РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.05.2018 Справа № 910/22836/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Генеральної прокуратури України (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15; ідентифікаційний код 00034051)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Висока Вежа" (03040, м. Київ, вул. Васильківська, 14; ідентифікаційний код 32920239)

про визнання договору недійсним та зобов'язання вчинити дії

Представники сторін:

від позивача: Очеретний М.В. - прокурор

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулась Генеральна прокуратура України з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Висока Вежа", в якому позивач просить суд: 1) Визнати недійсним підпункт 2.13.1 пункту 2.13 додаткової угоди від 25.12.2006 до інвестиційно-підрядного договору № 1/86 від 14.05.2003, в частині «15% площі квартир від Базової Площі Квартир в Об'єкті Будівництва», з подальшим застосуванням по тексту вказаної додаткової угоди попередньої правової конструкції (редакції), передбаченої підпунктом 3.3.19 пункту 3.3 інвестиційно-підрядного договору 1/86 від 14.05.2003 - « 15% збудованої площі Об'єкта». 2) Визнати недійсним пункти 1, 2, 5 додаткової угоди від 10.04.2008 до інвестиційно-підрядного договору № 1/86 від 14.05.2003. 3) Зобов'язати ТОВ «Висока Вежа» передати Генеральній прокуратурі України 644,82 кв. м площі квартир в інших, ніж Об'єкт Будівництва будинках. 4) Зобов'язати ТОВ «Висока Вежа» передати Генеральній прокуратурі України 15% нежитлових приміщень, а саме 15% офісів та 15% паркінгу (підземного, відкритого) в Об'єкті Будівництва відповідно до даних Актів готовності Об'єкта Будівництва до експлуатації. 5) Зобов'язати ТОВ «Висока Вежа» провести (шляхом укладення договору з суб'єктом оціночної діяльності) незалежну оцінку ринкової вартості квартир, переданих Генеральній прокуратурі України в інших, ніж Об'єкт Будівництва, будинках. 6) Зобов'язати ТОВ «Висока Вежа» після проведення незалежної оцінки ринкової вартості квартир, переданих Генеральній прокуратурі України в інших, ніж Об'єкт Будівництва, будинках і в Об'єкті Будівництва, здійснити остаточний розрахунок із Генеральною прокуратурою України щодо передачі 15% площі житлових і нежитлових приміщень (офісів, паркінгу) в Об'єкті Будівництва.

В обґрунтування позовних вимог щодо необхідності визнання пунктів договору недійсними позивач вказує про те, що обумовлені пункти договору суперечать інтересам держави в особі Генеральної прокуратури України, оскільки, остання має прямий інтерес у неухильному виконанні умов договору, що полягає у необхідності отримання площ житлових та нежитлових приміщень.

Крім того, як вказує позивач, відповідачем не було виконано в повному обсязі свої зобов'язання з передачі площ квартир із визначенням ринкової вартості попередньо переданих квартир в інших, ніж об'єкт будівництва будинках, і в об'єкті будівництва, як це закріплено умовами договору та договору у новій редакцій.

Також, у зв'язку з тим, що площі квартир були передані без врахування ринкової вартості житла, позивач просить суд про зобов'язання відповідача провести незалежну оцінку ринкової вартості квартир переданих Генеральній прокуратурі України в інших, ніж об'єкт будівництва будинках.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2017 відкрито провадження у справі № 910/22836/17, підготовче засідання призначено на 19.01.2018 за участю представників сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2018 підготовче засідання було відкладено у порядку ст. ст. 183, 202 Господарського процесуального кодексу України на 07.02.2018.

У зв'язку з перебуванням судді Баранова Д.О. на лікарняному підготовче засідання призначене на 07.02.2018 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2018 розгляд справи призначено на 21.02.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 задоволено клопотання позивача про продовження строку розгляду справи у підготовчому провадженні та оголошено перерву до 14.03.2018 у порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2018 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 28.03.2018.

У судовому засіданні 28.03.2018 було оголошено перерву до 04.04.2018 у порядку ст. ст. 202, 216 Господарського процесуального кодексу України.

У зв'язку з перебуванням судді Баранова Д.О. на лікарняному судове засідання призначене на 04.04.2018 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2018 справу призначено до розгляду на 11.05.2018.

У судовому засіданні 11.05.2018 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд про їх задоволення.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причини неявки суд не повідомив, належним чином повідомлявся про місце, дату та час розгляду справи.

Так, місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Приписами статті 10 зазначеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Висока Вежа" є: 03040, м. Київ, вул. Васильківська, 14.

Ухвали Господарського суду міста Києва від 22.12.1017, від 19.01.2018, від 12.02.2018, від 14.03.2018, від 28.03.2018, від 20.04.2018 направлялись судом на зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу відповідача, проте, конверти повернулись з відміткою: "не розшукано", "інші причини, що не дали змогу виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення".

Відповідно до ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Приписами ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач повідомлявся про відкриття та розгляд справи № 910/22836/17 належним чином та враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 11.05.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київської міської ради №404/564 від 24.04.2003 « Про передачу Генеральній прокуратурі України та Товариству з обмеженою відповідальністю «Альянс-центр» земельної ділянки для будівництва. Експлуатації та обслуговування офісно житлового комплексу на бульв. Дружби Народів 14/16 у Печерському районі міста Києва» Генеральній прокуратурі України та ТОВ «Альянс-центр» передано в спільну довгострокову оренду на 10 років вказану земельну ділянку площею 2,35га.

14.05.2003 між Генеральною прокуратурою України, в подальшому "Замовник", в особі заступника, з одного боку, КП "Житлоінвестбуд-УКБ" Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, в подальшому "Організація" та Відкритим акціонерним товариством "Трест "Південзахідтрансбуд", в подальшому "Генпідрядник-інвестор" укладено інвестиційно-підрядний договір № 1/86, за умовами якого є інвестування у вигляді дольової участі сторін в будівництві житлового будинку на бульварі Дружби Народів, 14-16 у Печерському районі м. Києва (далі об'єкт) орієнтовною площею 2 000 кв.м. та ввести його в експлуатацію (рішення Київради № 404/564 від 24.04.2003). Здійснення інвестування проводиться сторонами у вигляді земельних ділянок, грошових коштів, проектно-кошторисної документації, виконаних робіт, будівельних матеріалів та сировини, цінних паперів.

