ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.05.2018 Справа № 905/434/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ТРОЯНДАЛЮКС» (Ідентифікаційний код 36637392, адреса: 87534, АДРЕСА_1),

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «КОНТИНІУМ-ТРЕЙД» (Ідентифікаційний код 33170637, адреса: 43000, м. Луцьк, пр. Соборності 43) в особі Маріупольської філії ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «КОНТИНІУМ-ТРЕЙД» (Ідентифікаційний код 38181340, адреса: 87512, м. Маріуполь, шосе Запорізьке, буд 2),

про: стягнення 507 823,70 грн., -

за участю представників

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ТРОЯНДА-ЛЮКС» звернулось до господарського суд Донецької області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «КОНТИНІУМ-ТРЕЙД» в особі Маріупольської філії ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «КОНТИНІУМ-ТРЕЙД» заборгованості у розмірі 507823,70 грн. (пятсот сім тисяч вісімсот двадцять три гривні 70 коп.), з яких: 486586,22 грн. (чотириста вісімдесят шість тисяч пятсот вісімдесят шість гривень 22 коп.) - основний борг та 21237,48 грн. (двадцять одна тисяча двісті тридцять сім гривень 48 коп.) - пеня.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на підставі договору № 70-ом-13 від 23.07.2013 протягом липня 2013 року - грудня 2017 року здійснив поставку товару згідно з специфікаціями, наданими відповідачем. Починаючи з 02.09.2017 відповідач припинив оплату відвантаженого товару, тому за ним рахується борг у розмірі 486586,22 грн. (чотириста вісімдесят шість тисяч пятсот вісімдесят шість гривень 22 коп.). Предявлені претензії залишились відповідачем без відповіді і задоволення, тому на вказаний борг позивач нарахував пеню, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, у сумі 21237,48 грн. (двадцять одна тисяча двісті тридцять сім гривень 48 коп.), які предявлено до стягнення у судовому порядку.

На підтвердження позовних вимог надано суду: договір поставки № 70ом-13; додаткову угоду, акти звірки взаємних розрахунків за період з січня 2017 по лютий 2018 помісячно; податкові накладні з доказами направлення в електронному вигляді як покупцю, так і податковим органам, видаткові накладні, товаро-транспортні накладні за період з січня 2017 по грудень 2017, реєстри накладних, претензію № 1 від 01.02.2018 з доказами направлення експрес поштою; супровідний лист від 24.01.2018 вих.№ 1/24/01 з проектом акту звірки від 31.12.2017 та доказами направлення експрес поштою відповідачу, статутні документи підприємства, довідку банку про відкриття поточного рахунку, копії яких долучено до матеріалів справи та оригінал доказу сплати судового збору.

Ухвалою суду від 06.03.2018 (з урахуванням ухвали від 15.03.2018 про виправлення описки) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/434/18; визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 10.04.2018; визначено відповідачу строк для подання суду відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), що підтверджують доводи відповідача, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 02.03.2018. Копію відзиву на позовну заяву і всі додані до нього докази направити позивачу, докази направлення надати суду у вказаний строк; встановлено сторонам строк для подання відповіді на відзив (позивачем) та заперечень (відповідачем) (якщо такі будуть подані) не пізніше 06.04.2018; явка представників сторін у судове засідання визнана не обовязковою.

16.03.2018 від позивача до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи відповіді відповідача на претензію від 21.02.2018 вих.№ 21. Вказаний доказ долучено до матеріалів справи.

26.03.2018 до канцелярії суду надійшов відзив ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «КОНТИНІУМ-ТРЕЙД» від 21.03.2018 вих.№69, в якому відповідач проти позову фактично заперечує та зазначає, що позивачем було допущено систематичне порушення умов поставки у вигляді недотримання термінів поставки товарів та невідповідності кількості товару, визначеної відповідачем у замовленнях, чим спричинено відповідачу несприятливі комерційні умови, що негативно вплинуло на фінансовий стан ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД". У цьому відзиві відповідач вказує на те, що ним було застосовано відносно позивача оперативно-господарську санкцію, передбачену п.1 ч.1 ст.236 Господарського кодексу України, у вигляді відмови від оплати за зобовязанням, яке виконане неналежним чином.

