УХВАЛА

м. Київ

17.05.2018Справа № 910/7154/14

За скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум»
на рішення та діїстаршого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Журби Таміли Володимирівни
у справі№ 910/7154/14
за позовом Приватного акціонерного товариства «Науково-дослідне і конструкторське бюро бурового управління»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік»
простягнення 690122,72 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:

від позивача не з'явився;
від відповідача (скаржника) Кружанівський С.О. - за довіреністю;
від ВДВСне з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.04.2014 у справі № 910/7154/14 позов задоволено частково, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь Приватного акціонерного товариства «Науково дослідне і конструкторське бюро бурового інструменту» 547176,03 грн основного боргу, 9129,59 грн 3 % річних, 22740,37 грн втрат від інфляції, 35079,23 грн пені та 12282,51 грн судового збору; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2014 у справі № 910/7154/14 залишено без змін.

27.10.2014 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

16.04.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум» (в ході виконавчого провадження змінено назву боржника) на рішення та дії старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Журби Таміли Володимирівни.

У скарзі скаржник просить суд:

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Журби Т.В.;

- скасувати постанову старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Журби Т.В. №55691110 від 02.02.2018 про відкриття виконавчого провадження;

- зобов'язати Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві закінчити виконавче провадження №55691110;

- зобов'язати Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві скасувати усі заходи примусового виконання рішення суду та наказу №910/7154/14 за виконавчим провадженням №55691110.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справи № 910/7154/14 вказану скаргу передано на розгляд судді Смирновій Ю.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2018 суддею Смирновою Ю.М. прийнято до провадження справу №910/7154/14 для розгляду скарги на рішення та дії державного виконавця, судове засідання для розгляду скарги призначено на 26.04.2018.

26.04.2018 від скаржника через відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення по скарзі, клопотання про зупинення виконання рішення та клопотання про витребування доказів.

У судовому засіданні 26.04.2018 оголошено перерву до 17.05.2018.

Представник скаржника в судове засідання з'явився, скаргу підтримав.

Державний виконавець та представники стягувача в судове засідання не з'явилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення представника скаржника (стягувача) суд відзначає таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (надалі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як свідчать матеріали справи, 01.02.2018 Приватне акціонерне товариство «Науково-дослідне і конструкторське бюро бурового управління» звернулося до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.10.2014 у справі №910/7154/14, в частині стягнення з боржника частинизалишку заборгованості у розмірі 516789,89 грн (без врахування пені).

Частиною 5 ст. 26 Закону передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Постановою старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Журби Таміли Володимирівни від 02.02.2018 відкрито виконавче провадження №55691110 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.10.2014 №910/7154/14, зобов'язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї неправдивих відомостей, стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 51678,99 грн.

Постановою старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Журби Таміли Володимирівни від 02.02.2018 приєднано виконавче провадження №55691110 до зведеного виконавчого провадження №53546671.

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена з порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню. Так, боржник зазначає, що ще у 2014 році було відкрито виконавче провадження №45472426 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.10.2014 у справі №910/7154/14, яке на даний час не закінчене, а лише повернуто виконавчий документ стягувачу. Враховуючи наявність не скасованих заходів (арешт рахунків та майна) примусового виконання наказу в межах першого виконавчого провадження №45472426, та відкриття другого виконавчого провадження з виконання цього ж наказу, приєднання цього виконавчого провадження до зведеного №53546671, в межах якого арештовано рахунки скаржника, скаржник стверджує, що стягувачем заявлено подвійне стягнення за одним й тим самим виконавчим документом, а ДВС арештовано рахунки та майно у більшому розмірі ніж встановлено рішенням суду та наказом. Також скаржник стверджує, що наказ було прийнято після закінчення строків пред'явлення до виконання, а заява про відкриття виконавчого провадження підписана не уповноваженою на те особою.

У наказі Господарського суду міста Києва від 27.10.2014 у справі №910/7154/14 вказано, що наказ може бути пред'явлено до виконання до 14.10.2015.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, наказ Господарського суду міста Києва від 27.10.2014 у справі №910/7154/14 раніше пред'являвся до виконання та постановою Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 29.06.2016 ВП №45472426 повертався стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (чинного на момент винесення даної постанови).

Частиною 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV було встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV, строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Отже, з огляду на положення ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV, строк пред'явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі №910/7154/14 переривався у зв'язку із пред'явленням даного виконавчого документа до виконання.

З 05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (надалі - Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

При цьому, за приписами п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Таким чином, на момент звернення стягувача до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження (01.02.2018), строк пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 27.10.2014 №910/7154/14 до виконання не закінчився, адже, з огляду на положення ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV, ч. 1 ст. 12 та п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, даний виконавчий документ міг бути пред'явлений до виконання до 29.06.2019.

Наведе спростовує доводи скаржника, що при відкритті виконавчого провадження №55691110 державним виконавцем було порушено вимоги ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» та перевищено повноваження при прийнятті відповідного рішення.

Щодо доводів скаржника про те, що стягувачем заявлено подвійне стягнення за одним й тим самим наказом, а ДВС арештовано рахунки та майно у більшому розмірі ніж встановлено рішенням та наказом, суд відзначає таке.

Зі змісту постанови Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 29.06.2016 вбачається, що в рамках виконавчого провадження ВП №45472426 фактичного виконання рішення суду у справі №910/7154/14 не відбулося. Вказаною постановою виконавчий документ повернуто стягувачу з правом повторного пред'явлення до виконання. При цьому, з положень Закону України «Про виконавче провадження» (як чинного станом на 29.06.2016, так і чинного на момент винесення оскаржуваної постанови) слідує, що після повернення виконавчого документа стягувачу, можливість проведення виконавчих дій щодо виконання судового рішення в межах відповідного виконавчого провадження виключається, а у разі повторного пред'явлення наказу до виконання (за умови дотримання вимог Закону) відкривається нове провадження.

Таким чином, факт повторного пред'явлення Приватним акціонерним товариством «Науково-дослідне і конструкторське бюро бурового управління» до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.10.2014 №910/7154/14 та відкриття державним виконавцем на підставі даного наказу нового виконавчого провадження (ВП№55691110) відповідає положенням Закону та не свідчить про подвійне стягнення за одним й тим самим наказом.

Також судом відхиляються доводи скаржника щодо відсутності у представника стягувача - ОСОБА_4 повноважень на підписання заяви про відкриття виконавчого провадження, оскільки безпосередньо у тексті доданої до заяви довіреності від 12.12.2017 вказано, що ОСОБА_4 надано право пред'являти накази господарських судів та інші виконавчі документи до виконання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Скаржником належними та допустимим доказами не доведено порушення державним вимог чинного законодавства а також його прав (як боржника у виконавчому провадженні) при відкритті виконавчого провадження ВП №55691110, не доведено існування обставин, які є підставою для визнання даної постанови неправомірною, а також не доведено наявності підстав для зобов'язання державного виконавця закінчити виконавче провадження ВП №55691110 та скасувати заходи примусового виконання рішення суду за вказаним виконавчим провадженням.

Враховуючи викладене, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум» на рішення та дії старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Журби Таміли Володимирівни відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом 10 днів з дня проголошення даної ухвали.

Суддя Ю.М. Смирнова