ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року Справа № 915/248/18

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

секретар судового засідання Мавродій Г.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1 дов.№10-75/1894 від 08.02.2018

за участю представника відповідача - ОСОБА_2 дов.№580 від 30.12.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства Полтаваобленерго (36022, м.Полтава, вул.Старий Поділ, 5) в особі Гребінківської філії Публічного акціонерного товариства Полтаваобленерго, 37400, Полтавська область, м.Гребінка, вул.Локомотивна, 32

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства Нібулон, 54002, м.Миколаїв, Каботажний спуск,1

про: визнання Додаткової угоди №6 від 12.02.2018 до Договору про постачання електричної енергії №36 від 01.01.2016 укладеної в редакції позивача, а саме: пункт 3 Додаткової угоди: Додаток №2 Порядок розрахунків (Попередня оплата) викласти в редакції від 12.02.2018.

26.03.2018 від Публічного акціонерного товариства Полтаваобленерго в особі Гребінківської філії Публічного акціонерного товариства Полтаваобленерго до господарського суду Миколаївської області надійшла позовна заява №385 від 21.03.2018 в якій просить суд визнати Додаткову угоду №6 від 12.02.2018 до Договору про постачання електричної енергії №36 від 01.01.2016 укладеної в редакції позивача, а саме: пункт 3 Додаткової угоди: Додаток №2 Порядок розрахунків (Попередня оплата) викласти в редакції від 12.02.2018.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ТОВ СП «Нібулон» систематично (тричі впродовж календарного року в лютому 2017 , в липні 2017 та вересні 2017) порушувало умови Договору про постачання електричної енергії №36 від 01.01.2016 в частині своєчасної оплати вартості обсягу електричної енергії плановими платежами; - внесення змін до діючого Договору про постачання електричної енергії №36 від 01.01.2016 викликано приведенням його та Додатків до цього Договору до вимог чинного законодавства. Вказує, що станом на 21.03.2018 ПАТ Полтаваобленерго не досягло згоди з ТОВ СН Нібулон щодо змін Договору про постачання електричної енергії №36 від 01.01.2016 в частині оплати вартості обсягу електричної енергії, тому у відповідності до ч.4 ст.188 ГК України передає спір на вирішення суду.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 29.03.2018 позовну заяву №385 від 21.03.2018 Публічного акціонерного товариства Полтаваобленерго в особі Гребінківської філії Публічного акціонерного товариства Полтаваобленерго залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 16.04.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Справу призначено до судового розгляду на 16 травня 2018 року.

03.05.2018 відповідач до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надав відзив на позовну заяву в якому проти позовних вимог заперечує, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування зазначає, що законодавець відповідно до п. 6.6 Правил користування електричною енергією (далі Правила), передбачив можливість іншої форми оплати, але такий порядок має обовязково погоджуватися сторонами за взаємною згодою: оплата вартості обсягу електричної енергії може здійснюватися плановими платежами з наступним перерахунком. Тобто, сторонам надана можливість узгодити планові платежі та встановити щоденну, щотижневу, щомісячну, щоквартальну тощо оплату для зручності. 01.01.2016 між ПАТ «Полтаваобленерго» та ТОВ «СП «Нібулон» було укладено Договір про постачання електричної енергії №36 з урахуванням протоколу розбіжностей до нього від 18.01.2016. Вказує, що можливість здійснювати планові платежі за отриману електричну енергію сторонами узгоджена в Договорі і порядок розрахунків може бути змінено лише при наявності істотних порушень відповідачем умов Договору. Вказує, що закон повязує можливість зміни договору безпосередньо не з наявності істотної зміни обставин, а за наявності чотирьох умов, визначених у ч.2 ст.652 Цивільного кодексу України, при істотній зміні обставин. Для зміни договору в судовому порядку необхідно доведення позивачем наявності істотної зміни обставин. Зазначає, що позивачем не доведено, що виконання Договору в існуючій редакції порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б позивача того, на що він розраховував при укладенні даного Договору. Зміни до договору, запропоновані позивачем не є обовязковими в силу положень чинного законодавства. При укладенні договору його зміст визначався сторонами на підставі приписів п.п.5.2, 5.5, 5.6, 5.7 Правил, якими визначений перелік істотних та обовязкових умов договору про постачання електричної енергії, а також перелік документів, що є невідємними частинами зазначеного договору. Проведення планових платежів за використану енергію передбачено умовами договору та не суперечить нормам діючого законодавства. Вказує, що не погоджується з твердженням позивача, щодо систематичного порушення ТОВ СП «Нібулон» умов Договору про постачання електричної енергії №36 від 01.01.2016 в частині своєчасної оплати вартості обсягу електричної енергії плановими платежами, оскільки на підставі рахунків виставлених позивачем ТОВ СП «Нібулон» повністю та вчасно виконувало оплату електричної енергії, в підтвердження чого посилається на платіжні доручення.

