донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

16.05.2018 справа №913/24/18

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого (судді-доповідача): суддів при секретарі судового засідання: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю представників сторін: від позивача: від відповідача-1: від відповідача-2: не зявився; не зявився; не зявився;
розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Автолайн компані", м. Кремінна, Луганська область
на ухвалу господарського суду Луганської області
від 19.02.2018
у справі № 913/24/18 (суддя Яресько Б.В.)
за позовомПриватного підприємства "Автолайн компані", м. Кремінна, Луганська область
до відповідачів:1. Департаменту регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської обласної державної адміністрації, м. Сєвєродонецьк, Луганська область; 2. Приватного підприємства "Люксавто-СДК", м. Лисичанськ, Луганська область
провизнання недійсним договору та визнання права на здійснення пасажирських перевезень
В С Т А Н О В И В:

До господарського суду Луганської області звернулось Приватне підприємство "Автолайн компані", м. Кремінна, Луганська область із позовом до Департаменту регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської обласної державної адміністрації, м. Сєвєродонецьк, Луганська область та Приватного підприємства "Люксавто-СДК", м. Лисичанськ, Луганська область про:

- визнання недійсним договору про організацію пасажирських перевезень на внутрішньообласному автобусному маршруті загального користування на маршруті: №348 "Рубіжне АС Новокраснянка", укладеного між Департаментом регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської області державної адміністрації та Приватним підприємством "Люксавто-СДК";

- визнання за ПП "Автолайн Компані" права здійснювати пасажирські перевезення на внутрішньообласному автобусному маршруті загального користування на маршруті: №348 "Рубіжне АС Новокраснянка" на підставі Договору №73/2016 на регулярні перевезення пасажирів на постійному приміському та міжміському (внутрішньообласному) автобусному маршруті загального користування від 25.10.2016.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 03.01.2018 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 19.02.2018 закрито провадження у справі № 913/24/18 за позовом Приватного підприємства "Автолайн компані", м. Кремінна, Луганська область до Департаменту регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської обласної державної адміністрації, м. Сєвєродонецьк, Луганська область та Приватного підприємства "Люксавто-СДК", м. Лисичанськ, Луганська область.

Господарський суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки договір про організацію пасажирських перевезень на внутрішньообласному автобусному маршруті загального користування на маршруті: №348 "Рубіжне АС Новокраснянка", укладений між Департаментом регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської області державної адміністрації та Приватним підприємством "Люксавто-СДК" є адміністративним договором і відповідно питання щодо визнання його недійсним повинно вирішуватись в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Приватного підприємства "Автолайн компані", м. Кремінна, Луганська область в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 19.02.2018. Скарга мотивована невідповідністю висновків суду першої інстанції, обставинам справи.

Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про закриття провадження у даній справі, оскільки спірні правовідносини (визнання недійсним договору на виконання пасажирських перевезень) підвідомчі господарським судам.

Крім того, скаржник посилається на те, що судом першої інстанції взагалі не зазначено мотивів, з яких суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі, а також не розяснив, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд даної справи.

В процесі підготовки справи до розгляду від Приватного підприємства "Люксавто-СДК" на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшов відзив, згідно якого останній проти доводів апеляційної скарги заперечив, посилаючись на те, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі було чітко розяснено до юрисдикції якого суду відноситься даний спір, а також зазначено норми закону, якими керувався суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали.

Департамент регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської обласної державної адміністрації правом надання відзиву в суді апеляційної інстанції не скористався.

Представники сторін в судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, у звязку з чим судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності учасників справи.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до част. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням..

В статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, згідно з частиною 1 якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Таким чином, з системного аналізу наведених норм слідує, що спори що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності відносяться до юрисдикції господарських судів.