Згідно п. 1.3. договору вартість будівництва та загальна площа об'єкта буде визначена сторонами у двотижневий термін після затвердження у встановленому порядку проектно-кошторисної документації, про що буде оформлена додаткова угода до цього договору, яка буде його невід'ємною частиною. До видачі проектно-кошторисної документації оплата виконаних робіт проводиться за фактично виконані роботи.

Пунктами 1.5. та 1.6. договору передбачено, що Генпідрядник-інвестор фінансує будівництво об'єкта в розмірі 100% вартості всього будівництва. Графік фінансування узгоджується сторонами окремо. Джерело фінансування об'єкта - кошти генпідрядника-інвестора та залучені кошти.

Так, згідно п. 7.5. термін дії договору визначається з моменту його підписання сторонами і до передачі об'єкта на баланс експлуатуючої організації.

В подальшому додатковою угодою від 25.12.2006 укладеною між Генеральною прокуратурою України, надалі "Замовник", Комунальним підприємством "Житлоінвестбуд-УКБ", надалі - "Організація", Відкритим акціонерним товариством "Трест "Південзахідтрансбуд", надалі - "Трест" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Висока Вежа", надалі - "Товариство", які далі також іменуються кожен окремо як "Сторона", а разом - "Сторони", на основі вільного волевиявлення домовилися внести зміни та доповнення до Інвестиційно-підрядного договору № 1/86 від 14.05.2003 на будівництво житлового будинку на бульварі Дружби народів, 14-16 у Печерському районі міста Києва шляхом викладення його у новій редакції.

Цей договір набуває чинності з дня підписання його сторонами та скріплення їхніми печатками. Строк дії цього договору - до "31" грудня 2014 року, якщо повне виконання сторонами своїх зобов'язань з цього договору не буде здійснено раніше вказаного строку (пункти 12.1. та 12.2.).

Відповідно до п. 13.2. сторони досягли згоди, що двосторонній договір № 70/1 від 19.04.2005, укладений між Відкритим акціонерним товариством "Трест "Південзахідтрансбуд" та Комунальним підприємством "Житлоінвестбуд-УКБ", припиняє свою дію з моменту підписання цієї додаткової угоди.

Згідно п. 2.13.вказаної угоди сторони визначили, що після закінчення будівництвом Об'єкта Будівництва (окремої черги, пускового комплексу) Товариство із площ приміщень в Об'єкті Будівництва, належних йому за умовами цього Договору, передає:

2.13.1 Замовнику -площу квартир в Об'єкті Будівництва у розмірі 15% (п'ятнадцять відсотків) від Базової Площі Квартир в Об'єкті Будівництва за вирахуванням площі квартир в інших ніж Об'єкт Будівництва будинках, яка на дату набрання чинності цією редакцією Договору вже передана Трестом Замовнику на виконання умов інвестиційно-підрядного договору № 1/86 від 14 травня 2003року на будівництво житлового будинку на бульварі Дружби народів, 14-16 у Печерському районі міста Києва.

Площа квартир в окремій секції (черзі, пусковому комплексі) Об'єкта Будівництва, що передається Замовнику, може не відповідати 15% (п'ятнадцяти відсоткам) від Базової Площі Квартир цієї секції (черги, пускового комплексу) і може відрізнятися як в більшу, так і в меншу сторону. При цьому, сумарна площа всіх квартир в окремих секціях (чергах, пускових комплексах) Об'єкта Будівництва та квартир в інших ніж Об'єкт Будівництва будинках, яка була передана Замовнику в ході виконання цього Договору, повинна якомога точніше наближатися до 15% (п'ятнадцяти відсотків) від Базової Площі Квартир.

При цьому, в подальшому угодою про заміну сторони в зобов'язаннях від 10.03.2008 укладеної між Генеральною прокуратурою України, Комунальним підприємством "Житлоінвестбуд-УКБ", Відкритим акціонерним товариством "Трест "Південзахідтрансбуд", та Товариством з обмеженою відповідальністю "Висока Вежа", сторони досягли згоди про заміну особи на стороні замовника будівництва (Організації) у зобов'язаннях із Інвестиційно-підрядного договору № 1/86 від 14 травня 2003 року на будівництво житлового будинку на бульварі Дружби народів, 14-16 у Печерському районі міста Києва з урахуванням всіх змін і доповнень, що були здійснені сторонами вказаного договору (надалі за текстом - "Інвестиційно-підрядний договір № 1/86"): а саме сторони домовилися замінити Комунальне підприємство "Житлоінвестбуд-УКБ" (правопопередник) на Товариство з обмеженою відповідальністю "Висока Вежа" (правонаступник). При цьому, Організація, маючи статус замовника будівництва за Інвестиційно-підрядним договором № 1/86, відступає на користь Товариства всі свої права та/або повноваження, передає компетенцію та передає всі свої зобов'язання (перед будь-якими особами) із Інвестиційно-підрядного договору № 1/86 (надалі - права та обов'язки), які (права та обов'язки) існують на момент набуття чинності цією Угодою (у тому числі права та обов'язки, що виникли із фактів порушення Інвестиційно-підрядного договору № 1/86). Всі права та всі зобов'язання Організації (правопопередник), як замовника будівництва за Інвестиційно-підрядним договором № 1/86, переходять до Товариства (правонаступник) в момент набуття чинності цією Угодою. З цього моменту Організація втрачає статус замовника будівництва за Інвестиційно-підрядним договором № 1/86, а Товариство набуває статусу замовника будівництва за Інвестиційко-підрядним договором № 1/86.

Відповідно до п. 3 угоди Комунальне підприємство "Житлоінвестбуд-УКБ", як правопопередник, та Товариство з обмеженою відповідальністю "Висока вежа", як правонаступник, підтверджують та заявляють про дійсність всіх прав та обов'язків Організації, як замовника будівництва за Інвестиційно-підрядним договором № 1/86 на момент набуття чинності цією Угодою. Організації не відомі будь-які підстави для визнання прав та обов'язків із Інвестиційно-підрядного договору № 1/86 недійсними.

Вказана угода набуває чинності з моменту її підписання та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за угодою (п. 9.).

Крім того, 10.04.2008 між Генеральною прокуратурою України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Висока Вежа" на виконання п. 2.15.1. Інвестиційно-підрядного договору № 1/86 від 14 травня 2003 року на будівництво житлового будинку на бульварі Дружби народів, 14-16 у Печерському районі міста Києва було укладено додаткову угоду.

