послуги «Гарантовані платежі» клієнтом, надаємо виписку рахунку, яка підтверджує факт отримання коштів за вказаною послугою та часткове повернення коштів.

Також, представник позивача стверджує, що відповідач, починаючи з 2014р. регулярно користується послугою Гарантійні платежі, що є підтвердженням того, що клієнт знав та розумів всі умови отримання даної послуги. Крім того, для отримання зазначеної послуги без відвідування банку необхідно ввести пароль, який приходить на мобільний номер клієнта та містить ознаку «Фінансовий номер», а тому є всі підстави вважати, що заявки на отримання послуги «Гарантовані платежі» підписувалися відповідачем.

Відповідач проти позову заперечує з підстав сплину позовної давності, подав відзив на позов від 09.02.2018р., в обґрунтування заперечень вказує, що 03.08.2012 р. відповідачем підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно якої відповідач приєднався до „Умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування. Також, 03.08.2012. відповідачу було відкрито в ПАТ КБ «Приватбанк» поточний рахунок НОМЕР_5 та надано право користуватися послугами банку, при цьому відповідач вважає, що договір на відкриття банківського рахунку сам по собі не є договором кредитування.

Між тим, відповідач вказує, що використовуючи систему Internet Banking Приват-24 - офіційний канал зв'язку між Банком та клієнтом, ним було подало заявки №149 від 30.01.2014р. та №153 від 11.03.2014р. на користування послугою «Гарантований платіж», на підставі яких йому було надано кредит в розмірі 4 920 грн 80 коп., однак, у момент подачі заявок про надання послуги «Гарантований платіж» 30.01.2014р. та 11.03.2014р. відповідач стверджує, що він не був в повному обсязі ознайомлений з умовами надання послуги, під час підписання заявки на відкриття поточного рахунку, а саме 03.08.2012р. у відділенні банку він не міг бути ознайомлений з умовами надання послуги, оскільки, на той момент її не існувало.

Посилаючись на ст.ст. 256, 257, 258, 259, 207, 261, 267 Цивільного кодексу України, відповідач вказує, що зважаючи на те, що заборгованість на рахунку відповідача з'явилася 12.03.2014р. коли відповідач не здійснив внесення чергового платежу на рахунок погашення заборгованості, тобто відповідач порушив умови договору, а відтак перебіг позовної давності починається 12.03.2014р., а закінчується 13.03.2017р. Крім того, відповідач звертає увагу суду на те, що умови, в яких установлено збільшену позовну давність, не містять підпису позичальника, а відтак ці Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору та відповідною письмовою угодою сторін про збільшення позовної давності.

03.04.2018р. за вх.№7379/18 представником позивача надана відповідь на відзив, в обґрунтування якої, посилаючись на ст.ст. 256, 257, ч. 1 ст. 259, ст. 261 ЦК України та п. 3.2.2.10.7. Умов, строк позовної давності за кредитним договором був збільшений до 15 років, а з дня прострочення чергового платежу не пройшло 15 років, у зв'язку з чим, обставини, на які Відповідач посилається в своєму відзиві, не відповідають дійсності, а строк позовної давності Позивачем дотримано при зверненні до суду.

Клопотання сторін за вх.№26397/17 від 11.12.2017р. про не здійснення фіксації судового процесу, клопотання представника позивача за вх. №26392/17 від 11.12.2017р. про залучення до матеріалів справи додаткових документів, були судом задоволені.

Клопотання представника позивача від 04.01.2018р. за вх.№205/18 про залучення до матеріалів справи додаткових документів було судом задоволено.

Клопотання представника позивача від 09.02.2018р. за вх.№2928/18 про залучення до матеріалів справи акту звірки та копії заяви про відкриття поточного рахунку було судом задоволено.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне:

03.08.2012р. Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно якої, відповідач приєднався до „Умов та правил надання банківських послуг", тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www://privatbank.ua, які разом із цією заявою складають договір банківського обслуговування №Б/Н від 03.08.2012р. та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Згідно умов договору, 03.08.2012р. відповідачу було відкрито в ПАТ КБ „Приватбанк" поточний рахунок НОМЕР_5 та надано право користуватися послугами банку, однією з яких є послуга „Гарантований платіж", яка може бути надана як за рахунок власних коштів клієнта, так і за рахунок коштів банку, тобто в кредит.