03.04.2018 до канцелярії суду від позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ТРОЯНДАЛЮКС» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач доводи відповідача відхилив, посилаючись на те, що у відповіді на претензію відповідач наявність боргу визнав, за виключенням відсотків. Також позивач зазначив, що відповідно до ст.ст. 235, 237 Господарського кодексу України порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором, втім, умовами договору поставки № 70-ом-13 від 23.07.2013 застосування сторонами оперативно-господарських санкцій та їх види не передбачено. На думку позивача, оскільки відповідачем не висловлено незгоди з будь-якою із обставин позову та не подано доказів, на яких відзив ґрунтується, тому згідно ст.165 ГПК України він позбавлений права заперечувати проти обставин під час розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 10.04.2018 підготовче засідання відкладено на 26.04.2018; визначено позивачу до 23.04.2018 надати: розгорнутий розрахунок позовних вимог (у тому числі як суми основного боргу помісячно, так і детальний розрахунок предявленої до стягнення пені без наростаючого підсумку помісячно); документальне підтвердження предявленого до стягнення розміру боргу (платіжні доручення, банківські виписки, тощо); письмово висловити правову позицію щодо доцільності призначення судовоекономічної експертизи у цій справі через обсяг первинних документів, поданих позивачем.

23.04.2018 від позивача через канцелярію суду отримано додаткові пояснення б/н від 20.04.2018, за змістом який останній повідомляє, що актом звірки на 30.09.2017 сторонами була узгоджена заборгованість відповідача у розмірі 493715,48 грн. У подальшому, позивачем було відвантажено товарів на суму 111870,74 грн., а оплачено відповідачем 119000,00 грн. Відповідач фактично сплачував поточні поставки ігноруючи існуючу узгоджену заборгованість за отримані товари. Фактично заборгованість відповідача зменшилася лише на 7129,26 грн. Таким чином, заборгованість відповідача складає 486586,22 грн., що також підтверджується відповіддю на претензію від 27.02.2018, в якій відповідач визнав наявність свого боргу станом на 12.02.2018 у вказаному розмірі, у звязку з чим вважає не доцільним призначення судової економічної експертизи у цій справі.

Також, у цих поясненнях позивачем наведено детальний розрахунок предявленої до стягнення пені, без наростаючого підсумку помісячно виходячи із подвійної ставки НБУ на дату розрахунку.

До означених додаткових пояснень додано довідку про суму узгодженого боргу на 01.10.2017, акт звірки взаємних розрахунків станом на 30.09.2017, оригінал відповіді на претензію від 21.02.2018 № 21, виписки банку про рух коштів по рахунку.

Вказані документи долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 26.04.2018 закрито підготовче провадження у справі №905/434/18 та призначено розгляд справи по суті на 21.05.2018, явка сторін обовязковою визнана не була.

18.05.2018 від позивача через канцелярію суду отримано клопотання б/н від 11.05.2018, згідно з яким останній просить суд розгляд справи призначений на 21.05.2018 провести без його участі.

В судове засідання, що відбулось 21.05.2018р., позивач та відповідач своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи, що явка представників сторін обовязковою визнана не була, наявних матеріалів достатньо для вирішення спору, тому справа розглядається за наявними матеріалами без участі представників сторін.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази та пояснення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2013 між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Троянда - Люкс» (позивачем, постачальником) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Континіум -Трейд» в особі Маріупольської філії ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Континіум Трейд» (відповідачем, покупцем) укладено договір поставки №70-ом-13 (т.7 а.с.51).

В пунктах 2.1.-2.3. договору передбачено, що постачальник зобовязується поставити і передати у власність покупця товар, а покупець зобовязується прийняти цей товар і здійснити оплату відповідно до умов цього договору. Покупець направляє постачальнику замовлення на підставі специфікації (яка діє на момент направлення замовлення покупцем), затвердженої сторонами, в якій вказується асортимент, вимоги до якості й ціна товару. Замовлення оформляється на бланку замовлення, де вказується асортимент, кількість і ціна товару, який поставляється, термін і місце поставки, загальна вартість замовлення.