Відповідно до п.1 якої, Замовник і Товариство підтверджують, що на дату підписання цієї Додаткової угоди відповідно до п.2.13.1. Інвестиційно-підрядного договору №1/86 Замовнику в рахунок виконання зобов'язань Товариства за Інвестиційно-підрядним договором №1/86 передана площа квартир в інших ніж Об'єкт будівництва будинках у розмірі 956,6 (дев'ятсот п'ятдесят шість цілих шість десятих) квадратних метрів, що складає 4,63% (чотири цілих шістдесят три сотих відсотків) від Базової Площі Квартир в Об'єкті Будівництва.

З врахуванням площі квартир в інших ніж Об'єкт Будівництва будинках у розмірі 215

(двісті п'ятнадцяти) квадратних метрів, яка була передана Замовнику раніше (п.2.13.3. Інвестиційно-підрядного договору №1/86), Сторони підтверджують, що Замовнику на дату підписання цієї Додаткової угоди всього передано площу квартир в інших ніж Об'єкт Будівництва будинках у розмірі 1 171,6 (однієї тисячі сто сімдесят однієї цілої шести десятих) квадратних метрів, що складає 5,67% (п'ять цілих шістдесят сім сотих відсотків) від Базової Площі Квартир в Об'єкті Будівництва.

Сторони підписанням цієї Додаткової угоди підтверджують, що площа квартир в інших

ніж Об'єкт Будівництва будинках у розмірі 1 171,6 квадратних метрів, яка передана Замовнику в рахунок належної йому за умовами Інвестиційно-підрядного договору №1/86 площі квартир, передана Замовнику із врахуванням ринкової вартості житла, без будь-яких підвищуючих або понижуючих коефіцієнтів, є фіксованою і не підлягає у подальшому перегляду Сторонами.

Пунктом 2 цієї угоди сторони визначили, що на дату підписання цієї Додаткової угоди за Товариством залишається зобов'язання з передачі Замовнику площі квартир в Об'єкті Будівництва у розмірі 9,33% (дев'ять цілих тридцять три сотих відсотків) від Базової Площі Квартир в Об'єкті Будівництва, що становить 1 928,9 (одна тисяча дев'ятсот двадцять вісім цілих дев'ять десятих) квадратних метрів. Замовник і Товариство досягай згоди, що вказану в цьому пункті Додаткової угоди площу квартир Товариство передає Замовнику із числа квартир, що розміщуються на другому та третьому поверхах першої і другої секцій Об'єкта Будівництва.

Згідно п. 5 вказаної угоди Підписанням цієї Додаткової угоди Сторони підтверджують, що Товариство виконало у повному обсязі свої зобов'язання перед Замовником із передачі площі квартир відповідно до п.2.13.1. Інвестиційно-підрядного договору №1/86.

Перегляд загальної площі квартир, яка передана Замовнику, та передача Замовнику додаткової площі квартир як в Об'єкті Будівництва, так і в інших ніж Об'єкт Будівництва будинках, у зв'язку зі зміною ринкової вартості житла, а також з будь-яких інших підстав не допускається, за виключенням наступного випадку:

- загальна площа квартир, яка підлягає передачі Замовнику за умовами Інвестиційно- підрядного договору №1/86, підлягає перегляду (в сторону збільшення) у разі коригування проекту офісно-житлового комплексу на бульварі Дружби народів, 14-16 у Печерському районі міста Києва, якщо в результаті такого корегування збільшиться загальна площа квартир в Об'єкті Будівництва.

- якщо в результаті коригування проекту офісно-житлового комплексу на бульварі Дружби народів, 14-16 у Печерському районі міста Києва загальна площа квартир в Об'єкті Будівництва зменшиться, перегляд загальної площі квартир, яка передана Замовнику, не здійснюється.

Ця додаткова угода становить невід'ємну частину Інвестиційно-підрядного договору на будівництво житлового будинку на бульварі Дружби народів, 14-16 у Печерському районі міста Києва №1/86 від 14 травня 2003 року (п. 10).

Мотивуючи свої позовні вимоги Генеральна прокуратура України вказує про те, що в наслідок зміни підпунктом 2.13.1 пункту 2.13 Договору у новій редакції підпункту 3.3.19 пункту 3.3 Договору, а саме в частині 15% площі квартир від Базової Площі Квартир замість 15% площі Об'єкта (що включає в себе житлові та нежитлові приміщення (офіси, паркінгу), умови Договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін, звужують дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин, свободи договору та завідомо суперечать інтересам держави в особі Генеральної прокуратури України, що виявляється в недоотриманні орієнтовно 2 055 кв. м площі офісів, 1 597,5 кв. м площі підземного паркінгу, 78 кв. м площі відкритих автостоянок, посилаючись при цьому на приписи ст. 228 Цивільного кодексу України.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України вказано, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, є зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вказує позивач та встановлено судом, пунктами 1.2. та 1.5. договору передбачено, що Замовник передає, а Організація приймає на себе на період будівництва виконання функцій замовника по будівництву Об'єкта на земельній ділянці на бульварі Дружби Народів, 14/16 у Печерському районі міста Києва. Генпідрядник-інвестор фінансує будівництво Об'єкта в розмірі 100% вартості всього будівництва.

Згідно з підпунктом 3.3.19. пункту 3.3. договору після завершення будівництва Генпідрядник-інвестор зобов'язаний передати Замовнику 15% збудованої площі об'єкта. З початком виконання умов цього договору Генпідрядник-інвестор може здійснювати розрахунки з Замовником площами в інших збудованих будинках на території міста Києва в рахунок площі, передбаченої для Замовника. При розрахунку враховується ринкова вартість житла, переданого в інших будинках і на об'єкті.

Зазначеному обов'язку Генпідрядника-інвестора кореспондує право Замовника на отримання від Генпідрядника-інвестора 15% збудованої площі об'єкта (підпункт 3.4.3. пункту 3.4. договору).

