ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2018 р.Справа № 922/776/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Фізичної особи-підприємця Лозової Зоряни Володимирівни, м. Харків
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада 29 березня 2018 року звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача, Фізичної особи-підприємця Лозової Зоряни Володимирівни безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати в сумі 64423,01 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 квітня 2018 року по справі № 922/776/18 позовну заяву Харківської міської ради щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Лозової Зоряни Володимирівни безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати в сумі 64423,01 грн. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/776/18, а розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини першої пункту 3 статті 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме - це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Частиною 1 статті 247 ГПК України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 ГПК України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Вказана ухвала суду Позивачем була отримана 04.04.2018 р., про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулось до суду.

Також сторони були повідомлені про можливість надання додаткових письмових доказів, висновків експертів, клопотання, заяви та пояснення до суду у строк до 17.04.2018.

Відповідачем було надано відзив на позовну заяву (вх. № 9785 від 16.04.2018 р.), де просить суд відмовити у задоволенні частини позовних вимог про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати в сумі 16810,00 грн., зазначаючи, що в період з 01.03.2015 р. по 28.02.2018 р. Відповідачем було внесено плату за землю у формі земельного податку в розмірі 16810,00 грн. Також Відповідач надав клопотання, в якому просить суд розглядати справу в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Але суд не вбачає підстав для задоволення даного клопотання та вважає за необхідне розглядати справиу без участі представників сторін.

Ухвалою суду від 02.04.2018 р. було запропоновано позивачеві у строк 5 днів надати суду відповідь на відзив з дня його отримання, але Позивач наданим правом не скористався та до суду відповіді на відзив не надав.

Згідно ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно статті 114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд встановив наступне.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.03.2018 р. № 117988674:

- нежитлові приміщення 1-го поверху № 35, 36, 2-го поверху № 1-:-27, 3-го поверху № 1-:-24, 4-го поверху № 1-:-21, 5-го поверху № 1-:-22, 6-го поверху № 1-:-29, технічного поверху в літ. "Д-6" загальною площею 2580,5 кв.м. по АДРЕСА_2 на праві приватної власності зареєстрована з 25.08.2009 р. за Харківським інститутом управління (у формі ТОВ) на підставі договору купівлі-продажу від 20.08.2009 р. № 8793;

- нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-:-27 в літ. "Д-6" загальною площею 508,3 кв.м. по АДРЕСА_2 на праві приватної власності зареєстрована з 26.12.2013 р. за Лозовою Зоряною Володимирівною на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2013 р. № 3246.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Лозова З.В. з 12.05.2006 р. зареєстрована як фізична особа-підприємець.

Харківський інститут управління (у формі ТОВ) з 25.08.2009 р. по теперішній час та ФОП Лозова З.В. з 26.12.2013 р. по теперішній час використовують земельну ділянку площею 0,0678 га по АДРЕСА_2 у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Відповідно до листа Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області від 20.10.2017 р. № 19-20-0.23,08-3-2307/116-17 та листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 20.10.2017 р. № 6614/0/225-17 речові права Відповідача на земельну ділянку по АДРЕСА_2 у м. Харкові не зареєстровані. Отже, враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав та з урахуванням ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України, земельна ділянка площею 0,0678 га по АДРЕСА_2 у м. Харкові перебуває у власності територіальної громади м. Харкова.

Відповідач в період з 01.03.2015 р. по 28.02.2018 р. не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законом розмірі, внаслідок чого зберіг у себе майно - грошові кошти.

Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 22.03.2018 р. здійснено обстеження земельної ділянки та встановлено, що на земельній ділянці площею 0,0678 га по АДРЕСА_2 у м. Харкові розташована нежитлова будівля літ. "Д-6" загальною площею 3088,8 кв.м., право власності на нежитлові приміщення в якій зареєстровано за Харківським інститутом управління (у формі ТОВ) та Лозовою З.В.

Земельна ділянка площею 0,0678 га по АДРЕСА_2 у м. Харкові використовується для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "Д-6" загальною площею 3088,8 кв.м.

ФОП Лозова З.В., набувши право власності на об"єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином не оформила правовідносин щодо користування земельною ділянкою.

Ст. 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні платним. Об"єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється згідно закону.

Ст. 14 Податкового кодексу України зазначено, що платою за землю є обов"язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов"язковим платежем, а її розмір визначається на підставі законодавчих актів.

Відповідно до п. 2 ч. 286.6. ст. 286 Податкового кодексу, за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває в спільній частковій власності.

Згідно ст. 1212-1214 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави зобов"язана повернути потерпілому це майно та відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна.

Внаслідок використання Відповідачем земельної ділянки без укладання договору оренди землі, територіальна громада м. Харкова в особі Харківської міської ради позбавлена можливості отримати дохід в такому розмірі від здачі земельної ділянки в оренду, чим порушені охоронювані законом права та інтереси Позивача щодо неодержання грошових коштів в розмірі орендної плати за землю.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до платіжних доручень, наданих Відповідачем до відзиву на позовну заяву та листа Київської об"єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС в Харківській області, в період з 01.03.2015 р. по 31.12.2015 р. сплачено земельний податок на суму 3550,00 грн.; за 2016 р. сплачено земельний податок на суму 5451,00 грн.; за 2017 р. сплачено земельний податок на суму 6730,00 грн. та за період з 01.01.2018 р. по 28.02.2018 р. сплачено земельний податок на суму 1079,00 грн. Всього за вищенаведений період сплачено 16810,00 грн.

П. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Враховуючи часткову оплату Відповідачем земельного податку в розмірі 16810,00 грн., суд закриває провадження по справі в цій частині.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з Відповідача орендної плати в сумі 47613,01 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ч. 9 статті 129 ГПК України, відповідно до якої у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно частини 5 статті 240 ГПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 12, 13, 41-46, 73, 74, 76-79, 80, 86, 91, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, 232, 233, 236 - 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з відповідача, Фізичної особи-підприємця Лозової Зоряни Володимирівни (61136, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, код 04059243, р/р 0002, банк ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011, код платежу: 24062200) безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати в сумі 47613,01 грн. та судовий збір в розмірі 1302,24 грн.

В частині стягнення суми основного боргу в розмірі 16810,00 грн. - провадження по справі закрити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено та підписано 14 травня 2018 року.

Суддя І.П. Жигалкін