ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

25 травня 2018 року м. ОдесаСправа № 915/1316/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді: Принцевської Н.М.

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.

Секретар судового засідання Бендерук Є.О;

Представники сторін:

Від ТОВ "Миколаївський глиноземний завод" - Шкаровський Д.О., довіреність № 283730, від 01.05.17;

від ПП "Николаевстройкомплект" - Рибак Х.М., довіреність № 085098, від 27.02.18;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного підприємства «Николаевстройкомплект» про перегляд постанови Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 року за нововиявленими обставинами

по справі №915/1316/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод»

до відповідача: Приватного підприємства «Николаевстройкомплект»

про: зобов'язання повернути вагони в кількості 171 одиниці та стягнення неустойки в сумі 18441734,40 грн.

В С Т А Н О В И В:

10.10.2017 на адресу Одеського апеляційного господарського суду надійшла заява Приватного підприємства «Николаевстройкомплект» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 року у справі № 915/1316/16, згідно якої заявник просив суд переглянути постанову Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 року по справі № 915/1316/16 за нововиявленими обставинами та постановити нову, якою відмовити у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод»; рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.04.2017 року залишити без змін. Як на підставу перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами заявник посилався на лист Експлуатаційно-ремонтного вагонного депо Херсон ДП «Одеська залізниця» ВЧД № 10/868 від 06.10.2015.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 року заяву Приватного підприємства «Николаевстройкомплект» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 року у справі № 915/1316/16 повернуто заявнику без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 6 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.04.2018 року ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 року у справі № 915/1316/16 скасовано, справо передано на розгляд Одеського апеляційного господарського суду.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Принцевська Н.М., судді Діброва Г.І., Ярош А.І.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 14.05.2018 року розгляд справи №915/1316/16 за заявою Приватного підприємства «Николаевстройкомплект» про перегляд постанови Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 року за нововиявленими обставинами на 24.05.2018 року о 14:40 год.; заявника до встановленої дати судового засідання зобов'язано надати докази сплати судового збору за перегляд постанови Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 року за нововиявленими обставинами.

23.05.2018 року заявником через канцелярію суду подане клопотання про призначення технічної експертизи, за змістом якого останній наполягає, що Одеським апеляційним господарським судом при винесенні постанови від 07.06.2017 року не розглядалось питання щодо проведення відновлювального ремонту рухомого складу хоппер-цементовозів у складі 171 залізничного вагону, який є необхідним для підтримання їх належного технічного стану та враховуючи наявність доказів щодо ігнорування ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» покладеного на нього обов'язку щодо проведення планового ремонту вагонів (що підтверджується листом ВЧД № 10/868 від 06.10.2015), просив призначити у справі судову залізнично-транспортну експертизу, проведення якої доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз.

24.05.2018 року заявником на виконання ухвали суду від 14.05.2018 року в підтвердження сплати судового збору за подання заяви за нововиявленими обставинами надане платіжне доручення № 2577 від 22.05.2018 року.

В судовому засіданні від 24.05.2018 року відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з необхідністю вирішення питання щодо надання заявником оригіналу заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оголошено перерву на 25.05.2018 року о 13:45 год.

25.05.2018 року представником заявника через канцелярію суду подано супровідний лист, згідно якого останній просив суд долучити до матеріалів справи оригінал заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 року у справі № 915/1316/16 та клопотання про поновлення процесуального строку.

Позивач в поданому 18.05.2018 року відзиві на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, просив в її задоволенні відмовити, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 року залишити без змін, зазначивши, що наведені заявником обставини не спростовують висновків апеляційного господарського суду щодо факту припинення договору №260-У про передачу рухомого складу в тимчасове користування від 16.08.2012 року та наявності правових підстав для повернення орендованого майна та стягнення неустойки. Зокрема, позивач наполягав, що представлений заявником лист Експлуатаційно-ремонтного вагонного депо Херсон ДП «Одеська залізниця» ВЧД № 10/868 від 06.10.2015 не є нововияленою обставиною, а є доказом, який не був наданий відповідачем під час розгляду справи; судами було досліджено та оцінено викладені в заяві та листі факти та обставини; відповідачу було відомо про наявність листа ще в 2015 році, але було вчинено бездіяльність з метою його неотримання, що підтверджується листами ПАТ «Укразалізниця» від 24.04.2018 року № ЦЦТех-10/359 та Служби вагонного депо Регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 24.04.2018 року за № В-04/173.

