ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"17" травня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2529/17
Господарський суд Одеської області
У складі судді Желєзної С.П.
Секретаря судових засідань ОСОБА_1
За участю представників сторін:
Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю №б/н від 04.11.2017р.;
Від відповідача: не зявився;
Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву державного підприємства Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів про прийняття додаткового рішення по справі за позовом державного підприємства Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів до товариства з обмеженою відповідальністю „Будконтакт МВС про визнання недійсним договору,
В провадженні господарського суду знаходилась справа №916/2529/17 за позовом державного підприємства Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів до товариства з обмеженою відповідальністю „Будконтакт МВС про визнання договору №21/10/14, укладеного між державним підприємством Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів та товариством з обмеженою відповідальністю „Будконтакт МВС, недійсним.
Рішенням господарського суду від 02.04.2018р. позовні вимоги державного підприємства Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів до товариства з обмеженою відповідальністю „Будконтакт МВС було задоволено, визнано недійсним договір оренди іншого, крім нерухомого, окремого індивідуально-визначеного майна, що належить до державної власності №21/10/14 від 21.10.2014р., укладений між сторонами по справі, відшкодовано позивачеві за рахунок відповідача судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

07.05.2018р. господарським судом у порядку ст. 327 ГПК України було видано відповідний наказ.

07.05.2018р. до господарського суду Одеської області надійшла заява від державного підприємства Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів про прийняття додаткового рішення про стягнення із відповідача судових витрат, повязаних із розглядом справи, у розмірі 7000,00 грн.

Ухвалою від 11.05.2018р. господарським судом було призначено до розгляду заяву державного підприємства Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів про прийняття додаткового судового рішення до розгляду у судовому засіданні.

У судовому засідання представник державного підприємства Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів підтримав заявлену у заяві від 07.05.2018р. вимогу та просив задовольнити її у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Вирішуючи питання про наявність правових підставі для ухвалення додаткового рішення, господарський суд виходить із наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1, 2 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Положеннями ч. 1-5 ст. 101 ГПК України визначено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об'єкт експертизи, який є доказом у справі, або змінено його властивості, не замінює сам доказ та не є підставою для звільнення від обов'язку доказування. Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об'єкт експертизи або змінено його властивості, до розгляду судом не приймається, крім випадків, коли особа, яка його подає, доведе можливість проведення додаткової та повторної експертизи з питань, досліджених у висновку експерта.

Варто зауважити, що за клопотанням (вх. 5775/18 від 12.03.2018р.) ДП „Одеський завод будівельних матеріалів до матеріалів справи було долучено висновок судової будівельно-технічної експертизи № ЕС-2502-1-957.18 від 28.02.2018р., проведеної на замовлення позивача.

На підтвердження проведення експертизи на замовлення ДП „Одеський завод будівельних матеріалів, а також понесення відповідних витрат, позивачем було надано суду договір про проведення судової експертизи № ЕС-2502-1-957.18 від 07.02.2018р., укладений між позивачем, ТОВ „Судова незалежна експертиза України та експертом ОСОБА_3; акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 05.03.2018р.; рахунок від 07.02.2018р.; а також квитанцію №ПН4609 від 12.02.2018р. про перерахування на користь ТОВ „Судова незалежна експертиза України грошових коштів згідно договору № ЕС-2502-1-957.18 від 07.02.2018р. у розмірі 7000,00 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 127 ГПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При ухваленні рішення 02.04.2018р. господарським судом не було вирішено питання про розподіл між сторонами витрат, повязаних із проведенням судової експертизи, які були понесені державним підприємством Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів на підтвердження чого суду було надано відповідні докази. Викладене свідчить про наявність правових підстав для ухвалення судом додаткового судового рішення про стягнення із товариства з обмеженою відповідальністю „Будконтакт МВС на користь державного підприємства Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів судових витрат, повязаних із проведенням судової експертизи, у розмірі 7000,00 грн.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви державного підприємства Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів про прийняття додаткового судового рішення про стягнення із товариства з обмеженою відповідальністю „Будконтакт МВС судових витрат, повязаних із проведенням судової експертизи, у розмірі 7000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 101, 123, 127, 129, 236 238, 244 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву державного підприємства Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів про прийняття додаткового рішення задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Будконтакт МВС /65059, м. Одеса, проспект Адміральський, буд. 33А, офіс 316, / на користь державного підприємства Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів /65039, м. Одеса, 4-й Басейний провулок, 7, / судові витрати, повязані із проведенням судової експертизи, у розмірі 7000,00 грн. /сім тисяч грн. 00 коп./.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21 травня 2018 р.

Суддя С.П. Желєзна