Згідно п.п.3.2.2.1. „Умов та правил надання банківських послуг" банк при наявності вільних коштів зобов'язується надати клієнту кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії, з лімітом і на цілі, зазначені в заявці на договірне списання (далі - „гарантований платіж" або „заявка"), в обмін на зобов'язання клієнта по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовленні цим договором строки. Відновлювана кредитна лінія (далі - „кредит") надається банком для виконання клієнтом платежів за заявка на договірне списання з датою виконання в майбутньому (гарантованим платежем), термін повернення яких не перевищує терміну повернення кредиту, і які можуть бути змінені або скасовані позичальником за згодою одержувача (шляхом підтвердження через дистанційний канал банківського обслуговування Інтернет - клієнт - банк „Приват24"), шляхом перерахування банком кредитних коштів на рахунок 3648, з наступним перерахуванням у дату виконання на поточний рахунок одержувачів, зазначених в заявці.

Після видачі кредиту, дата виконання гарантійного платежу може бути змінена: - клієнтом (шляхом подачі заявки через дистанційний канал банківського обслуговування Інтернет - клієнт - банк „Приват24") при отриманні згоди на її зміну від одержувача (шляхом підтвердження через дистанційний канал банківського обслуговування Інтернет - клієнт - банк „Приват24"). Клієнт дає згоду на зміну терміну повернення такого кредиту, наданого банком згідно даного договору, на дату зазначену в заявці про внесення змін в гарантований платіж;

Гарантований платіж може бути відкликаний (скасований): - клієнтом при одержані згоди на його відкликання (скасування) від одержувача гарантованого платежу (шляхом підтвердження через дистанційний канал банківського обслуговування Інтернет - клієнт - банк „Приват24"); - одержувачем гарантованого платежу (шляхом подачі заявки через дистанційний канал банківського обслуговування Інтернет - клієнт - банк „Приват24"). Клієнт дає згоду на скасування гарантованого платежу без додаткового його повідомлення й узгодження з ним (мовчазна згода). При цьому кошти по скасуваному гарантованому платежу направляються на погашення заборгованості за кредитом.

Будь які суперечки між платником (позичальником) і одержувачем коштів, у тому числі ті, які виникли після видачі кредиту, вирішуються платником (позичальником) з одержувачем самостійно без пред'явлення платником (позичальником) у банк вимоги про відкликання заявки на платіж.

Відповідно до п.п.3.2.2.2. „Умов та правил надання банківських послуг" термін повернення кредиту вказаний у заявці. Під датою виконання заявки сторони погодили дату зарахування кредитних коштів на поточний рахунок одержувача, зазначеного в заявці клієнта. У випадку, якщо термін виконання гарантованого платежу був скорочений одержувачем без узгодження із клієнтом (відповідно до п.3.1.1.74), то термін повернення кредиту вважається не зміненим. Клієнт погашає заборгованість по кредиту у розмірі, зазначеному в заявці клієнта, в дату повернення кредиту, але не пізніше 30 днів після настання терміну повернення кредиту. За користування кредитом у період з дати ініціювання клієнтом заявки до дати виконання заявки клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструмента в розмірі 4% річних (але не менше 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеного в заявці клієнта. Винагорода за надання фінансового інструмента сплачується клієнтом у дату надання в банк заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості (за заявками, ініційованими до 01.02.2016р.), та починаючи з 01.02.2016 р. Клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 64% річних від суми заборгованості (за заявками, ініційованими з 01.02.2016p.). У випадку зміни вартості кредитних ресурсів на ринку грошових ресурсів, зміни облікової ставки НБУ, зміни курсу гривні до іноземної валюти 1 групи класифікатора іноземних валют на 5 і більше відсотків, сторони на дату укладання даного договору погодили збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом. При цьому, таке збільшення розміру відсотків за користування кредитом не повинне перевищувати подвійного розміру процентної ставки, зазначеної в цьому пункті. Інформацію про розмір погодженої зміненої процентної ставки за користування кредитом, банк розміщає для клієнта одним з наступних способів: у письмовій формі, через установлені засоби електронного зв'язку Банку й Клієнта - системи Інтернет - клієнт - банк „Приват24", повідомленні на email, sms - повідомлення на останні відомі банку номера телефонів/адреси email, надані банку при ідентифікації й актуалізації відомостей про клієнта, або іншими засобами. Погоджений сторонами змінений розмір відсотків за користування кредитом набуває чинності з моменту його розміщення способом, визначеним цим пунктом, якщо інша дата не встановлена в інформації про зміну розміру відсотків. У випадку не погашення заборгованості клієнтом по кредиту в термін до 30 днів включно, на 31-й день - заборгованість за кредитом стає простроченою. При цьому за користування кредитом клієнт сплачує відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості (за заявками, ініційованими до 01.02.2016p.), і відсотки в розмірі 64% річних від суму заборгованості (за заявками, ініційованими до 01.02.2016p.). Позичальник зобов'язується негайно передати банку в заставу майнові права на одержання коштів по господарському (-им) договору (-ам) і/або майнові права на одержання товару по господарському (-им) договору (-ам), і/або товар в обороті через укладання з банком відповідних договорів застави. Позичальник зобов'язується не ухилятися від виконання даного обов'язку і/або не перешкоджати в його виконанні та передачі даного майна і майнових прав у заставу банку. Зазначений у даному пункті строк може бути змінений згідно умов даного договору.