В судовому засіданні від 25.05.2018 року представники учасників справи висловились на підтримку власних доводів та заперечень, які викладені письмово.

Відповідно до приписів п.9 ч.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в редакції, що набрала чинності 15.12.2017 року згідно з Законом України №2147-19 від 03.10.2017 року, розгляд означеної заяви Приватного підприємства «Николаевстройкомплект» здійснюється в порядку Господарського процесуального кодексу України в редакції, що діє з 15.12.2017 року.

Розглянувши заяву про перегляд постанови апеляційного господарського суду за нововиявленими обставинами, матеріали господарської справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

В листопаді 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Приватного підприємства «Николаевстройкомплект» та з урахуванням збільшення позовних вимог просило повернути позивачу рухомий склад, який складається з 171 залізничних вагонів за номерами: 59499921, 59537159, 59533158, 59493106, 59535229, 59498618, 59499368, 59534180, 59533851, 59493072, 59534958, 59499970, 59534768, 59537662, 59530113, 59499145, 59495119, 59536748, 59498766, 59535302, 59533877, 59493262, 59492371, 59535419, 59530071, 59499939, 59495127, 59492348, 59536474, 59536342, 59493247, 59492561, 59536805, 59533083, 59499475, 59493767, 59532770, 59499962, 59494278, 59492660, 59538165, 59537753, 59537233, 59536946, 59534784, 59534081, 59532622, 59494229, 59543454, 59535575, 59535559, 59536516, 59535443, 59534552, 59533927, 59530121, 59498642, 59536912, 59530212, 59499855, 59493700, 59493486, 59533836, 59493213, 59537654, 59492637, 59538082, 9492025, 59495077, 59492249, 59494567, 59543926, 59535781, 59534941, 59534578, 59534313, 59533976, 59533042, 59492967, 59535708, 59534842, 59530667, 59537274, 59534172, 59492231, 59532705, 59535823, 59493320, 59534511, 59492702, 59495150, 59532853, 59534651, 59493957, 59533703, 59533729, 59535252, 59537449, 59537803, 59534883, 59533174, 59532945, 59499384, 59537738, 59493734, 59532812, 59492306, 59536953, 59499822, 59536888, 59533067, 59534115, 59534503, 59530170, 59492264, 59492074, 59498675, 59537456, 59535930, 59536334, 59495101, 59492777, 59536201, 59533711, 59538322, 59538264, 59538132, 59537340, 59537027, 59535757, 59535369, 59535237, 59535013, 59532929, 59530659, 59530535, 59499111, 59498501, 59495069, 59495036, 59499566, 59494880, 59494807, 59494203, 59493122, 59492728, 59492546, 59492538, 59492413, 59492389, 59537464, 59533653, 59532465, 59530543, 59530485, 59499673, 59499277, 59498915, 59492488, 59492082, 59538116, 59537886, 59536565, 59536243, 59535047, 59534255, 59534073, 59492983, 59492934, 59492215, 59533133 на станцію повернення (станція Жовтнева) (т.3, а.с. 117-118). Одночасно позивач просив стягнути на підставі ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України неустойку в сумі 18441734 грн. 40 коп. у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення переданого йому рухомого складу в тимчасове користування після закінчення строку дії договору від 16.08.2012 року № 260-У, з урахуванням додаткових угод до нього.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначав, що незважаючи на факт припинення дії укладеного між ним та відповідачем договору №260-У про передачу рухомого складу в тимчасове користування, відповідач не повернув передані у користування за вказаним договором вагони у кількості 171 одиниці та користувався ними протягом тривалого часу, що й спонукало позивача звернутися із даним позовом на підставі ст.ст. 525, 526, 629, 785 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 291 Господарського кодексу України.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 03.04.2017 року в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що договір № 260-У укладений між сторонами 16.08.2012 року за своєю правовою природою є змішаним договором, так як містить елементи договору підряду та елементи договору оренди, на який поширюються положення законодавства щодо договору найму. Із положень спірного договору випливає, що його дострокове припинення можливе в такому порядку: кожна із сторін має право розірвати даний договір в односторонньому порядку, проінформувавши письмово іншу сторону не менш ніж за 45 днів до передбачуваної дати розірвання договору (п. 8.4 договору). Отже, ТОВ «Миколаївський глиноземний завод», звернувшись із повідомленням від 19.10.2015 року №1391/101-05-117-05 про розірвання спірного договору з 26.11.2015 року і пропозицією повернути вагони в кількості 171 одиниці, та з повідомленням від 26.11.2015 року № 1642/101-05-117-05 про підтвердження розірвання договору і повернення вагонів, реалізувало своє право на розірвання договору в односторонньому порядку, проте з порушенням умов п. 8.4 договору, а саме: вимогу про розірвання договору направлено менше ніж за 45 днів до передбачуваної дати розірвання договору. Таким чином, спірний договір не може бути визнаний достроково розірваним, що, в свою чергу, зумовлює висновок й про відсутність підстав для стягнення неустойки відсутні.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 02.08.2017 року, рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.04.2017 року скасовано, позов задоволено; зобов'язано відповідача повернути позивачу вагони у кількості 171 одиниці відповідно до переліку номерів; стягнуто з відповідача неустойку у розмірі 18 441 734,40 грн., а також вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов, Одеський апеляційний господарський суд виходив з того, що позивач в листі від 26.11.2015 року, тобто не менше, ніж за 15 днів до закінчення дії договору повідомив відповідача про намір припинити дію договору з підстав закінчення строку, на який його було укладено. Отже, права відповідача жодним чином не були порушені позивачем тим, що останній раніше (за місяць) повідомив відповідача про намір припинити дію договору у зв'язку із закінченням строку його дії на підставі п. 8.1 Договору.