Так, судом встановлено, що 20.01.2006 Організацією було погоджено в Головному управлінні містобудування, архітектури та дизайну міського середовища (лист-погодження № 07-336) проект "Офісно-житловий комплекс по бульварі Дружби Народів, 14-16 у Печерському районі м. Києва", а 08.06.2006 - отримано від Спеціалізованої державної організації "Київська міська служба Української інвестиційної експертизи (Служба "Київдержекспертиза")" Київської міської державної адміністрації позитивний висновок комплексної державної експертизи з техніко-економічним показниками вказаними у відповідному висновку, копія якого міститься в матеріалах справи.

19.06.2006 Комунальне підприємство "Житлоінвестбуд-УКБ" Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації затвердило наказом № 52 проект "Офісно-житловий комплекс по бульварі Дружби Народів, 14-16 у Печерському районі м. Києва" із відповідними техніко-економічними показниками.

Таким чином, як про це вказує позивач виходячи із підпункту 3.3.19. пункту 3.3., підпункту 3.4.3. пункту 3.4. договору, станом на 08.06.2006 Генеральна прокуратура України, як Замовник будівництва повинна була орієнтовно отримати на Об'єкті:

1. 3 100,5 кв.м. площі квартир (41 340,0 кв.м (загальна площа квартир на Об'єкті) х 50% (оскільки земельна ділянка перебуває у спільному користуванні Генеральної прокуратури України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Центр") х 15% (відсоток збудованої площі Об'єкта, який належить Замовнику) = 3 100,5 кв.м.);

2. 2 055,0 кв.м. площі офісів (27 400,0 кв.м. (загальна площа вбудованих та прибудованих офісів на Об'єкті) х 50% (оскільки земельна ділянка перебуває у спільному користуванні Генеральної прокуратури України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Центр") х 15% (відсоток збудованої площі Об'єкта, який належить Замовнику) = 2 055 кв.м.);

3. 1 597,5 кв.м. площі підземного паркінгу (21 300,0 кв.м. (загальна площа підземного паркінгу) х 50% (оскільки земельна ділянка перебуває у спільному користуванні Генеральної прокуратури України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Центр") х 15% (відсоток збудованої площі Об'єкта, який належить Замовнику) = 1 597,5 кв.м.);

4. 78,0 кв.м. площі відкритих автостоянок (1 040,0 кв.м. (загальна площа відкритих автостоянок) х 50% (оскільки земельна ділянка перебуває у спільному користуванні Генеральної прокуратури України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Центр") х 15% (відсоток збудованої площі Об'єкта, який належить Замовнику) = 78,0 кв.м.).

В той час, як вказує позивач та встановлено судом 25.12.2006 між сторонами підписано додатку угоду до Договору, якою внесено зміни до нього, а саме, викладено Договір у новій редакції, та залучено як інвестора Товариство з обмеженою відповідальністю "Висока Вежа".

Таким чином, сторони на основі вільного волевиявлення домовилися внести зміни та доповнення до Інвестиційно-підрядного договору № 1/86 від 14.05.2003 на будівництво житлового будинку на бульварі Дружби народів, 14-16 у Печерському районі міста Києва шляхом викладення його у новій редакції, наступного змісту:

1.1. Предметом цього договору є будівництво та введення в експлуатацію за рахунок коштів Товариства та/або залучених коштів фізичних і юридичних осіб офісно-житлового комплексу на бульварі Дружби народів, 14-16 у Печерському районі міста Києва (надалі - Об'єкт Будівництва) згідно з проектною документацією, розробленою і затвердженою у встановленому порядку.

Умовами п. 2.1. сторони погодили, що за згодою Тресту, яка виражається шляхом підписання цієї додаткової угоди, Товариство повністю приймає на себе зобов'язання з оплати будівництва об'єкта будівництва, несе всі витрати, пов'язані з будівництвом об'єкта будівництва, з організацією приймання закінчених робіт (об'єкта будівництва), введенням його в експлуатацію і передачею об'єкта будівництва експлуатаційним організаціям. Товариство відшкодовує всі витрати, які понесені організацією та пов'язані зі здійсненням будівництва, введенням в експлуатацію об'єкта будівництва.

Так, відповідно до п. 2.5. сторони дійшли згоди, що по закінченні будівництвом об'єкта будівництва (окремої черги, пускового комплексу) за поданням Треста - Організація, Трест та Товариство зобов'язані провести звірку взаєморозрахунків шляхом підписання відповідного акта на підставі форми КБ-3. Проект акта звірки взаєморозрахунків готує Трест та направляє Організації і Товариству, які зобов'язані розглянути його протягом 5 (п'яти) робочих днів та підписати або надати Тресту обгрунтовані заперечення.

Згідно п. 2.10. договору відповідно до затвердженої проектної документації загальна площа квартир в об'єкті будівництва становить 41'340 (сорок одну тисячу триста сорок) квадратних метрів. Так як Рішенням Київської міської ради від 24 квітня 2003 року № 404/564 земельна ділянка, на якій споруджується об'єкт будівництва, передана в оренду Замовнику спільно з Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс-Центр", за базову загальну площу квартир, що використовується сторонами при розрахунку належної Замовнику за умовами цього договору площі квартир, приймається площа квартир, що дорівнює 50% від загальної площі квартир в об'єкті будівництва (окремій черзі, пусковому комплексі) (надалі за текстом - "Базова Площа Квартир").

Так, пунктом 2.1. договору передбачено, що після закінчення будівництвом об'єкта будівництва (окремої черги, пускового комплексу) Організація передає Товариству: 100% площі квартир в об'єкті будівництва (окремій секції, черзі, пусковому комплексі); 100%, господарського, соціально-побутового та іншого призначення, їх комплекси, окремо визначені частини цих будинків вбудовані в житлові будинки та прибудовані до житлових будинків нежитлові приміщення (як частини цих будинків); 100% підземного паркінгу (автостоянки) в об'єкті будівництва за вирахуванням площі квартир та машиномісць, які відповідно до умов Інвестиційно-підрядного договору № 1/97 на будівництво житлового будинку на бульварі Дружби Народів, 14-16 у Печерському районі міста Києва від 16 липня 2003 року підлягає передачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс-Центр".

