ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2018 Справа № 917/2005/17

За позовом ОСОБА_1 - учасника товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут", АДРЕСА_1

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут", 39100, Полтавська область, Козельщинський район, смт. Козельщина, вул. Остроградського, буд. 8

треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Астарта-Київ", 04070, м. Київ, Подільський район, вул. Почайнинська, буд.38/44,

2) Державний реєстратор Козельщинської районної державної адміністрації, 39100, Полтавська обл., смт. Козельщина, вул. Монастирська, 5,

про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут", які оформлені протоколом № 11/15/2017 від 15.11.2017 року,

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Стельмах А.С.

Представники :

від позивача: ОСОБА_3, ордер серії КВ № 710291 від 18.04.2018 р.;

від відповідача: Жаворонков П.Є, свідоцтво від 03.04.2018 року № 6, договір від 16.04.2018 року

від третіх осіб : не з'явились.

Обставини справи: ОСОБА_1 - учасник Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" звернувся з позовною заявою про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут", яке оформлено протоколом № 11/15/2017 від 15 листопада 2017 року, з підстав порушення останнім його законних прав як учасника товариства.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 04 січня 2018 року у справі № 917/2005/17 закрито провадження у справі, з підстав відсутності предмета спору, оскільки рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" №12/27/2017 від 27 грудня 2017 року було припинено дію рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут", яке оформлено протоколом № 11/15/2017 від 15 листопада 2017 року.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 року апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 04 січня 2018 року у справі №917/2005/17 скасовано. Справу №917/2005/17 передано до Господарського суду Полтавської області для подальшого розгляду.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 917/2005/17 передано на розгляд судді Тимощенко О.М. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2018 р., том справи 2, а.с. 144)

З огляду на наведене суд ухвалою від 26.03.2018 р. прийняв дану справу до провадження та призначив підготовче засідання на 19.04.2018 р..

04.04.2018 року через канцелярію Господарського суду Полтавської області від позивача надійшла заява № 149/18 від 02.04.2018 р., вх.. № 3499) про виконання вимог ухвали суду від 26.03.2018 р., згідно якої позивач, зокрема, повідомляє суд про підтримання ним позовних вимог у повному обсязі.

Треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача представництво у судове засідання не забезпечили, останні були належним чином та завчасно повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, а також про покладені на них обов'язки, про що свідчать матеріали справи.

У судовому засіданні при розгляді справи по суті представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити посилаюсь на те, що :

- порушено порядок скликання і проведення загальних зборів учасників;

- позивача не було повідомлено про проведення спірних зборів;

- позивача позбавлено права приймати участь в управлінні товариством та ін.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаюсь, зокрема, на те, що рішення, які приймались на зазначених Загальних зборах учасників Товариства стосувались виключно вирішення питань, пов'язаних саме з трудовими відносинами між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма "Добробут", жодних інших рішень, які б стосувались саме подальшої діяльності Товариства не приймалось. Також відповідачем вказувалось на прийняття рішення загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" №12/27/2017 від 27 грудня 2017 року про припинення рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут", яке оформлене протоколом № 11/15/2017 від 15 листопада 2017 року.

В судовому засіданні 17.05.2018 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення та повідомив коли буде складено повне рішення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що 15.11.217 року відбулися загальні збори учасників ТОВ Агрофірма "Добробут", оформлені протоколом № 11/15/2017 (арк. справи 56-58, 73-75 том 1) із порядком денним:

1) Про обрання Голови та Секретаря Загальних зборів учасників Товариства

2) Про тимчасове відсторонення від виконання своїх повноважень генерального директора Товариства.

3) Про призначення тимчасово виконуючого обов'язки генерального директора Товариства.

4) Про призначення особи, уповноваженої на проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

5) Про проведення аудиту бізнес процесів у Товаристві.

Зі змісту протоколу вбачається, що на зборах були присутні ТОВ фірма «Астарта-Київ», тобто учасник, що володіє 99,082% статутного капіталу ТОВ Агрофірма "Добробут".

На зборах 15.11.2017 року були прийнято рішення:

- про відсторонення від виконання повноважень генерального директора ТОВ Агрофірма "Добробут" ОСОБА_1 (позивача) строком з 16.11.2017 року по 20.12.2017 року;

- призначення ОСОБА_5 виконуючим обов'язки генерального директора;

- уповноваження ОСОБА_5 представляти інтереси Товариства в органах державної реєстрації щодо проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, надати йому право підпису на документах, пов'язаних із державною реєстрацією змін до відомостей про юридичну особу, та вчинення інших дій, у тому числі щодо подання та отримання документів для державної реєстрації.

