ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2018р.p Справа №914/670/18

місто Львів

За позовом: публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Одеса,
до відповідача:товариства з обмеженою відповідальністю «Самбірський радіозавод «Сигнал», м. Самбір,
про: стягнення 17793,78 грн. штрафних санкцій.
Суддя Березяк Н.Є. Секретар судового засідання Кравець О.І.
За участю представників сторін.
позивача:не зявився,
відповідача:ОСОБА_1 представник (довіреність від 15.03.2018).

Суть спору: на розгляд Господарського суду Львівської області подано публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до товариства з обмеженою відповідальністю «Самбірський радіозавод «Сигнал» про стягнення 17793,78 грн. штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 13.04.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

02 травня 2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, яким проти позову заперечено повністю з підстав наведених у поданому відзиві.

Станом на 17.05.2018 від позивача відповіді на відзив не надійшло, інших письмових доказів теж не подано. Відтак, встановивши різні обставини, подані у позовні заяві та відзиві, суд ухвалою від 17.05.2018 призначив судове засідання на 29.05.2018 з викликом сторін.

В судове засідання представник позивача не зявився, хоч був належним чином повідомлений про час, місце та дату розгляду справи. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач порушив умови Договору №ОД/НХ-18-61НЮ від 14.02.2018, зокрема, поставив позивачу товар, який не відповідає специфікації (Додатку №1 до Договору). Крім того, позивач підтверджує свої вимоги тим, що відповідач самостійно звернувся до нього з листом-повідомлення про поставку невідповідного товару, в якому зазначив про заміну неналежного товару на належний впродовж 20 днів (лист долучено до матеріалів справи). Відтак, позивач нарахував відповідачу штраф у розмірі 20% від суми непоставленої в строк якісної продукції відповідно до п. 11.3 Договору, а саме: 17793,78 грн., які просить стягнути з відповідача.

В судове засідання представник відповідача зявився, проти позову заперечив повністю проти з підстав наведених у поданому відзиві, вказуючи наступне. 23.02.2018 року позивачем подано письмову заяву про поставку електроламп на загальну суму 88968,90 грн. Згідно з видатковою накладною №РН-0002359 від 06.03.2018 у звязку з виникненням пересорту на складі виробника позивачу було поставлено лампи, які не відповідають умовам тендерної документації. Відповідно до видаткової накладної №РН-0002359 від 19.03.2018 та товарно-транспортної накладної №16288 від 19.03.2018 позивачу поставлено належний товар (оригінали документів оглянуто судом в судовому засіданні). Відтак, відповідач вказує, що відповідно до умов Договору добровільно, за власний кошт змінив невідповідний товар на такий, що відповідає умовам договору, тому позовні вимоги є безпідставними.

В судовому засіданні 29.05.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

14 лютого 2018 року між сторонами у справі укладено Договір поставник №ОД-НХ-18-61НЮ (надалі - Договір). За умовами цього Договору Постачальник (відповідач у справі) передає у власність Замовника (позивача у справі), а Замовник оплачує товар, визначений в асортиментів, кількості та за цінами (надалі товар), які зазначені у специфікації (Додаток №1), що додається до договору про закупівлю і є його невідємною частиною. Постачальник передає у власність Замовника товар на умовах, зазначених у договорі.

Специфікацією №1 від 14.12.2018 до Договору передбачено товар: електролампи Т8 FD-18-E-G13 DL (ЛД-18) в кількості 4744 шт. за загальну суму 61197,60 грн. та електролампи Т8 FD-36-E-G13 DL (ЛД-36) в кількості 1569 шт. на загальну суму 27771,30 грн.

Відповідно до п. 4.2. Договору при виявленні товару, який не відповідає технічним умовам та стандартам, а також при виявленні виробничих дефектів в гарантійний період експлуатації, виклик представника Постачальника є обовязковий. В разі неприбуття представника Постачальника в установлений термін акт складається в односторонньому порядку.

Згідно з пунктом 4.3. Договору термін усунення недоліків або заміни товару в межах гарантійного терміну 20 днів з моменту виявлення дефектів. Постачальник усуває недоліки та проводить заміну товару на якісний за свій рахунок.

23 лютого 2018 року позивачем подано відповідачу заявку №НХ-12/1768 на поставку електроламп згідно з специфікацією №1 до Договору, на загальну суму 88968,90 грн.