Згідно з умовами п. 2.13. договору після закінчення будівництвом об'єкта будівництва (окремої черги, пускового комплексу) Товариство із площ приміщень в об'єкті будівництва, належних йому за умовами цього договору, передає:

2.13.1. Замовнику - площу квартир в об'єкті будівництва у розмірі 15% (п'ятнадцять відсотків) від базової площі квартир в об'єкті будівництва за вирахуванням площі квартир в інших ніж об'єкт будівництва будинках, яка на дату набрання чинності цією редакцією договору вже передана Трестом Замовнику на виконання умов Інвестиційно-підрядного договору № 1/86 від 14 травня 2003 року на будівництво житлового будинку на бульварі Дружби народів, 14-16 у Печерському районі міста Києва.

Площа квартир в окремій секції (черзі, пусковому комплексі) об'єкта будівництва, що передається Замовнику, може не відповідати 15% від базової площі квартир цієї секції (черги, пускового комплексу) і може відрізнятися як в більшу, так і в меншу сторону. При цьому, сумарна площа всіх квартир в окремих секціях (чергах, пускових комплексах) об'єкта будівництва та квартир в інших ніж об'єкт будівництва будинках, яка була передана Замовнику в ході виконання цього договору, повинна якомога точніше наближатися до 15% від базової площі квартир.

Сторони підтверджують, що на дату набрання чинності цією редакцією договору Трестом на виконання умов Інвестиційно-підрядного договору № 1/86 від 14 травня 2003 року на будівництво житлового будинку на бульварі Дружби народів, 14-16 у Печерському районі міста Києва вже передана Замовнику площа квартир в інших ніж об'єкт будівництва будинках у розмірі 215 квадратних метрів, яка буде врахована сторонами при здійсненні остаточних розрахунків за цим договором (п. 2.14. договору).

Відповідно до п. 2.15. так, як передача площі квартир в об'єкті будівництва (окремій секції, черзі, пусковому комплексі) відповідно до п. 2.13.1. цього договору здійснюється після введення об'єкта будівництва (окремої секції, черги, пускового комплексу) в експлуатацію, з метою надання Товариству можливості залучення коштів від третіх осіб (відповідно до п. 4.8.3. Договору) сторони досягли згоди, що за Замовником закріплюються квартири, які розташовуються на другому і третьому поверсі кожної з секцій об'єкта будівництва. При цьому:

2.15.1. Товариство зобов'язується за шість місяців до запланованої дати введення окремої секції (черги, пускового комплексу) об'єкта будівництва в експлуатацію ініціювати підписання з Замовником додаткової угоди до цього договору, в якій визначити перелік та площу конкретних квартир, розташованих на другому та/або третьому поверсі секції, які закріплюються за Замовником, таким чином, щоб загальна площа квартир в кожній окремій секції, які закріплюються за Замовником, якомога точніше наближалася до 15% (п'ятнадцяти відсотків) від базової площі квартир в цій секції за вирахуванням площі квартир, переданих достроково.

2.15.2. Проект відповідної додаткової угоди готується Товариством та передається на підпис Замовнику, який зобов'язуються протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів від дня отримання проекту підписати та повернути Товариству запропоновану додаткову угоду. У разі наявності у Замовника заперечень чи пропозицій щодо переліку квартир в об'єкті будівництва (окремій секції, черзі, пусковому комплексі), які закріпляються за Замовником, Замовник зобов'язується врегулювати ці питання з Товариством в межах строку, встановленого першим реченням цього абзацу.

2.15.3. Сторони досягли згоди, що у разі не підписання та/або не повернення Замовником додаткової угоди протягом строку, встановленого п. 2.15.2. цього договору, Товариство має право самостійно та на свій розсуд визначити перелік квартир в об'єкті будівництва (окремій секції, черзі, пусковому комплексі), які закріпляються за Замовником, про що Товариство після спливу строку, встановленого п. 2.15.2., додатково повідомляє Замовника в письмовій формі. Замовник у цьому випадку не матиме претензій до Товариства з приводу переліку квартир, які закріплюються за Замовником.

Так, відповідно до пунктів 11.1. та 11.2. договору всі спори і розбіжності, які можуть виникнути між сторонами в результаті виконання цього договору, будуть вирішуватися шляхом переговорів. У разі неможливості вирішення спорів шляхом переговорів, сторони передають їх на розгляд відповідного господарського суд.

За переконанням позивача, держава в особі Генеральної прокуратури України має прямий інтерес у неухильному виконанні сторонами умов Інвестиційно-підрядного договору від 14.05.2003 № 1/86, зокрема, щодо передачі спочатку Генпідрядником-інвестором, а після укладення договору у новій редакції - Товариством Генеральній прокуратурі України саме 15% площі всього об'єкта будівництва, а не лише площі квартир, як зазначено в договорі в новій редакції.

Так, відповідно до статті 1 Закону України "Про прокуратуру" прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Після призначення на посаду прокурор забезпечується службовим житлом за місцем знаходження прокуратури, окремим робочим місцем та необхідними для роботи засобами (статті 83, 91 Закону України "Про прокуратуру").

Як вказує позивач, внаслідок виконання відповідачем своїх зобов'язань із передачі йому 15% житлових та нежитлових приміщень Генеральна прокуратура України матиме можливість забезпечити працівників органів прокуратури потребами, пов'язаними з їх професійною діяльністю.

Відтак, як стверджує позивач, підпункт 2.13.1. пункту 2.13. договору у новій редакції в частині "15% площі квартир від базової площі квартир в об'єкті" підлягає визнанню недійсним, що має наслідком застосування попередньої правової конструкції (редакції), передбаченої підпунктом 3.3.19. пункту 3.3. договору, а саме "15% збудованої площі об'єкта", посилаючись при цьому на приписи ст. 228 Цивільного кодексу України, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Саме таким чином на переконання прокуратури буде поновлено порушений інтерес держави в особі Генеральної прокуратури України на отримання 15% житлових та нежитлових приміщень (офісів, паркінгу) в об'єкті будівництва.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статті 193 Цивільного кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Одним із основних принципів цивільного законодавства є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність (ст. 3 ЦК України).

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Так, статтею 203 Цивільного кодексу України закріплено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

Приписами ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Таким чином, системний аналіз наведених норм, дає підстави дійти до беззаперечного висновку, що нікчемними є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не вважаються такими, що порушують публічний порядок.

Отже, з огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними засобами доказування, у чому саме полягає порушення публічного порядку або інтересів держави в особі Генеральної прокуратури України підпунктом 2.13.1 пункту 2.13 додаткової угоди від 25.12.2006 та пунктами 1,2,5 додаткової угоди від 10.04.2008 до Інвестиційно-підрядного договору на будівництво житлового будинку на бульварі Дружби народів, 14-16 у Печерському районі міста Києва №1/86 від 14 травня 2003 року.