Постачальник зобовязується своєчасно поставити товар до місця поставки відповідно до затвердженого сторонами графіку поставки, в кількості, якості, по цінам та в асортименті згідно з умовами цього договору, специфікації замовлення. Покупець зобовязується прийняти поставлений відповідно до умов цього договору товар у місці постачання і сплатити його вартість відповідно до розділу 8 даного договору. (п.п. 3.1.1., 3.2.1. договору).

Відповідно до п. 7.1. договору, право власності і всі ризики на товар переходять від постачальника до покупця з моменту приймання товару представником покупця в місці поставки і підписання сторонами товарно-транспортної накладної.

Ціна товару вказується у замовленні на підставі специфікації, яка діє на момент відправлення замовлення. Загальна вартість даного договору вартість всього товару поставленого за даним договором. Покупець здійснює оплату за поставлений товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 35 днів з моменту поставки. Обовязковою умовою для оплати поставленого за договором товару є: наявність у покупця оформлених у встановленому чинним законодавством України порядку товарно-транспортної накладної і податкової, а також інших документів, які передбачені п.п. 3.1.2., 3.1.3. договору. При відсутності одного із зазначених документів, включаючи неналежне їх оформлення, розбіжності у відомостях чи даних, оплата за поставлений товар покупцем не проводиться до усунення постачальником такого порушення та надання всіх належним чином оформлених документів. Покупець має право зменшити оплату, що належить постачальникові за товари, що передбачені умовами даного договору, на вартість товарів, повернутих постачальнику, а також на інші суми, що мають бути сплачені постачальником згідно з цим договором, шляхом проведення заліку зустрічних вимог (п.п. 8.1.1., 8.2., 8.2.1., 8.3., 8.4. договору).

Відповідно до п.10.5. договору, в разі невчасної сплати покупцем поставленого товару покупець виплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє на момент прострочення, від вартості поставленого, але несплаченого товару, за кожен день прострочення.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2013 року, а в частині взаєморозрахунків до повного та належного виконання сторонами своїх зобовязань.

Додатковою угодою від 23.07.2013 про внесення змін до договору поставки № 70ом 13 від 23.07.2013 сторони внесли зміни до п.8.2.1. договору та виклали в наступній редакції: «Покупець здійсню оплату за поставлений товар, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, протягом 35 (тридцяти пяти) календарних днів з моменту поставки». У всьому іншому, що не передбачено даною додатковою угодою, сторони керуються умовами договору поставки № 70-пм-13 від 23.07.2013 (т.7 а.с.59).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору поставки № 70ом 13 від 23.07.2013 позивач поставив відповідачу товар за видатковими накладними та податковими накладними, квитанціями про реєстрацію податкових накладних:

- за період з 01.01.2017 по 31.01.2017 на суму 101 256,95 грн. (т.1 а.с. 36 82);

- за період з 01.02.2017 по 28.02.2017 на суму 333 247,90 грн. (т.1 а.с. 91 204, т.2 а.с. 1-12);

- за період з 01.03.2017 по 31.03.2017 на суму 249766,80 грн. (т. 2 а.с. 15 164);

- за період з 01.04.2017 по 30.04.2017 на суму 392687,73 грн. (т. 3 а.с. 3 134);

- за період з 01.05.2017 по 31.05.2017 на суму 232281,37 грн. (т. 3 а.с. 135 173, т.4 а.с. 1- 66);

- за період з 01.06.2017 по 30.06.2017 на суму 232490,06 грн. (т. 4 а.с. 101 178);

- за період з 01.07.2017 по 31.07.2017 на суму 200061,67 грн. (т. 5 а.с. 92 201, т.6 а.с. 5-6);

- за період з 01.08.2017 по 31.08.2017 на суму 137626,37 грн. (т. 5 а.с. 37 89);

- за період з 01.09.2017 по 30.09.2017 на суму 102920,36 грн. (т. 6 а.с. 9 85);

- за період з 01.10.2017 по 31.10.2017 на суму 61963,94 грн. (т. 6 а.с. 88 119, 125- 130);

- за період з 01.11.2017 по 30.11.2017 на суму 10083,30 грн. (т. 6 а.с. 133 142, 144-151);

- за період з 01.12.2017 по 31.12.2017 на суму 41074,58 грн. (т. 7 а.с. 3 10, 13 46)

Також господарським судом встановлено, що в матеріалах справи є видаткові накладні, які свідчать про повернення товару постачальнику за період з 01.01.2017 по 31.12.2017.

