КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2018 р. Справа№ 910/21338/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Калатай Н.Ф.

Сітайло Л.Г.

За участю представників: не викликались;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної Філії "Львівська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.04.2018

у справі № 910/21338/17 (суддя Балац С.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної Філії "Львівська залізниця"

про стягнення 18580, грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.04.2018р. у справі №910/21338/17 позов задоволено повністю. Стягнуто з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії " Львівська залізниця" на користь публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" заборгованість в сумі 18580грн. 00коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1600, 00 грн.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що позивачем, як відправником відправлено вантаж "вугілля кам'яне марки Г 0-100", за накладними. На станції "Нижньодніпровськ-Вузол" Придніпровської залізниці та на станції "Бурштин" Львівської залізниці складено комерційні акти про недостачу вантажу в вагонах. Факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу, як зазначає суд, належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.04.2018р. та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що позовні вимоги засновані лише на факті недостачі вантажу під час його перевезення, але не мають під собою матеріального обґрунтування, оскільки позивачеві цим не були заподіяні будь-які збитки або втрати.

Відповідач зазначає й про те, що між залізницею та власником вантажу відсутні договірні відносини щодо поставки вугілля, а тому під час ухвалення рішення суд до уваги прийняв посилання позивача на документи надані постачальником, у зв'язку з чим, господарському суду слід було відхилити такі докази, оскільки підставою позовних вимог у цьому позові є неналежне виконання договору перевезення, який укладений між залізницею та позивачем.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.05.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, заяв, клопотань до 25.05.2018р., учасникам роз'яснено, що апеляційна скарга буде розглянута судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Станом на 25.05.2018р. відзивів на апеляційну скаргу, заяв або клопотань до суду апеляційної інстанції не надходило.

Згідно з ч.1 ст.270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (Глава 1. Апеляційне провадження).

За правилами п.1 ч.5 ст.12 ГПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762 грн.*100=176 200 грн.).

Враховуючи, що предметом розгляду у справі № 910/21388/17 є вимоги про стягнення 18 580,00 грн., вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України.

Згідно з ч.10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали, судова колегія встановила.

Накладна, відповідно до п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 N 138), є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Позивачем, як відправником, зі станції "Добропілля" Донецької залізниці на станцію "Бурштин" Львівської залізниці відправлено вантаж "вугілля кам'яне марки Г 0-100", а саме:

- за накладною від 08.06.2017 № 50401975 у вагоні № 54779467 у кількості 69.800 кг.;

- за накладною від 08.06.2017 № 50399468 у вагоні № 56166614 в кількості 65.350 кг.

Одержувачем за вказаними накладними є ДТЕК Бурштинська ТЕС публічного акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго".

Відповідно до статті 52 Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами.

На станції "Нижньодніпровськ-Вузол" Придніпровської залізниці складений комерційний акт від 12.06.2017 № 450003/214/244 про недостачу вантажу в вагоні: № 54779467 в кількості 7300 кг. та зазначено, що при контрольному переважуванні вагону на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 86300 кг., тара - 23800 кг., нетто - 62500 кг. Над 1-2 люками виявлене поглиблення довжиною 3,0 м., по ширині вагону, глибиною 0,5 м., над люком 7 0 довжиною 1,5м., по ширині вагону, глибиною 0,4 м. Вагон без торцевих дверей, люки зачинені. В місці поглиблення маркування відсутнє. Вагон в технічному відношенні справний. Течі вантажу не було. Вантаж, якого бракує, в вагоні вміститися зміг би.

На станції "Бурштин" Львівської залізниці складений комерційний акт від 14.06.2017 № 388103/194 про недостачу вантажу в вагоні: № 56166614 в кількості 3500 кг. та зазначено, що при контрольному переважуванні вагону на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 84050 кг., тара - 22200 кг., нетто - 61850 кг. Над 4,5,6 люками є поглиблення розміром 4 Х 1,5 Х 0,5 м. В місці поглиблення маркування відсутнє. Люки зачинені. Вагон в технічному відношенню справний. Просипання вантажу не було. Недостаючий вантаж міг би поміститись у вагоні.

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до ст. 6 Статуту накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що позовні вимоги засновані лише на факті недостачі вантажу під час його перевезення, але не мають під собою матеріального обґрунтування, оскільки між залізницею та власником вантажу відсутні договірні відносини щодо поставки вугілля, позивачеві не були заподіяні будь-які збитки або втрати, до уваги судовою колегією не приймаються з огляду на наступне.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Положеннями ст.114 Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Як встановлено, на станції "Нижньодніпровськ-Вузол" Придніпровської залізниці складений комерційний акт від 12.06.2017 № 450003/214/244 про недостачу вантажу в вагоні: № 54779467 та на станції "Бурштин" Львівської залізниці складений комерційний акт від 14.06.2017 № 388103/194 про недостачу вантажу в вагоні: № 56166614, отже встановлено факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу, в результаті чого у позивача склалась недостача, вартість якої складає 18 580,00 грн.

Відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затвердженими наказом міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 1 % маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, мінеральне паливо.

Норма природної втрати становить:

- у вагоні № 54779467 у кількості 69.800 кг. (1% - 698);

- у вагоні № 56166614 в кількості 65.350 кг. (1% - 653,5).

Нестача у вагонах становить:

- у вагоні № 54779467 - 6602 кг. (7300 - 698);

- у вагоні № 56166614 - 2846,5 кг. (3500 - 653,5).

Вартість однієї тонни вантажу вугільної продукції за накладною від 08.06.2017 № 50401975 у вагоні № 54779467 у кількості 69.800 кг. та накладною від 08.06.2017 № 50399468 у вагоні № 56166614 в кількості 65.350 кг. становить 1.966,45 грн. з ПДВ за 1кг вугілля.

Відтак, сума збитків складає 18.580,00 грн., з яких:

- у вагоні № 54779467 - 6602 кг. Х 1.966,45 грн. = 12.982,50 грн.;

- у вагоні № 56166614 - 2846,5 кг. Х 1.966,45 грн. = 5.597,50 грн.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, отже позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 18.580,00 грн. підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 05.04.2018р. не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної Філії "Львівська залізниця" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.04.2018р. у справі № 910/21338/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/21338/17 повернути до Господарського суду міста Києва .

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення, відповідно до ч.3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Н.Ф. Калатай

Л.Г. Сітайло