Позивач у наданій до суду відповіді на відзив вказав, що діючий Додаток №2 до Договору про постачання електричної енергії від 01.01.2016 №36 укладено в редакції відповідача ( на підставі ч.7 ст.181 ГПК України), так як Гребінківська філія ПАТ «Полтавообленерго», яка отримала протокол розбіжностей від 18.01.2016 до Договору про постачання електричної енергії від 01.01.2016 №36, не передала у зазначений двадцятиденний термін до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими. З часу укладання Договору про постачання електричної енергії від 01.01.2016 №36, відбулися деякі зміни чинного законодавства України. Наданий Додаток №2 в редакції від 12.02.2018 до Договору про постачання електричної енергії від 01.01.2016 №36, складено з урахуванням змін нормативно правових актів України (зокрема, у звязку з набранням чинності Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

01 січня 2016 року між Публічним акціонерним товариством Полтаваобленерго (далі постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством Нібулон (далі споживача) було укладено договір про постачання електричної енергії №36 (далі Договір) з протоколом розбіжностей до нього від 18.01.2016.

Згідно п. 9.1 Договору, додатки до цього Договору: №1, №1а, №2, №3, №4, №4а, №5.1, №6.1, №6.2, №7.1, №7.2, №8, №9, №11, №12, а також повідомлення про встановлення договірних величин споживання електричної потужності (у формі додатку №1, погодженого постачальником) та повідомлення про результати поточних перерахунків економічних еквівалентів реактивної потужності є невідємними частинами цього Договору. Усі зміни та доповнення до цього Договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими особами та скріплюються печатками обох сторін.

У відповідності до п.9.3 Договору, спірні питання та розбіжності щодо виконання умов цього Договору, щодо яких сторонами не буде досягнуто згоди вирішуються у порядку, встановленому законодавством України.

Згідно Додатку №2 «Порядок розрахунків» до Договору про постачання електричної енергії від 01.01.2016 №36, який є його невідємною частиною, з урахуванням протоколу розбіжностей від 18.01.2016, між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди щодо оплати вартості обсягу електричної енергії плановими платежами, а саме споживач до початку розрахункового періоду на підставі отриманих у постачальника рахунків здійснює платіж на наступний розрахунковий період у сумі вартості 30% від заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії та до 10 числа поточного календарного місяця здійснює на підставі виданих постачальником рахунків, попередню оплату у розмірі 70% від вартості договірної величини споживання електричної енергії, заявленої на розрахунковий період, згідно з № 1 до Договору «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу».

Таким чином, сторонами у Договорі узгоджений порядок розрахунків та можливість здійснення відповідачем планових платежів за отриману електричну енергію.