Так як строк дії договору закінчився, відповідач зобов'язаний повернути позивачу рухомий склад, як то передбачено умовами п.п. 5.3.6 договору.

Відповідач попри покладений на нього п.п. 5.3.6 Договору обов'язок щодо повернення орендованого майна не здійснив. За висновком суду, неповернення вагонів за період з 01.01.2016 року по 14.02.2017 року відбулося виключно з вини ПП «Николаевстройкомплект», що є обов'язковою умовою для застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України.

Встановивши наведені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в межах розгляду даної справи доведено факт порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором, що стало підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній станом на момент подання заяви) , господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

При цьому, підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону України, іншого акта (їх окремих положень) або надане Конституційним Судом України офіційне тлумачення положень Конституції України, що є відмінним від того, як їх застосував суд при вирішенні справи.

Також, відповідно до положень ч. 1 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України (в редакції з 15.12.2017 року) рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 320 Господарського кодексу України (в редакції з 15.12.2017 року) підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Отже, перегляд рішення за нововиявленими обставинами є спеціально встановленою процедурою і є можливим лише за умови наявності підстав для такого перегляду, встановлених ст. 112 Господарського процесуального кодексу України та за умови дотримання порядку і строку подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами встановлених ст. 113 Господарського процесуального кодексу України (в редакціях чинних станом на момент подання заяви). Прийняття заяви (подання) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Нововиявлена обставина - це:

- юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин;

- юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов'язково вплинула б на остаточні висновки суду;

- юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом;

- юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Отже, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи.

Як на підставу перегляду постанови Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 року у даній справі за нововиявленими обставинами, заявник посилається на лист Експлуатаційно-ремонтного вагонного депо Херсон ДП «Одеська залізниця» ВЧД № 10/868 від 06.10.2015 року.