Щодо вимог позивача про зобов'язання товариство передати площі квартир, суд зазначає наступне.

Так, підпунктом 3.3.19. пункту 3.3. договору, підпунктом 2.13.1. пункту 2.13. договору у новій редакції передбачено право Генпідрядника-інвестора/Товариства передати Замовнику площу квартир в інших, ніж об'єкт будівництва, будинках, з урахуванням ринкової вартості житла.

Як вказує сам позивач та встановлено судом після підписання договору між Організацією та Замовником підписано Акт про передачу останньому 5 квартир загальною площею 324,68 кв.м. в інших, ніж об'єкт будівництва, будинках за будівельною адресою: ж/м Позняки, 8 м-н, буд. 8, у місті Києві.

На виконання підпункту 3.3.19. пункту 3.3. договору Генпідрядник-інвестор передав Замовнику 2 квартири загальною площею 141,10 кв.м. у будинку за адресою: проспект Науки, 54-Б (пр-т Науки, 56), та 1 квартиру загальною площею 69,00 кв.м. у будинку за адресою: проспект Науки, 62-А, у місті Києві, що підтверджується відповідними Актами приймання-передачі квартир № 1/122 та № 1/121 та відповідно зареєстрованими 25.04.2006 у Головному управлінні житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

При цьому, позивач зазначає, що пунктом 2.14. договору у новій редакції закріплено, що станом на дату набрання чинності цього договору (25.12.2006) Відкрите акціонерне товариство "Трест "Південзахідтрансбуд" передало Генеральній прокуратурі України 215,00 кв.м. площі квартир.

Однак, станом на зазначену дату згідно з Актами приймання-передачі квартир № 1/121 та № 1/122, зареєстрованими 25.04.2006 у Головному управлінні житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради "Київської міської державної адміністрації), Відкрите акціонерне товариство "Трест "Південзахідтрансбуд" передало Генеральній прокуратурі України 210,10 кв.м.

То суд вказує, що під час підписання актів № 1/121 та № 1/122 приймання-передачі квартир, так і під час підписання договору у новій редакції, сторони були вільними у своєму волевиявленні, ознайомлені з актами приймання-передачі квартир та умовами відповідного договору, усвідомлювали всю сукупність відповідальності та настання відповідних наслідків, при цьому, без будь-яких зауважень підписали, як акти приймання-передачі квартир, так і договір у новій редакції від 25.12.2006.

Крім того, як зазначає позивач, 10.04.2008 між сторонами підписано ще одну додаткову угоду до договору, відповідно до якої, за переконанням позивача, помилково закріплено, що Генеральній прокуратурі України передано 1 171,6 кв.м. площі квартир в інших, ніж об'єкт будівництва, будинках (абз. 1, 2 пункту 1 додаткової угоди).

Однак, позивач стверджує, що відповідно до підписаних Актів приймання-передачі квартир Генеральній прокуратурі України передано лише 534,78 кв.м. площі квартир в інших, ніж об'єкт будівництва, будинках (324,68 + 141,10 + 69,00), що на 636,82 кв.м. менше, ніж зазначено у додатковій угоді від 10.04.2008.

Крім того, пунктом 2 даної додаткової угоди передбачено обов'язок Товариства передати Замовнику 1 928,9 кв.м. площі квартир в об'єкті будівництва.

При цьому, вже в пункті 3 зазначеної додаткової угоди та Акті приймання-передачі квартир від 10.04.2008 № 1/153, закріплено і передано Генеральній прокуратурі України 1920,9 кв.м., що на 8 кв.м. менше.

Таким чином, як про це вказує позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Висока Вежа" не виконало в повному обсязі свої зобов'язання з передачі Генеральній прокуратурі України 644, 82 кв.м.

Що стосується таких тверджень позивача, то суд з ними не погоджується, з огляду на наступне.

Про що вказувалось позивачем та встановлено судом, так дійсно 10.04.2008 між Генеральною прокуратурою України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Висока Вежа" на виконання п. 2.15.1. Інвестиційно-підрядного договору № 1/86 від 14.05.2003 на будівництво житлового будинку на бульварі Дружби народів, 14-16 у Печерському районі міста Києва, будо укладено додаткову угоду.

Так, умовами п. 1 угоди сторонами погоджено, що Замовник і Товариство підтверджують, що на дату підписання цієї додаткової угоди відповідно до п. 2.13.1. Інвестиційно-підрядного договору № 1/86 Замовнику в рахунок виконання зобов'язань Товариства за Інвестиційно-підрядним договором № 1/86 передана площа квартир в інших ніж об'єкт будівництва будинках у розмірі 956,6 (дев'ятсот п'ятдесят шість цілих шість десятих) квадратних метрів, що складає 4,63% (чотири цілих шістдесят три сотих відсотків) від базової площі квартир в об'єкті будівництва.

З врахуванням площі квартир в інших ніж об'єкт будівництва будинках у розмірі 215 (двісті п'ятнадцяти) квадратних метрів, яка була передана Замовнику раніше (п. 2.13.3. Інвестиційно-підрядного договору № 1/86), сторони підтверджують, що Замовнику на дату підписання цієї Додаткової угоди всього передано площу квартир в інших ніж об'єкт будівництва будинках у розмірі 1 171,6 (однієї тисячі сто сімдесят однієї цілої шести десятих) квадратних метрів, що складає 5,67% (п'ять цілих шістдесят сім сотих відсотків) від базової площі квартир в об'єкті будівництва.

Сторони підписанням цієї додаткової угоди підтверджують, що площа квартир в інших ніж об'єкт будівництва будинках у розмірі 1 171,6 квадратних метрів, яка передана Замовнику в рахунок належної йому за умовами Інвестиційно-підрядного договору № 1/86 площі квартир, передана Замовнику із врахуванням ринкової вартості житла, без будь-яких підвищуючих або понижуючих коефіцієнтів, є фіксованою і не підлягає у подальшому перегляду Сторонами.