Позивач в позовній заяві з посиланням на абз.5 п.6.6 Правил вказує, що в ході перевірки дотримання споживачем графіку оплати вартості обсягу електричної енергії плановими платежами, було встановлено, що ТОВ СП «Нібулон» систематично (тричі впродовж календарного року: в лютому 2017 року, в липні 2017 року та в вересні 2017 року) порушувало умови Договору про постачання електричної енергії №36 від 01.01.2016 в частині своєчасної оплати вартості обсягу електричної енергії плановими платежами. Також, 13.04.2017 було прийнято Закону України «Про ринок електричної енергії», який набрав чинності 11.06.2017, тому виникла необхідність внесення змін до діючого Договору про постачання електричної енергії №36 від 01.01.2016 для приведення його та Додатків до цього Договору до вимог чинного законодавства в частині порядку та строків проведення розрахунків.

Згідно абз. 5 п.6.6 Правил, у разі систематичного (тричі впродовж календарного року) порушення споживачем, який застосовує порядок оплати авансовими та/або плановими платежами, умов договору про постачання електричної енергії в частині своєчасної оплати вартості обсягу електричної енергії авансовими та/або плановими платежами постачальник електричної енергії має право ініціювати внесення змін до договору в частині переведення споживача на попередню оплату заявлених обсягів споживання електричної енергії.

Відповідно до ч.2 ст.188 Господарського кодексу України, сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Так, згідно позовної заяви, 16.02.2018 представник ТОВ СП «Нібулон» отримав від Гребінківської філії ПАТ «Полтаваобленерго» два примірники додаткової годи №6 від 12.02.2018 до Договору про постачання електричної енергії №36 від 01.01.2016 з Додатками до вказаного Договору, підписані уповноваженими особами ПАТ «Полтаваобленерго», щодо внесення відповідних змін до вказаного Договору.

06.03.2018 на адресу позивача від ТОВ СП «Нібулон» надійшов лист №2726/3-18/40 від 02.03.2018, згідно якого ТОВ СП «Нібулон» повертає підписаний один примірник додаткової угоди №6 від 12.02.2018 з додатками до договору про постачання електричної енергії №36 від 01.01.2016 з двома примірниками протоколу розбіжностей (а.с.33). У вказаному протоколі розбіжностей до додаткової угоди №6 про внесення змін (доповнень) від 12.02.2018 до Договору про постачання електричної енергії №36 від 01.01.2016 ПАТ СП «Нібулон» пропонує ПАТ «Полтаваобленерго»:

- слова по тексту преамбули додаткової угоди «довіреність №581 від 28.12.2017»;

- пункт 3 Додаткової угоди: «Додаток №2 «Порядок розрахунків» залишити в редакції від 01.01.2016;

- пункт 7 Додаткової угоди: «Доповнити договір Додатком №5 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії» в редакції від 12.02.2018.

Відповідно до п.7 ст. 181 ГК України, якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Не погодившись частково із наданим протоколом розбіжностей до додаткової угоди №6 про внесення змін (доповнень) від 12.02.2018 до Договору про постачання електричної енергії №36 від 01.01.2016 ПАТ «Полтаваобленерго» звернулось до господарського суду про визнання Додаткової угоди №6 від 12.02.2018 до Договору про постачання електричної енергії №36 від 01.01.2016 укладеної в редакції позивача, а саме: пункт 3 Додаткової угоди: Додаток №2 Порядок розрахунків (Попередня оплата) викласти в редакції від 12.02.2018.

Так, підставами для внесення змін до Додатку №2 до Договору про постачання електричної енергії №36 позивач зазначає: систематичне порушення відповідачем умов Договору в частині своєчасної оплати вартості обсягу електричної енергії плановими платежами та приведення його та додатків до цього Договору до вимог чинного законодавства.

Правовою підставою внесення змін до договору є норми ст.188 ГК України, ч.2 ст. 652 ЦК України, а також спеціальне законодавство, яке регулює правовідносини сторін договору, в даному випадку Правила користування електричною енергією, Закон України «Про ринок електричної енергії».