У випадку, якщо в дату виконання заявки або після неї, у клієнта на поточному рахунку недостатньо власних коштів - клієнт доручає банку в односторонньому порядку здійснювати списання коштів на погашення заборгованості як за рахунок власних коштів клієнта, що надходять на всі поточні рахунки, відкриті в банку, так і за рахунок невикористаних коштів по „кредитному ліміту на розрахунковому рахунку", подальші взаємовідносини по якому регулюються розділом 3.2.1 даних „Умов і Правил". Згідно зі ст. ст. 212, 651 Цивільного кодексу України (далі - "ЦКУ") у випадку порушення клієнтом кожного із зобов'язань, передбачених даним договором, банк на власний розсуд, починаючи з 91-го дня порушення кожного із зобов'язань, має право змінити умови даних умов, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє клієнту повідомлення (через установлені засоби електронного зв'язку банку й клієнта - системи Інтернет - клієнт - банк „Приват24", повідомлення на email) із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку не погашення клієнтом заборгованості згідно з цими умовами у термін, зазначений в повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня після дати, зазначеної в повідомленні вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості в період до 90 днів (включно) з моменту виникнення кожного із зобов'язань, кінцевим терміном повернення кредиту є дата, зазначена в заявці. Інші істотні умови кредитування наведені в заявці,

У випадку порушення клієнтом, на якого поширюються дії п.3.2.2.13 (Програма „Кредитні канікули"), будь-якого з грошових зобов'язань та при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення коштів, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг (у т.ч. діючим п. 3.2.2.2), клієнт сплачує банку пеню у розмірі 56% річних від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється починаючи з дня, що йде за днем порушення зобов'язань. При цьому відсотки за користування кредитом і комісія не нараховуються та не сплачуються.

Згідно п.п.3.2.2.5.2 „Умов та правил надання банківських послуг", банк зобов'язується надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів на підставі виставлених клієнтом заявок, на цілі, відмінні від сплати страхових та/або інших платежів, у межах суми, обумовленої заяві, а також за умови виконання клієнтом зобов'язань, передбачених п.п.3.2.2.6.1., 3.2.2.6.12. цього договору.

Відповідно до п.п.3.2.2.6, 3.2.2.6, 3.2.2.6.1, 3.2.2.6.2, 3.2.2.6.3 „Умов та правил надання банківських послуг", клієнт зобов'язується використовувати кредит на цілі і в порядку, передбаченому п.3.2.2.1. цього договору; оплатити відсотки та винагороди за користування кредитом відповідно до п.п.3.2.2.9, 3.2.2.10 цього договору; повернути кредит у строки, встановлені у заяві, п.п.3.2.2.2, 3.2.2.6.16, 3.2.2.6.17, 3.2.2.7..2 цього договору.