- провести аудиту бізнес процесів, які наявні у Товаристві станом на 16.11.2017 року; створити робочу групу з проведення аудиту у визначеному у рішенні складі.

Згідно п. 2.1.2 Статуту ТОВ Агрофірма "Добробут" в редакції, затвердженої загальними зборами від 31.03.2016 року ( арк. справи 18-35, том 1) позивач є учасником ТОВ Агрофірма "Добробут", що також підтверджується відповідними витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наявними в матеріалах справи.

Таким чином, оскільки в статуті ТОВ Агрофірма «Добробут» визначена належна позивачу частка в статутному капіталі товариства, позивачу належать корпоративні права щодо відповідача.

Позивач, вважаючи свої права порушеними внаслідок проведення оспорюваних зборі та прийнятих на них рішень, звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до ст. 11-1 Закону України "Про господарські товариства" законодавство про господарські товариства ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, цього Закону, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законодавчих актів.

Статтею 167 Господарського кодексу України встановлено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Статтею 97 Цивільного кодексу України передбачено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ст.58 Закону України "Про господарські товариства", ст.145 Цивільного кодексу України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

В пункті 2.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 25 лютого 2016 року "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" зазначено, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Відповідно до ст. 98 Цивільного кодексу України рішення Загальних зборів учасників товариства може бути оскаржене учасником товариства до суду. Господарські суди на загальних підставах розглядають справи у спорах про визнання недійсними рішень загальних зборів чи актів органів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов'язків характер.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів дотримання товариством передбаченої статтею 61 Закону України "Про господарські товариства" процедури скликання та проведення загальних зборів ТОВ Агрофірма «Добробут», які оформлено Протоколом №11/15/2017, в частині повідомлення позивача, як учасника товариства, про проведення загальних зборів та їх порядок денний.

Відповідно до протоколу № 11/15/2017 від 15.11.2017 запрошеною особою вказана ОСОБА_6, яку відповідно до п. 1 першого питання порядку денного вирішено обрати Секретарем загальних зборів.

Разом із тим, станом на 15.11.2017 ОСОБА_6 була представником позивача відповідно до виданої довіреності.

Зі змісту протоколу не вбачається що ОСОБА_6 на загальних зборах діяла як представник позивача, згадка про це в протоколі відсутня, вказано про участь лише ТОВ фірма «Астарта-Київ» у спірних збрах.

Згодом довіреність на ім'я ОСОБА_6 була відкликана позивачем, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу. Загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу. Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників.

Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів.

Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів.

Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Вказані норми знайшли своє відображення у п. п. 16.4 , 16.5 Статуту відповідача в редакції, чинній на момент прийняття оспорюваних рішень.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.2008 р. № 13 судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

В той же час, пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.2008 р. № 13 визначено, що при розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень. Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації. При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

У відповідності до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.2008 р. № 13 рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої ст.ст. 43, 61 Закону України "Про господарські товариства". Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. При вирішенні спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів господарського товариства з підстав недопущення до участі в них акціонерів (учасників) товариства судам необхідно з'ясувати, чи могла їх відсутність (або наявність) істотно вплинути на прийняття рішення, яке оскаржується.

При цьому, позивачу не може бути відмовлено у задоволенні вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів тільки з мотивів недостатності його голосів для зміни результатів голосування з прийнятих загальними зборами учасників (акціонерів, членів) рішень, оскільки вплив учасника (акціонера, члена) на прийняття загальними зборами рішень не вичерпується лише голосуванням (відповідні роз'яснення наведені у п. 2.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин").

Участь позивача у загальних зборах не обмежується виключно голосуванням, так як голосуванню передує обговорення ним з усіма присутніми учасниками питань порядку денного, внесення обґрунтованих пропозицій та виступи учасників, що за певних обставин може істотно вплинути на загальний хід голосування та змінити його результати в порівнянні з тими результатами, які мали місце внаслідок незаконного позбавлення позивача можливості взяти участь у загальних зборах.