Так, відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором; сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором; у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

У відповідності до ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч.7 ст. 276 Господарського кодексу України, оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Частиною 2 ст. 652 ЦК України визначено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Частина четверта цієї статті визначає, що зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Зі змісту статті 652 ЦК вбачається, що укладаючи договір, сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей, проте, в ході виконання договору можуть виникати обставини, які не могли бути враховані сторонами при укладенні договору, але істотно впливають на інтереси однієї чи обох сторін.

При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, за яких він буде виконуватися. Інтереси сторін можуть порушуватися будь-якою зміною обставин, що виникають у ході виконання договору, проте, лише істотна зміна обставин визнається підставою для пред'явлення вимоги про розірвання договору. Зміна обставин вважається істотною тільки тоді, коли вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не укладали би договору або уклали його на інших умовах.

Отже, закон пов'язує можливість зміни договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч.2 ст.652 Цивільного кодексу України, при істотній зміні обставин.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проте, всупереч обов'язку доказування, позивачем доказів існування всіх умов за наявності яких пункт 3 Додаткової угоди: Додаток №2 Порядок розрахунків (Попередня оплата) могло б бути змінено на підставі ст.652 Цивільного кодексу України до матеріалів справи не представлено. Зокрема, у даному випадку позивачем не доведено суду обставин того, що виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Також, позивачем не доведено наявності істотної зміни обставин в розумінні ст.652 Цивільного кодексу України. Позивачем не доведено, що чинна редакція договору суперечить суспільним інтересам, як і не надано доказів завдання шкоди або понесення затрат, необхідних для виконання договору.

Щодо тверджень позивача що внесення змін до діючого Договору про постачання електричної енергії №36 від 01.01.2016 викликано приведенням його та Додатків до цього Договору до вимог чинного законодавства слід зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Згідно ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України (далі ГК України) укладання господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо, зокрема, існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання, чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

За ч.7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Законом України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах (ст. 4 Закону).

Постановою Національної комісії, регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 №28 ( у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17 жовтня 2005 №910), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 серпня 1996 за №417/1442, затверджено Правила користування електричною енергією (далі Правила, які діяли на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п.5.1 Правил, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обовязків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.2 ст.179 ГК України, Кабінет Міністрів України, уповноважені Президентом України міністерства, інші центральні органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб'єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори.

Пунктом 5.2 Правил визначено, що при укладенні договору про постачання електричної енергії сторони визначають його зміст на основі типового договору (додаток 3).

При укладенні договору про постачання електричної енергії сторони визначають його зміст на основі типового договору (додаток 3). Умови договору про постачання електричної енергії, зазначені у додатку 3 та пунктах 5.5, 5.6 та 5.7 Правил, є істотними та обов'язковими для сторін під час укладення договору про постачання електричної енергії (п.5.2. Правил користування електричною енергією ).

При укладенні договору про постачання електричної енергії його зміст визначався сторонами на підставі приписів п.п.5.2, 5.5, 5.6, 5.7 Правил, якими визначений перелік істотних та обовязкових умов договору, а також перелік документів, що є його невідємними частинами. Таким чином, проведення планових платежів за використану електричну енергію передбачено умовами договору та не суперечить нормам діючого законодавства.

Посилання позивача на систематичне порушення відповідачем умов договору впродовж календарного року, а саме в лютому 2017 року, в липні 2017 року та у вересні 2017 року в частині своєчасної оплати вартості обсягу електричної енергії плановими платежами спростовується матеріалами справи та поясненнями представника позивача та представника відповідача в судовому засіданні 16.05.2018.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено в сукупності умови необхідні для внесення змін в пункт 3 Додаткової угоди: Додаток №2 Порядок розрахунків (Попередня оплата) за ч.2 ст. 652 Цивільного Кодексу України, а тому в позові слід відмовити.

Судовий збір, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241, 247, 248, 252 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу

Повний текст рішення складено та підписано 21.05.2018 .

Суддя Н.О. Семенчук