Відповідно до п. 2 сторони погодили, що таким чином на дату підписання цієї додаткової угоди за Товариством залишається зобов'язання з передачі Замовнику площі квартир в об'єкті будівництва у розмірі 9,33% (дев'ять цілих тридцять три сотих відсотків) від базової площі квартир в об'єкті будівництва, що становить 1 928,9 (одна тисяча дев'ятсот двадцять вісім цілих дев'ять десятих) квадратних метрів.

Замовник і Товариство досягли згоди, що вказану в цьому пункті додаткової угоди площу квартир Товариство передає Замовнику із числа квартир, що розміщуються на другому та третьому поверхах першої і другої секцій об'єкта будівництва.

Згідно п. 3 угоди, на виконання виконання п. 2.15. Інвестиційно-підрядного договору № 1/86 та з врахуванням п. 2 цієї додаткової угоди сторони досягли згоди визначити перелік та площу конкретних квартир розташованих на другому та/або третьому поверсі першої і другої секцій об'єкта будівництва, які закріплюються за Замовником і передаються Замовнику в рахунок виконання зобов'язання Товариства з передачі Замовнику площі квартир в об'єкті будівництва у розмірі, визначеному в п. 2 цієї додаткової угоди. А саме за Замовником закріплюються квартири розташовані в офісно-житловому комплексі на бульварі Дружби народів, 14-16 у Печерському районі міста Києва згідно переліку вказаному в даній додатковій угоді.

Так, пунктом 4 передбачено, що сторони на виконання п. 3 цієї додаткової угоди підписують відповідний акт (акти) приймання-передачі площі квартир в об'єкті будівництва, який підлягає реєстрації в Головному управлінні житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації у порядку, встановленому діючими нормативно-правовими актами.

Умовами п. 5 закріплено, що підписанням цієї додаткової угоди сторони підтверджують, що Товариство виконало у повному обсязі свої зобов'язання перед Замовником із передачі площі квартир відповідно до п. 2.13.1. Інвестиційно-підрядного договору № 1/86.

Перегляд загальної площі квартир, яка передана Замовнику, та передача Замовнику додаткової площі квартир як в об'єкті будівництва, так і в інших ніж об'єкт будівництва будинках, у зв'язку зі зміною ринкової вартості житла, а також з будь-яких інших підстав не допускається, за виключенням наступного випадку:

- загальна площа квартир, яка підлягає передачі Замовнику за умовами Інвестиційно- підрядного договору № 1/86, підлягає перегляду (в сторону збільшення) у разі коригування проекту офісно-житлового комплексу на бульварі Дружби народів, 14-16 у Печерському районі міста Києва, якщо в результаті такого корегування збільшиться загальна площа квартир в об'єкті будівництва.

Якщо в результаті коригування проекту офісно-житлового комплексу на бульварі Дружби народів, 14-16 у Печерському районі міста Києва загальна площа квартир в об'єкті будівництва зменшиться, перегляд загальної площі квартир, яка передана Замовнику, не здійснюється.

Згідно п. 6 угоди, керуючись п. 2.15.4. Інвестиційно-підрядного договору № 1/86 сторони підтверджують, що з дати підписання цієї додаткової угоди Товариство має право включити до переліку квартир, призначених для відчуження третім особам, квартири, розташовані на другому і третьому поверсі об'єкта будівництва, які не увійшли до переліку квартир, що закріплюються за Замовником відповідно до п. 3 цієї Додаткової угоди.

Пунктом 7 встановлено, що відповідно до умов п. 4.1.4. Інвестиційно-підрядного договору № 1/86 Замовник зобов'язаний самостійно за рахунок площі квартир, що передані Товариством Замовнику за умовами Інвестиційно-підрядного договору № 1/86, у порядку та у строки, визначені чинним законодавством, передати місцевим органам влади і самоврядування обов'язкові відрахування житла у розмірі, визначеному чинним законодавством, актами органів місцевого самоврядування та умовами Інвестиційно-підрядного договору № 1/86.

Також ч. 5 даного пункту визначено, що Товариство не несе відповідальності, а Замовник несе відповідальність за своєчасну та у повному обсязі передачу місцевим органам влади і самоврядування обов'язкових відрахувань житла у розмірі, визначеному чинним законодавством, актами органів місцевого самоврядування та умовами Інвестиційно-підрядного договору № 1/86.

Ця додаткова угода становить невід'ємну частину Інвестиційно-підрядного договору на будівництво житлового будинку на бульварі Дружби народів, 14-16 у Печерському районі міста Києва № 1/86 від 14 травня 2003 року (п. 10 угоди).

Таким чином, знову ж таки, підписуючи як додаткову угоду до Інвестиційно-підрядного договору № 1/86, так і Акт № 1/153 приймання-передачі 21 квартири, позивач був обізнаний з умовами даної угоди та усвідомлював всю повноту настання відповідних наслідків, не був позбавлений права та можливості висловити свої зауваження до вказаної угоди, при цьому підписав її без будь-яких зауважень.

Отже, позивачем не підтверджено недодержання вимог щодо відповідності цього правочину інтересам держави, а також, не наведено обставин з відповідними засобами доказування, з якими закон пов'язує можливість визнання такого договору та/або його пунктів недійсними, які б у своїй сукупності дали змогу дійти висновку щодо визнання недійсним підпункту 2.13.1. пункту 2.13. додаткової угоди від 25.12.2006 до інвестиційно-підрядного договору № 1/86 від 14.05.2003 на будівництво житлового будинку на бульварі Дружби Народів, 14-16 у Печерському районі міста Києва, в частині "15% (п'ятнадцяти відсотків) площі квартир від базової площі квартир в об'єкті будівництва", з подальшим застосуванням по тексту вказаної додаткової угоди попередньої правової конструкції (редакції), передбаченої підпунктом 3.3.19 пункту 3.3 інвестиційно-підрядного договору № 1/86 від 14.05.2003 на будівництво житлового будинку на бульварі Дружби Народів, 14-16 у Печерському районі міста Києва - "15% збудованої площі Об'єкта" та визнання недійсним пунктів 1, 2, 5 додаткової угоди від 10.04.2008 до інвестиційно-підрядного договору № 1/86 від 14.05.2003 на будівництво житлового будинку на бульварі Дружби Народів, 14-16 у Печерському районі міста Києва.

Також, позивачем не доведено за допомогою відповідних засобів доказування, що договір суперечить вимогам чинного законодавства щодо його форми, змісту, правоздатності і волевиявленню сторін, того, що на момент укладення спірного договору свідомо існує об'єктивна неможливість настання правового результату, а також, що внаслідок його укладення були порушені права позивача.