Як роз'яснено у п. 2.25 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин" обов'язковою умовою повідомлення про скликання загальних зборів юридичної особи є одночасна наявність у такому повідомленні інформації про час, місце проведення зборів та інформації про питання, що будуть винесені на розгляд зборів (порядок денний).

Відсутність у повідомленні про проведення загальних зборів будь-якої з названих складових, як і відсутність самого повідомлення, може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів.

Позивач, який є власником частки у статутному капіталі Товариства, не був повідомлений про проведення загальних зборів учасників Товариства та їх порядок денний, був відсутній на вказаних зборах, а тому прийняті рішення порушують корпоративні права позивача на участь в товаристві.

Відповідачем не надано суду доказів, які б свідчили про вжиття відповідачем чи третьою особою 1 заходів для забезпечення можливості позивачу реалізувати своє право на участь у загальних зборах учасників Товариства.

Відтак, позивача було позбавлено його права на участь у загальних зборах учасників товариства, права на управління товариством, оскільки саме до компетенції загальних зборів учасників віднесено право на призначення та відсторонення керівника товариства (п. 15.1 Статуту відповідача).

Зазначені обставини свідчить про позбавлення позивача як учасника товариства можливості взяти участь у загальних зборах та свідчить про наявність правових підстав для визнання рішень таких загальних зборів недійсними.

Заперечення відповідача щодо того, оспорюване рішення не порушує корпоративні права позивача, а лише трудові права як відстороненого керівника, є необґрунтованими.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує рішення, прийняті на загальних зборах товариства, посилаючись на те, що через порушення процедури проведення таких зборів позивача було позбавлено як учасника товариства права участі у зборах учасників товаристві.

Пленум Вищого господарського суду України у п.1.9 Постанови від 25.02.2016 року № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» роз'яснив, що господарським судам слід враховувати, що згідно з абзацом другим пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 12.01.2010 № 1-рп/2010 усунення члена виконавчого органу товариства від виконання своїх обов'язків, яке передбачене частиною третьою статті 99 ЦК України, не є відстороненням працівника від роботи в розумінні статті 46 КЗпП України.

Зміст положень частини третьої статті 99 ЦК України треба розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства усунути члена виконавчого органу від виконання обов'язків, які він йому визначив, у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав, але за умови, якщо в установчих документах товариства не були зазначені підстави усунення.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права, зокрема в аспекті статті 46 КЗпП України.

Отже, в межах даної справи позивач оскаржує не сам факт відсторонення чи звільнення його з посади директора товариства та не заявляє позовних вимог про поновлення його на роботі на посаді директора товариства, а оскаржує рішення загальних зборів в цілому з підстав порушення процедури повідомлення його яка учасника товариств , про дату, час та місце проведення загальних зборів товариства, а тому даний спір стосується саме корпоративного права позивача як учасника товариства та не є трудовим спором.

Стосовно скасування оспорюваного рішення рішенням загальних зборів від 27 грудня 2017 року №12/27/2017, то це має наслідком припинення його дії/чинності тільки з дати набрання чинності останнім, а не з моменту його прийняття 15 листопада 2017 року, тоді як позивачем ставляться вимоги про визнання недійсними прийнятих на загальних зборах рішень саме з моменту прийняття.

Таким чином, судом встановлено, що скликання спірних зборів учасників товариства проведено з порушенням встановленої законом процедури, оскільки позивача не було належним чином та в установлений строк повідомлено про час та місце проведення зборів від 15.11.2017р., їх порядок денний, у зв'язку з чим позивач не зміг своєчасно ознайомитись з документами, пов'язаними з порядком денним зборів, можливо внести свої пропозиції щодо порядку денного загальних зборів (ч. 2, 3 ст. 43, ч. 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства"), чим порушені корпоративні права позивача на взяття участі в загальних зборах на яких вирішувалось питання діяльності та управління товариства .

Враховуючи наведене суд задовольняє позовні вимоги.

Керуючись статтями 129, 232-233,237-238,240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" (39100, Полтавська область, Козельщинський район, смт. Козельщина, вул. Остроградського, буд. 8, ідентифікаційний код 32682703), які оформлені протоколом № 11/15/2017 від 15.11.2017 року.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" (39100, Полтавська область, Козельщинський район, смт. Козельщина, вул. Остроградського, буд. 8, ідентифікаційний код 32682703) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий 26.06.2015 року Козельщинським РВ УМВС України в Полтавській області) 1600 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21.05.2018 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Тимощенко О.М.