КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"18" травня 2018 р. Справа№ 01/5026/1159/2011

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Смірнової Л.Г.

Руденко М.А.

розглянувши заяву про відвід суддів Верховця А.А. та Остапенка О.М., подану по справі № 01/5026/1159/2011 за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія"

на постанову господарського суду Черкаської області від 28.03.2018

у справі № 01/5026/1159/2011 (суддя Гура І.І.)

за заявою публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча

компанія"

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Черкаської області від 28.03.2018 (згідно ухвали про виправлення описки від 02.04.2018) (повний текст складено 02.04.2018) відмовлено у задоволенні клопотання керуючого санацією боржника про продовження строку процедури санації боржника на шість місяців; відмовлено в задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Міт Агро" про поновлення (продовження) процесуальних строків; задоволено клопотання публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про припинення санації, визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; припинено процедуру санації товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія"; припинено повноваження керуючого санацією Пирога І.Г.; визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Іванюка Олександра Миколайовича (свідоцтво № 1247 від 15.07.2013), вирішено інші процедурні питання.

Не погодившись з вказаною постановою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову господарського суду Черкаської області від 28.03.2018 повністю та ухвалити нове рішення в частині задоволення клопотання керуючого санацією боржника про продовження строку процедури санації боржника на шість місяців.

Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 16.04.2018 зазначену апеляційну скаргу у справі № 01/5026/1159/2011 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Верховець А.А., судді: Остапенко О.М., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія" на постанову господарського суду Черкаської області від 28.03.2018 у справі №01/5026/1159/2011 та призначено її розгляд на 14.05.2018.

14.05.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія" надійшла заява про відвід головуючого судді Верховця А.А. та судді Остапенка О.М. від розгляду апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія" на постанову господарського суду Черкаської області від 28.03.2018 у справі № 01/5026/1159/2011.

В обґрунтування доводів викладених у заяві, боржник (апелянт) зазначив, що має сумніви у об'єктивності та неупередженості головуючого судді Верховця А.А. та судді Остапенка О.М. у даній справі, оскільки, постанова Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2017 у справі №01/5026/1159/2011, якою було визнано товариство з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру та яка була прийнята за участю вказаних суддів, була скасована постановою Вищого господарського суду України від 17.05.2017.

Відповідно до п.п. 1-3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Колегія суддів у складі: головуючого судді - Верховця А.А., суддів Пономаренка Є.Ю., Остапенка О.М., дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу, в зв'язку з чим ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.05.2018 р. матеріали справи № 01/5026/1159/2011 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2018 р., заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія" про відвід суддів Верховця А.А. та Остапенка О.М. передано на розгляд колегії суддів у складі: головуюча суддя - Дідиченко М.А., суддів: Смірнова Л.Г., Руденко М.А.

Згідно п. 7, п. 11 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Колегія суддів, розглянувши заяву про відвід суддів Верховця А.А. та Остапенка О.М., дійшла висновку про її необґрунтованість, виходячи з наступного.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено наступне. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ІІ) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (див. рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). (106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26.10.1984 у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). (107) Насамкінець, концепції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (див. рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 сказано: "стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2017 у справі № 01/5026/1159/2011 у складі колегії суддів Доманська М.Л. (головуюча), Верховець А.А. та Остапенко О.М. ухвалу господарського суду Черкаської області від 17.01.2017 у справі № 01/5026/1159/2011 в частині: відмовити у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; відмови у задоволенні клопотання розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Левченко Н.П. про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; задоволення клопотання публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про припинення повноважень розпорядника майна боржника, арбітражного керуючого Левченко Н.П.; усунення арбітражного керуючого Левченко Наталію Петрівну від виконання обов'язків розпорядника майна товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія"; задоволення клопотання публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про призначення нового розпорядника майна боржника, арбітражного керуючого Іванюка О.М.; задоволення заяви арбітражного керуючого Іванюка О.М. про участь у справі; призначення розпорядником майна товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія" арбітражного керуючого Іванюка Олександра Миколайовича було скасовано та прийнято в цій частині нове судове рішення про задоволення вище перелічених вимог.

Постановою Вищого господарського суду від 17.05.2017 р. у справі № 01/5026/1159/2011 постанову Київського апеляційного господарського суду від 22 березня 2017 року у справі № 01/5026/1159/2011 було скасовано, а ухвалу Господарського суду Черкаської області від 17 січня 2017 року залишено в силі.

Водночас, згідно з ч. 3 ст. 36 ГПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Однак, постановою Вищого господарського суду від 17.05.2017 р. у справі № 01/5026/1159/2011 справа на новий розгляд не відправлялась.

У даному випадку суддями Верховцем А.А. та Остапенком О.М. в апеляційному порядку переглядається постанова господарського суду Черкаської області від 28.03.2018 (згідно ухвали про виправлення описки від 02.04.2018) (повний текст складено 02.04.2018), яка є окремим процесуальним документом та яка не винесена про новому розгляді справи.

Згідно з п. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія" про відвід суддів Верховця А.А. та Остапенка О.М., суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки наведені заявником доводи в її обґрунтування в розумінні ст. ст. 35, 36 Господарського процесуального кодексу України, не можуть бути підставою для відводу суддів Верховця А.А. та Остапенка О.М. Крім того, заява про відвід суддів не містить даних про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

За таких обставин, керуючись ст. 35, 36, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія" про відвід суддів Верховця А.А. та Остапенка О.М. у справі № 01/5026/1159/2011 відмовити.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Л.Г. Смірнова

М.А. Руденко