Між сторонами кожного місяця були підписані акт звірки взаєморозрахунків.(т.1 а.с. 10-30). Відповідно до останнього акту звірки взаєморозрахунків станом на 30.09.2017, заборгованість ТОВ «Континіум-Трейд» перед позивачем складає 493 715,48 грн. (чотириста девяносто три тисячі сімсот п'ятнадцять гривень 48 коп.)

Позивач у своїх додаткових поясненнях б/н від 20.04.2018 стверджував, що фактично відповідачем частково сплачено борг на суму 7129,26 грн. (сім тисяч сто двадцять девять гривень 26 коп.) і складає 486586,22 грн. (чотириста вісімдесят шість тисяч пятсот вісімдесят шість гривень 22 коп.), що також підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками за період жовтень - грудень 2017 року (т. 7 а.с. 126-219).

Матеріали справи свідчать, що позивач звертався до відповідача з претензією 01.02.2018 № 1, в якій зазначав, що за ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «КОНТИНІУМ ТРЕЙД» станом на дату подачі цієї претензії рахується заборгованість за договором № 70-ом-13 від 23.07.13, у звязку з чим позивач нарахував відповідачу пеню на цю заборгованість за період з 04.12.2017 по 01.01.2018 у загальному розмірі 21237,48 (двадцять одна тисяча двісті тридцять сім гривень 48 коп.), які просив сплатити у пятиденний термін від дати отримання претензії (т.7 а.с.60-61).

У відповідь на цю претензію відповідач листом від 21.02.2018 № 27 просив позивача поновити поставку товару та надати можливість погасити заборгованість частинами, шляхом укладання угоди про реструктуризацію боргу на умовах погашення боргу щотижня у сумі 20 % від проданого товару. Оплату за поставлений товар - поточні поставки, зобовязався здійснювати згідно умов договору. Також повідомив позивача, що згідно бухгалтерських даних підприємства, борг ТОВ «Континіум-Трейд» перед ТОВ «ТрояндаЛюкс» станом на 12.02.2018 року складає 486586,33 грн. (т.7 а.с.91).

Документального підтвердження внесення сторонами змін до договору поставки чи укладання між сторонами угоди про реструктуризацію боргу на умовах, запропонованих відповідачем у відповіді на претензію, а також доказів оплати відповідачем вказаного боргу повністю чи частково - матеріали справи не містять.

Непогашення відповідачем заборгованості за договором поставки № 70-ом-13 від 23.07.2013 у сумі 486586,22 грн. (чотириста вісімдесят шість тисяч пятсот вісімдесят шість гривень 22 коп.) стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Огляд норм чинного законодавства свідчить про наступне.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

Між тим, як вище встановлено господарським судом, відповідачем не належним чином виконувались зобовязання щодо оплати поставленого позивачем товару за договором.

При цьому, обставини щодо наявності заборгованості у розмірі 486586,22 грн. (чотириста вісімдесят шість тисяч пятсот вісімдесят шість гривень 22 коп.) відповідачем належними доказами не спростовано. У відповіді на претензію позивача від 21.02.2018 № 27 відповідачем борг перед позивачем визнано. У відзиві на позовну заяву відповідачем розмір боргу не оспорюється (т.7 а.с.100).