Також п.п.3.2.2.6.12, 3.2.2.6.13 „Умов та правил надання банківських послуг", передбачено що, при виникненні простроченої заборгованості по кредиту позичальник зобов'язується негайно передати банку в заставу майнові права на одержання коштів по господарському(-им) договору(-ам) та/або майнові права на одержання товару по господарському(-им) договору(-ам), та/або товар в обороті шляхом укладення з банком відповідних договорів застави. Позичальник зобов'язується не ухилятися від виконання даного обов'язку та/або не перешкоджати його виконанню та передачі даною майна і майнових прав у заставу банку. У період дії цього договору клієнт зобов'язується щомісяця, спрямовувати не менше 100% від загального обсягу надходжень від господарської діяльності на поточний рахунок у Банку; сплата вище перелічених послуг здійснюється клієнтом згідно з тарифами, діючими в банку на момент сплати.

У випадку порушення клієнтом строків виконання будь-якого з грошових зобов'язань, встановлених цим договором (при відсутності коштів у необхідних сумах на рахунках клієнта для здійснення повноважень банку згідно п.3.2.2.6.6 цього договору), а також для сплати передбачених цим пунктом комісійних винагород клієнт доручає банку здійснювати списання коштів із всіх поточних і депозитних рахунків клієнта в Банку в порядку, передбаченому законодавством та цими умовами. Для списання коштів з поточного рахунку клієнта банк оформляє меморіальний ордер, у реквізиті "Призначення платежу" якого зазначається номер, дата і посилання на пункт 3.2.2.7.5 цього Договору. Для списання коштів з депозитного рахунку клієнта банк має право в односторонньому порядку достроково розірвати договір про депозитний вклад шляхом письмового повідомлення клієнта із зазначенням дати розірвання депозитного договору. Вклад і нараховані відсотки в залежності від валюти вкладу в зазначену в повідомленні дату банк перераховує на поточні рахунки клієнта, з яких списання здійснюється в порядку, передбаченому цими умовами. У разі недостатності або відсутності у клієнта коштів у національній валюті України для погашення заборгованості за кредитом у національній валюті України та/або відсотків за його користування, та/або винагород та/або неустойки, а також для сплати передбаченої цим пунктом комісійної винагороди клієнт доручає банку списувати кошти в іноземній валюті, всіх поточних рахунків клієнта, в розмірі, еквівалентному сумі заборгованості за цим договором у національній валюті України на дату погашення заборгованості і суму комісійної винагороди. Для виконання зобов'язань клієнта за договором банк має право здійснювати операції з продажу іноземної валюти на Міжбанківському валютному ринку України (далі - МВРУ) за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим НБУ на день продажу іноземної валюти на МВРУ, з відшкодуванням банку витрат на сплату зборів. При цьому, клієнт доручає банку оформити заявку на продаж коштів в іноземній валюті на МВРУ від імені клієнта. За кожний випадок продажу банком іноземної валюти на МВРУ клієнт сплачує банку комісійну винагороду в розмірі 3,0 (три)% від суми проданої іноземної валюти на МВРУ. Комісійна винагорода виплачується клієнтом в день продажу банком іноземної валюта на МВРУ в національній валюті України за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим НБУ на день продажу іноземної валюти на МВРУ. Сторони взаємно домовилися, що до дати повного погашення заборгованості клієнтом за цим договором розмір комісійної винагороди може переглядатися банком в односторонньому порядку. Про перегляд банком розміру комісійної винагороди як у бік зменшення, так і у бік збільшення, банк направляє клієнту відповідне повідомлення зручним банку способом. Новий розмір комісійної винагороди застосовується через 5 (п'ять) календарних днів наступних за днем відправлення банком повідомлення клієнту (п. 3.2.2.7.5. „Умов та правил надання банківських послуг").

За користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно п.п.3.2.2.2, 3.2.2.6.3, 3.2.2.6.16, 2.3.2.2.6.17, 3.2.2.7.2, 3.2.2.8.1. цього договору клієнт сплачує відсотки і винагороди в розмірі, вказаному в заявці. У разі встановлення банком у порядку, передбаченому п.3.2.2.7.12 цього договору, зменшеною процентної ставки, умови цього пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної процентної ставки. Згідно ст.212 ЦКУ в разі порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п.3.31..2, 3.2.2.6.3, 3.2.2.6..16, 3.2.2.6.17, 3.2.2.8.1. цього договору, клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, вказаному в п. заяві (за винятком випадку реалізації банком права зміни умов цього договору, встановленого п.3.2.2.2 цього договору). Сплата відсотків за користування кредитом, передбачених п.п.3.2.2.9.1, 3.2.2.9.2 цього договору, здійснюється в дату сплати відсотків. Дата сплати відсотків вказана в заявці. Якщо повне погашення кредиту здійснюється в дату, відмінну від зазначеної в цьому пункті, то останньою датою погашення відсотків, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту.(п.п.3.2.2.9.1., 3.2.2.8.1, 3.2.2.9.2, 3.2.2.9.3 умов від 03.08.2012р.).

Згідно п. 3.2.2.10.1. Умов, у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.2.6.2, 3.2.2.9.1- 3.2.2.9.3. цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.2.2., 3.2.2.6.3., 3.2.2.6.16.,3.2.2.7.2. цього договору, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.2.6.5, 3.2.2.9.4.-3.2.2.9.6. цього договору, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права, передбаченого п. 3.2.2.2. цього договору, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в заявці від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до п.п.3.2.2.10.4, 3.2.2.10.7 „Умов та правил надання банківських послуг", нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п.3.2.2.10.1 - 3.2.2.10.3 цього Договору, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане клієнтом. Строк позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 15 років.

03.08.2012р. ФОП ОСОБА_1 підписав заяву про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитка печатки, згідно якої просив відкрити поточний рахунок - НОМЕР_6 та картковий рахунок - 3124. Крім того, у вказаній заяві зазначена інформація як детально ознайомитися з договором та зміну тарифів банку.

Як вбачається із матеріалів справи та не спростовано відповідачем, ФОП ОСОБА_1 були подані заявки на гарантовані платежі №149 від 30.01.2014р. на суму 3636,00грн., №153 від 11.03.2014р. на суму 1284,80грн. з рахунку відправника: НОМЕР_6. Із вказаних заявок вбачається, що суми платежів були здійснені за рахунок кредитних коштів, а операції по заявкам виконуються у відповідності до «Умов та правил надання банківських послуг» - розділ 3.1.1., 3.2.2. чи окремо укладених з клієнтом договорів, що регулюють надання послуг «Гарантовані платежі». У випадку, коли виконання даної заявки здійснюється з використанням наданих Приватбанком кредитних коштів, то дана заявка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Приватбанку складають кредитно-залоговий договір (залог згідно п. 3.2.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг). Крім того, підписавши дані заявки, ФОА ОСОБА_1 приєднується та погоджується з умовами, викладеними в Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах Приватбанку, котрі розміщені на офіційному сайті Банку www.privatbank.ua та діють на 30.01.2014р. та 11.03.2014р. Також, вказані заявки підписані клієнтом в системі інтернет-клієн-банк Приват24 30.01.201р. та 11.03.2014р.

Таким чином, підписавши заявки на гарантовані платежі №149 від 30.01.2014р. на суму 3636,00грн., №153 від 11.03.2014р. на суму 1284,80грн. з рахунку відправника: НОМЕР_6, ФОП ОСОБА_1 приєднався та погодився з умовами, викладеними в Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах Приватбанку, котрі розміщені на офіційному сайті Банку www.privatbank.ua та діють на 30.01.2014р. та 11.03.2014р.

Доводи відповідача про те, що на час подання заявок №149 від 30.01.2014р. та №153 від 11.03.2014р. на користування послугою «Гарантований платіж», на підставі яких йому було надано кредит в розмірі 4 920 грн 80 коп., він не був в повному обсязі ознайомлений з умовами надання послуги, так як, під час підписання заявки на відкриття поточного рахунку, а саме 03.08.2012р. у відділенні банку він не міг бути ознайомлений з умовами надання послуги, оскільки, на той момент її не існувало, не заслуговують на увагу, оскільки в самій заяві про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитка печатки від 03.08.2012р., яку відповідач підписав, вказано, що Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Банку www.privatbank.ua

Про наявну у відповідача заборгованість зі сплати кредиту та процентів свідчить виписки по рахунку НОМЕР_7 за період з 03.08.2012р. по 05.10.2017р., НОМЕР_8 за період з 03.08.2012р. по 05.10.2017р.

