ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" травня 2018 р. Cправа № 902/182/18

Господарський суд Вінницької області у складі судді Банаська О.О., розглянувши без виклику представників сторін матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1, м.Чернівці

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Барський комбікормовий завод", Барський район, Вінницька область

до: ОСОБА_2, м. Київ

до: ОСОБА_3, м. Київ

про визнання недійсними договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства, рішення загальних зборів товариства та скасування державної реєстрації змін до установчих документів

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Барський комбікормовий завод" до ОСОБА_2 та до ОСОБА_3 про визнання недійсними договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства від 10.02.2016 р., рішення загальних зборів товариства та скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Ухвалою суду від 23.04.2018 р. відкрито провадження у справі № 902/182/18 в порядку загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 17.05.2018 р.

Ухвалою суду від 17.05.2018 р. відкладено підготовче засідання у справі до 20.06.2018 р.

22.05.2018 р. до суду від позивача надійшла заява б/н від 18.05.2018 р. (вх. № 02.1-50/49/18 від 21.05.2018 р.) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на частки (корпоративні права), що належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Барський комбікормовий завод" ().

З огляду на набрання чинності з 15.12.2017 р. Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03.10.2017 р., яким Господарський процесуальний кодекс України викладено у новій редакції, у зв'язку з чим при розгляді вказаного клопотання суд керується нормами Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 р.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Слід вказати, що з огляду на положення ст.ст.13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, виходячи з наведеного, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач зазначає про те, що 20.04.2018 р. ОСОБА_2 одноособово підписав повідомлення про проведення Загальних зборів Товариства з наступним порядком денним: 1. Прийняти рішення про передачу 51 % частки ОСОБА_4; 2. Прийняти рішення про зміну директора Товариства; 3. Прийняти рішення про продаж обладнання; 4. Прийняти рішення про зміни в Статут; 5. Розглянути заяву про вихід ОСОБА_1 із складу учасників Товариства.

Таким чином, прийняття 22.05.2018 р. Загальним зборами рішень по порядку денному, на думку позивача (заявника), порушить права ОСОБА_1 та ускладнить виконання рішення по даній справі, в зв'язку з чим з метою захисту його прав доцільним є застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на частки (корпоративні права), що належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Барський комбікормовий завод" ().

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев'ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов'язаних з предметом спору (ч. 10 ст. 137 ГПК України).

За змістом статті 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення.

Разом з тим заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову не містить обґрунтувань щодо наявності правового зв'язку між заявленими позовними вимогами та заходами до забезпечення позову, тобто мотивів відносно адекватності обраного заходу забезпечення позову предмету заявлених ним позовних вимог.

При цьому, заявником не наведено доказів та обґрунтувань, підтверджуючих необхідність вжиття саме таких заходів до забезпечення позову та наявність зв'язку між заявленим предметом позову та заходом до забезпечення позову, який останній просить застосувати з огляду на те, що предметом заявлених позовних вимог є визнання недійсними рішень загальних зборів товариства від 10.02.2016 р. в той час, як захід забезпечення позову стосується результатів загальних зборів проведення яких заплановано на 22.05.2018 р.

Таким чином визначений позивачем захід забезпечення позову, із урахуванням змісту спірних правовідносин, не відповідає критеріям адекватності предмету заявлених вимог позивача.

Враховуючи те, що заяву про вжиття заходів забезпечення позову не обґрунтовано належним чином, а суду не надано жодного належного, допустимого та достовірного доказу в підтвердження фактів імовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення господарського суду в майбутньому в разі невжиття таких заходів суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання (заяву) про забезпечення позову в задоволенні якого раніше було відмовлено - повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 18, 42, 136, 140, 169, 170, 233, 234, 235, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на частки (корпоративні права), що належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Барський комбікормовий завод" () повністю.

2. Згідно з приписами ст.235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

3. За приписами ч.8 ст.140, п.4 ч.1 ст.255 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено до Рівненського апеляційного господарського суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

4. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Ухвалу надіслати учасникам судового процесу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Дата складання повного тексту ухвали 22.05.2018 р.

Суддя О.О. Банасько

віддрук. 6 прим.:

1 - до справи.

2,3 - позивачу - АДРЕСА_1; АДРЕСА_2.

4 - ТОВ "Барський комбікормовий завод" - вул. Залізнична, буд. 4, с. Ялтушків, Барський район, Вінницька область, 23021.

5 - ОСОБА_2 АДРЕСА_3.

6 - ОСОБА_3 - АДРЕСА_4.