Оскільки на час розгляду справи матеріали справи не містять доказів повної чи часткової оплати заборгованості у розмірі 486586,22 грн. (чотириста вісімдесят шість тисяч пятсот вісімдесят шість гривень 22 коп.), тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача цієї заборгованості суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача про те, що ним на підставі п.1 ч.1 ст.236, ч.1 ст. 237 Господарського кодексу України застосовано до позивача оперативно-господарську санкцію у вигляді відмови від оплати за зобовязанням, суд відхиляє, оскільки незважаючи на те, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 236 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання свого зобов'язання управненою стороною відноситься до оперативно-господарських санкцій, проте, відповідно до імперативних приписів ч. 2 ст. 235 цього Кодексу до суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

В даному ж випадку, з матеріалів справи не вбачається, судом не встановлено та відповідачем не доведено наявність у договорі поставки № 70-пм-13 від 23.07.2013 умов, які б надавали відповідачу як покупцю право застосовувати таку оперативно-господарську санкцію, як одностороння відмова від виконання зобов'язання.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у сумі 21237,48 грн. (двадцять одна тисяча двісті тридцять сім гривень 48 коп.) суд зазначає наступне.

Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини перша, друга статті 217 ГК України). Штрафними санкціями відповідно до частини першої статті 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За змістом положень частин четвертої і шостої статті 231 ГК у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до приписів ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

У п.10.5. договору сторонами визначено, що в разі невчасної сплати покупцем поставленого товару покупець виплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє на момент прострочення, від вартості поставленого, але несплаченого товару, за кожен день прострочення.

Позивач розрахував та предявив до стягнення з відповідача пеню на загальну суму 21237,48 грн. (двадцять одна тисяча двісті тридцять сім гривень 48 коп.), виходячи з подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки за період з 04.12.2017 по 01.01.2018.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд вважає його обґрунтованим і арифметично вірним, а вимоги такими, що підлягають задоволенню у предявленому до стягнення розмірі. Відповідачем протилежного не доведено, доводів позивача не спростовано.

За таких обставин, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, тому судові витрати за розгляд цієї справи покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 73-80, 86, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ТРОЯНДАЛЮКС» до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «КОНТИНІУМ-ТРЕЙД» в особі Маріупольської філії ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «КОНТИНІУМ-ТРЕЙД» про стягнення 507823,70 грн. (пятсот сім тисяч вісімсот двадцять три гривні 70 коп.), з яких: 486 586,22 (чотириста вісімдесят шість тисяч пятсот вісімдесят шість гривень 22 коп.) основний борг та пеня у розмірі 21 237,48 (двадцять одна тисяча двісті тридцять сім гривень 48 коп.), задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «КОНТИНІУМ-ТРЕЙД» (Ідентифікаційний код 33170637, адреса: 43000, м. Луцьк, пр. Соборності 43) в особі Маріупольської філії ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «КОНТИНІУМ-ТРЕЙД» (Ідентифікаційний код 38181340, адреса: 87512, м. Маріуполь, шосе Запорізьке, буд 2) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ТРОЯНДАЛЮКС» (Ідентифікаційний код 36637392, адреса: 87534, АДРЕСА_1) заборгованість за договором поставки №70-ом-13 від 23.07.2013 у загальному розмірі 507823,70 грн. (пятсот сім тисяч вісімсот двадцять три гривні 70 коп.), з яких: 486 586,22 (чотириста вісімдесят шість тисяч пятсот вісімдесят шість гривень 22 коп.) основний борг та пеня у розмірі 21 237,48 (двадцять одна тисяча двісті тридцять сім гривень 48 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «КОНТИНІУМ-ТРЕЙД» (Ідентифікаційний код 33170637, адреса: 43000, м. Луцьк, пр. Соборності 43) в особі Маріупольської філії ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «КОНТИНІУМ-ТРЕЙД» (Ідентифікаційний код 38181340, адреса: 87512, м. Маріуполь, шосе Запорізьке, буд 2) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ТРОЯНДАЛЮКС» (Ідентифікаційний код 36637392, адреса: 87534, АДРЕСА_1) судовий збір у сумі 7617,36 (сім тисяч шістсот сімнадцять гривень 36 коп.)

Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили через двадцять днів з дня його підписання та може бути оскаржене в апеляційному порядку, згідно з Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 24.05.2018.

Суддя Н.В. Величко