За твердженням заявника, лист Експлуатаційно-ремонтного вагонного депо Херсон ДП «Одеська залізниця» ВЧД № 10/868 від 06.10.2015 року має істотне значення для справи № 915/1316/16, оскільки вказує на той факт, що станом на 06.10.2015 спірні вагони, у яких закінчився міжремонтний період, зупинені та вважаються непридатними для курсування коліями загального користування, подання під завантаження та перевезення комерційних вантажів.

Разом з тим, суд зазначає, що не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Також, не можуть бути визнані як нововиявлені обставини, викладені в рішенні суду в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), а також юридична оцінка цих обставин та правові підстави рішення або його мотиви, міркування суду щодо застосування норм права. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами чинного Господарського процесуального кодексу України. Слід чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту), не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що дослідження обставин і перевірка доказів на предмет наявності нововиявлених обставин у розумінні приписів процесуального законодавства не може мати своїм наслідком нову правову оцінку обставин, які вже були предметом дослідження судів при вирішенні спору по суті, та кваліфікації таких обставин як нововиявлених.

Заявником не надано будь-яких доказів того, що наданий ним лист не міг бути своєчасно поданий під час попереднього розгляду справи по суті, або що він був позбавлений можливості клопотати перед судом про призначення експертизи на предмет встановлення технічного стану орендованого ним рухомого складу або заявляти про неможливість використання орендованого майна.

Між тим, обставини зупинення користування вагонів та їх протиправного використання під час такого зупинення були предметом дослідження під час розгляду спору по суті. Так, за змістом наявної в матеріалах справи додаткової угоди № 2 від 21.10.2015 року до договору № 260-У, відповідно до якої з 01.05.2015 припинялось нарахування орендної плати за користування вагонами, у зв'язку з неможливістю їх використання до проведення ремонту.

Крім того, як зазначалося вище, підставою задоволення позову стало:

- по-перше, наявність правових підстав припинення договірних відносин сторін внаслідок припинення дії договору №260-У про передачу рухомого складу в тимчасове користування від 16.08.2012 року.

- по-друге, ухилення відповідача від виконання встановленого п.п. 5.3.6 Договору обов'язку щодо повернення орендованого майна.

Наданий позивачем лист на встановлені судом апеляційної інстанції обставини будь-яким чином не впливає та не спростовує їх.

Отже, наведені заявником мотиви перегляду рішення у справі не можна вважати такими, що свідчать про наявність нововиявлених обставин у розумінні приписів ст. 325 Господарського процесуального кодексу України.

Європейський суд з прав людини, рішення якого згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні, неодноразово зазначав, зокрема і у справі «Устименко проти України», що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» заява № 52854/99).

У справі «Нєлюбін проти Російської Федерації» ЄСПЛ також дійшов висновку, що принцип правової визначеності вимагає, серед іншого, щоб якщо суди ухвалили остаточне рішення з питання, то їх рішення не піддавалося би сумніву. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Такі рішення можуть бути скасовані лише у виняткових обставинах, а не тільки з метою одержання іншого рішення у справі.

З врахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни чи скасування постанови Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 року у даній справі в порядку, передбаченому ст. 325 Господарського процесуального кодексу України.

Що стосується заявленого ПП «Николаевстройкомплект» клопотання про призначення у справі залізнично-транспортної експертизи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що подання відповідних клопотань з огляду на положення ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, можливе лише під час розгляду спору по суті. Водночас, як встановлено судом, підстави для скасування судового рішення та його перегляду за нововиявленими обставинами відсутні, у зв'язку з чим у задоволенні вищевказаного клопотання судова колегія відмовляє.

Судові витрати, пов'язані з розглядом заяви про перегляд постанови Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 року по справі № 915/1316/16 за нововиявленими обставинами відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на заявника.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 234, 235, 320- 325 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Приватного підприємства «Николаевстройкомплект» про перегляд постанови Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 року по справі № 915/1316/16 за нововиявленими обставинами - відмовити.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду Одеської області від 07.06.2017 у справі № 915/1316/16 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено 25.05.2018 року.

Головуючий суддя Судді Н.М. Принцевська Г.І. Діброва А.І. Ярош