Проаналізувавши обставини справи, суд дійшов висновку щодо повного задоволення заявленого позивачем позову з врахуванням наступних положень чинного законодавства.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Засадами чинного Цивільного кодексу України в редакції від 16.01.2003р. передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. (ст.15 ЦК України від 16.01.2003р.).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Крім способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ч.2 ст.16 ЦК України, суд згідно ч.2 зазначеної статті Кодексу може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У відповідності до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій України" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред'явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За положеннями ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Стаття 1054 Цивільного кодексу України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із змісту п.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Пунктом 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України в редакції від 16.01.2003р. зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до п.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, судом встановлено, що 03.08.2012р. відповідачем підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно якої відповідач приєднався до „Умов та правил надання банківських послуг", тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування №б/н від 03.08.2012р. та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору. Крім того, відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (надалі - Умови), Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, шляхом реєстрації заяви через систему інтернет-клієнт-банкінг, підписав заяву шляхом накладення електронно-цифрового підпису. Також, 03.08.2012р. відповідачу було відкрито в ПАТ КБ „Приватбанк" поточний рахунок НОМЕР_5 та надано право користуватися послугами банку, однією з яких є послуга „Гарантований платіж", якою відповідач користувався, про що свідчать наявні в матеріалах справи заявки на гарантовані платежі, а відтак судом встановлено неповернення відповідачем кредитних коштів, несплату процентів за користування ними, у зв'язку з чим позивач правомірно заявив вимогу про погашення заборгованості за кредитом в сумі 4 302,79грн. заборгованості за кредитом, 7 486,85грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, які судом підлягають стягненню в повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 8 818,32грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

У відповідності до приписів ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пунктом 1 ст.547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання є день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців. Проте законом або договором можуть бути передбачені інші умови нарахування.

Частина перша статті 223 ГК України встановлює, що при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені ЦК України, якщо інші строки не встановлено ГК України.

За змістом пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) передбачено спеціальну позовну давність в один рік.

Поняття позовної давності міститься в статті 256 ЦК України, відповідно до якої позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відтак частина шоста статті 232 ГК України визначає строк та порядок, у межах якого нараховуються штрафні санкції, а строк, протягом якого особа може звернутись до суду за захистом свого порушеного права, встановлюється ЦК України.

Згідно п. 3.2.2.10.1. Умов, у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.2.6.2, 3.2.2.9.1- 3.2.2.9.3. цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.2.2., 3.2.2.6.3., 3.2.2.6.16.,3.2.2.7.2. цього договору, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.2.6.5, 3.2.2.9.4.-3.2.2.9.6. цього договору, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права, передбаченого п. 3.2.2.2. цього договору, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в заявці від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до п.п.3.2.2.10.4, 3.2.2.10.7 „Умов та правил надання банківських послуг", нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п.3.2.2.10.1 - 3.2.2.10.3 цього Договору, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане клієнтом. Строк позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 15 років.

Заявлена позивачем до стягнення пеня у сумі 8818,82грн. за прострочення виконання зобов'язання нарахована за період з 01.08.2014 по 14.06.2017, що є правом позивача.

Пеня нарахована відповідно до умов договору та підлягає стягненню на користь позивача.

Зважаючи на викладене вище, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, викладеного у відзиві від 09.02.2018р. вх.№2-916/18.

Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, а також те, що позовні вимоги ПАТ „КБ „ПриватБанк" є доведеним та обґрунтованими, суд задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Позивачу за рахунок відповідача згідно ст. 49 ГПК України відшкодовуються судові витрати, а саме 1600,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75 ст.ст.82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов позивача повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) 4302 (чотири тисячі триста дві) грн. 79 коп. заборгованості за кредитом; 7486 (сім тисяч чотириста вісімдесят шість) грн. 85коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 8818 (вісім тисяч вісімсот вісімнадцять) грн. 82коп. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21 травня 2018 р.

Суддя С.Г. Власова