Предметом позову у даній справі є:

- визнання недійсним договору про організацію пасажирських перевезень на внутрішньообласному автобусному маршруті загального користування на маршруті: №348 "Рубіжне АС Новокраснянка", укладеного між Департаментом регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської області державної адміністрації та Приватним підприємством "Люксавто-СДК";

- визнання за ПП "Автолайн Компані" права здійснювати пасажирські перевезення на внутрішньообласному автобусному маршруті загального користування на маршруті: №348 "Рубіжне АС Новокраснянка" на підставі Договору №73/2016 на регулярні перевезення пасажирів на постійному приміському та міжміському (внутрішньообласному) автобусному маршруті загального користування від 25.10.2016.

Судова колегія вважає безпідставними посилання суду першої інстанції на ст. 44 Закону "Про автомобільний транспорт", оскільки дійсно, за змістом вказаної статті, організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, при цьому орган виконавчої влади або місцевого самоврядування у відносинах щодо організації та порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів є субєктом владних повноважень і спори щодо оскарження рішень чи бездіяльності цих органів до виникнення договірних правовідносин між організатором та перевізником-претендентом відносяться до юрисдикції адміністративних судів.

Проте, за змістом ст. 42 Закону України "Про автомобільний транспорт", договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.

Позивачем заявлено вимоги про визнання недійсним укладеного договору на виконання пасажирських перевезень та визнання за ним права здійснювати пасажирські перевезення на внутрішньообласному автобусному маршруті загального користування на маршруті: №348 "Рубіжне АС Новокраснянка" на підставі Договору №73/2016 на регулярні перевезення пасажирів на постійному приміському та міжміському (внутрішньообласному) автобусному маршруті загального користування від 25.10.2016. Спори щодо таких позовних вимог згідно зі статтею 20 ГПК підвідомчі господарським судам, зазначене зумовлене саме предметом позову.

Предметом розгляду в цій справі є не самі по собі дії Департаменту регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської обласної державної адміністрації з організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень, а відповідність вимогам закону вже укладеного договору про організацію пасажирських перевезень на внутрішньообласному автобусному маршруті загального користування на маршруті: №348 "Рубіжне АС Новокраснянка", предметом якого є зобовязання господарського характеру здійснення пасажирських перевезень.

Не з'ясувавши належним чином характер спірних правовідносин та залишивши поза увагою те, що позовні вимоги у даній справі спрямовані на захист права в сфері господарських правовідносин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі через публічно-правовий характер спору, що належить до юрисдикції адміністративних судів.

Також зміст ухвали господарського суду Луганської області взагалі не містить обґрунтування із посиланням на відповідні норми процесуального закону, чому даний спірн не підвідомчий господарським судам.

Відтак, враховуючи характер спірних відносин справа, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а пред'явлення позову, у тому числі, до Департаменту регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської обласної державної адміністрації, не змінює правову природу юридичного спору та у даному випадку не є підставою для вирішення його в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позовну заяву Приватне підприємство "Автолайн компані" подано з дотриманням вимог чинного законодавства, а висновок місцевого господарського щодо наявності підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 2, ч. 1 ст. 185, п.1 ч. 1 ст. 231 ГПК України є необґрунтованим.

Згідно з ч. 1 п. 4 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ч.3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З урахуванням вищевикладених обставин справи у їх сукупності, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала господарського суду Луганської області від 19.02.2018 у справі №913/24/18 скасуванню, а матеріали справи направленню на розгляд до господарського суду Луганської області.

У зв'язку з задоволенням апеляційної скарги, витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача. Водночас, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що оскільки судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України, (ухвала про відмову у відкритті провадження у справі з передачею справи на розгляд суду першої інстанції), то відшкодування витрат по сплаті судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, має здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 270, 271, 273, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Автолайн компані", м. Кремінна, Луганська область задовольнити.

Ухвалу господарського суду Луганської області від 19.02.2018 у справі № 913/24/18 скасувати.

Судові витрати, понесені у звязку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції розподілити при вирішенні спору по суті згідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Матеріали справи № 913/24/18 повернути на розгляд господарському суду Луганської області.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 22.05.2018.

Головуючий (суддя-доповідач) О.В. Стойка

Судді Д.О. Попков

ОСОБА_3