06 березня 2018 року позивачем поставлено товар на загальну суму 88968,90 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0002359.

14 березня 2018 року відповідач направив позивачу лист-повідомлення №014/003, яким повідомив, що згідно з видатковою накладною №РН-0002359 від 06.03.2018 виробником електроламп відправлено позивачу товар, який не відповідає умовам тендерної документації. Крім того, відповідачем повідомлено про заміну невідповідного товару протягом 20 денного терміну, відповідно до умов Договору.

16 березня 2018 року позивач телеграмою про виклик представника у разі виявлення продукції невідповідної якості або відсутності документів, повідомив відповідача про дату, час призначення комісії з метою перевірки якості поставленої продукції.

Актом про фактичну якість і комплектність продукції №1 від 20.03.2018 зафіксовано, що електролампи не відповідають технічній документації, тому підлягають заміні в повному обсязі.

Відповідач заперечуючи проти позову вказує, що здійснив відповідну заміну неналежних електроламп, на підтвердження чого долучив до матеріалів справи видаткову накладну №РН-0002359 від 19.03.2018 на загальну суму 88968,90 грн. та товарно-транспортну накладну №16288 від 19.03.2018.

Як встановлено судом, з поданої до суду видаткової накладної №РН-0002359 від 19.03.2018, позивач отримав товар 04.04.2018, що підтверджується печаткою підприємства, підписом та датою проставленою власноручно уповноваженим на отримання товару представником позивача.

Однак, позивач не вказуючи у позовній заяві про заміну неналежного товару належним, звернувся до суду із вимогами про стягнення штрафу у розмірі 17793,78 грн. за неналежне виконання зобовязань за Договором.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є безпідставними.

При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною 1 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України: субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною першою статті 680 Цивільного кодексу України покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 4.2. Договору встановлено, що при виявленні товару, який не відповідає технічним умовам та стандартам, а також при виявленні виробничих дефектів в гарантійний період експлуатації, виклик представника Постачальника є обовязковий. В разі неприбуття представника Постачальника в установлений термін акт складається в односторонньому порядку.

Так, на виконання взятих на себе зобовязань відповідач поставив позивачу товар згідно з видатковою накладною №РН-0002359 від 06.03.2018. В подальшому, 16.03.2018 ПАТ «Українська залізниця» повідомило телеграмою ТзОВ «Самбірський радіозавод «Сигнал» про виклик його представника на 20.03.2018 о 09:00 год. для перевірки якості отриманої продукції.

20 березня 2018 року позивачем складено Акт №1 про фактичну якість і комплектність продукції. Пунктом 25 Акту встановлено, що якість електроламп не відповідає специфікації договору. Пунктом 29 Акту, висновки комісії щодо причин виявлених недоліків продукції і їх усунення, зокрема, вказано, що якість електроламп не відповідає специфікації договору та тендерній документації і підлягають заміні в повному обсязі.

Згідно з п. 4.3. Договору термін усунення недоліків або заміни товару в межах гарантійного терміну 20 днів з моменту виявлення дефектів. Постачальник усуває недоліки та проводить заміну товару на якісний за свій рахунок.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, позивач 20.03.2018 Актом №1 про фактичну якість і комплектність продукції встановив, що поставлений товар не відповідає технічним умовам і підлягає заміні в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач замінив товар 04.04.2018, що підтверджується печаткою підприємства, підписом та датою проставленою власноручно уповноваженим на отримання товару представником позивача, що підтверджується долученою до матеріалів справи видатковою накладною №РН-0002359 від 19.03.2018.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідачем не порушено умови Договору, зокрема, п. 4.3. Договору, адже кінцем терміном поставки товару, передбаченого умовами Договору є 09.04.2018.

Також, суд звертає увагу позивача, що останній на день складення позовної заяв, а саме: 06.04.2018 уже отримав замінений товар, однак не вказав про даний факт у позовній заяві та не надав відповідних доказів, що може свідчити про недобросовісне виконання своїх процесуальних обовязків, зокрема, щодо подання доказів. Адже позивач повинен подати докази разом із поданням позовної заяви (ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Отже розглянувши позовні вимоги, суд вважає їх безпідставними та відмовляє у задоволенні позову повністю.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволений позовних вимог. Отже, судовий збір залишається за позивачем.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись ст.ст.10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд , -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 30.05.2018.

Суддя Березяк Н.Є.