У зв'язку з чим, вимоги позивача щодо зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Висока Вежа" передати Генеральній прокуратурі України 644,82 кв. м площі квартир в інших, ніж об'єкт будівництва на бульварі Дружби Народів, 14-16 у Печерському районі міста Києва, будинках, а також 15% нежитлових приміщень, а саме, 15% офісів та 15% паркінгу (підземного, відкритого) в об'єкті будівництва на бульварі Дружби Народів, 14-16 у Печерському районі міста Києва відповідно до даних Актів готовності об'єкта будівництва до експлуатації не підлягає задоволенню.

Що стосується тверджень позивача, що для остаточного встановлення кількості квадратних метрів площі квартир, які було передано Генеральній прокуратурі України в інших, ніж об'єкт будівництва, будинках, необхідно здійснити їх оцінку шляхом проведення відповідної експертизи. Тільки на підставі висновку суб'єкта оціночної діяльності про вартість об'єкта оцінки сторони мають право імперативно констатувати в умовах договору остаточний розмір площі квартир, яка була передана Генеральній прокуратурі України в інших, ніж об'єкт будівництва, будинках.

Відтак, на переконання позивача, з метою належного виконання Товариством своїх зобов'язань, передбачених умовами договору у новій редакції, в частині передачі Замовнику належної йому площі квартир необхідно провести станом на дату підписання сторонами Актів приймання-передачі квартир ретроспективну експертизу (оцінку) для визначення ринкової вартості житла, яке було передане Генеральній прокуратурі України в інших, ніж об'єкт будівництва, будинках і в об'єкті будівництва.

Стосовно таких тверджень позивача, суд вказує наступне.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

При цьому, частиною 4 вказаної статті встановлено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Отже, аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що позивачем не доведено обставини, а саме, що відповідачем було передано вищевказані квартири, згідно актів приймання-передачі без врахування їх ринкової вартості, або що така оцінка не проводилась.

Суд також вказує про те, що позивачем не надано суду доказів звернення до відповідача з відповідним клопотанням щодо надання висновку експерта (оцінки) про визначення ринкової вартості житла та/або надання такого висновку суду.

Крім того, факт відсутності такого висновку, позивачем не доведено.

При цьому, суд звертає увагу на те, що будь-яких клопотань щодо витребування таких доказів у відповідача, позивачем до суду не подавалось та відповідно усно також не було заявлено.

Поміж того, суд зазначає про те, що з погодженого сторонами умовами договору не передбачено обов'язку Товариства проведення ретроспективної експертизи (оцінки) для визначення ринкової вартості житла, однак, умовами договору передбачено, що Товариство зобов'язане виконувати доручення Замовника.

Таким чином, Генеральна прокуратура України у разі наявності сумнівів щодо належного виконання Товариством своїх зобов'язань, передбачених умовами договору у новій редакції, а саме, в частині передачі Замовнику належної йому площі квартир, не була позбавлена права звернутися до відповідача з клопотанням чи проводилась експертиза (оцінка) для визначення ринкової вартості житла та у разі її наявності надання такої оцінки позивачеві.

Позивач також не був позбавлений права доручити проведення Товариству відповідної експертизи.

Однак, таким правом Генеральна прокуратура Україна не скористалась, натомість без будь-яких зауважень підписала Акти приймання-передачі загальною площею 2 455,68 кв.м., площі квартир з яких: 534,78 кв.м. площі квартир в інших, ніж об'єкт будівництва, будинках та 1 920,9 кв.м. площі квартир в об'єкті будівництва.

Таким чином, вимога позивача щодо зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Висока Вежа" провести незалежну оцінку ринкової вартості квартир, переданих Генеральній прокуратурі України, також не підлягає задоволенню, оскільки, як було встановлено судом, умовами договору не передбачено обов'язку Товариства проведення незалежної оцінки ринкової вартості квартир, та у свою чергу, позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами у розумінні ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України факту наявності обставин, які б у своїй сукупності дали б змогу дійти висновку, що передані квартири були передані позивачу без врахування їх ринкової вартості.

Крім того, суд також вважає за необхідне звернути увагу позивача, що приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України закріплюють, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (зокрема у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого королівства") положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

Так, судом встановлено, що укладення між сторонами договорів відбувалося в період з 2003 по 2008 роки, як і саме будівництво та виділення квартир, в той час, як тільки у 2017 році позивачем було встановлено, що внаслідок укладення відповідних договорів, було порушено право Держави в особі Генеральної прокуратури України, внаслідок укладання відповідних договорів, шляхом позбавлення можливості Генеральної прокуратури України забезпечити працівників органів прокуратури потребами, пов'язаними з їх професійною діяльністю.

Так, згідно з частиною першою статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За юридичними позиціями Конституційного Суду України верховенство права, будучи одним з основних принципів демократичного суспільства, передбачає судовий контроль над втручанням у право кожної людини на свободу; конституційне право людини на судовий захист є гарантією усіх прав і свобод людини і громадянина (абзац дев'ятий пункту 9 мотивувальної частини Рішення від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003, абзац чотирнадцятий підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 2 листопада 2004 року N 15-рп/2004).

Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Найважливішою ознакою суду є його незалежність та безсторонність, а однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (пункт 1 частини другої статті 129 Конституції України).

У практиці Європейського суду з прав людини сформовано, серед іншого, характеристики незалежності суду, одна з яких полягає в тому, що суд має сприйматися як незалежний орган; щодо ознак безсторонності суду, то він повинен сприйматися таким з об'єктивного погляду з достатніми гарантіями для виключення будь-яких легітимних сумнівів з цього приводу (пункти 125, 126 рішення від 6 жовтня 2011 року у справі "Агрокомплекс проти України").

Приписами статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Так, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини та наведенні норми та беручи до уваги, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів у розумінні ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України наявності обставин, які б у своїй сукупності дали б змогу дійти протилежного висновку, то за таких підстав позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Генеральної прокуратури України (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15; ідентифікаційний код 00034051) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Висока Вежа" (03040, м. Київ, вул. Васильківська, 14; ідентифікаційний код 32920239) про визнання пунктів договору недійсним та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 21.05.2018

Суддя Д.О. Баранов