ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/18299/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Львова Б.Ю. і Селіваненка В.П.,

учасники справи:

позивач - Антимонопольний комітет України,

відповідач - публічне акціонерне товариство "Газпром" (публичное акционерное общество "Газпром"),

за участю відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Відділ примусового виконання рішень),

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Газпром" (публичного акционерного общества "Газпром")

на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.01.2018 (головуючий суддя Картавцева Ю.В.)

та постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2018 (головуючий - Руденко М.А., судді: Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.),

прийняті за наслідками розгляду скарги публічного акціонерного товариства "Газпром" (публичного акционерного общества "Газпром") на дії органу державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі № 910/18299/16

за позовом Антимонопольного комітету України (далі - Комітет)

до публічного акціонерного товариства "Газпром" (публичного акционерного общества "Газпром", далі - ПАТ "Газпром")

про стягнення 85 965 927 000,00 грн. штрафу, 85 965 927 000,00 грн. пені та зобов'язання виконати пункт 4 резолютивної частини рішення.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ПАТ "Газпром" звернулося до господарського суду міста Києва зі скаргою на дії органу державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відповідно до якої просило суд: скасувати постанову державного виконавця від 28.12.2017 ВП № 53823056 про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а саме, з метою оцінки цінних паперів, що обліковуються в ТОВ "Об'єднана реєстраційна компанія", а саме акцій простих іменних ПАТ "Інститут ЮЖНІГІПРОГАЗ" , номінальною вартістю 651 500,00 грн. у кількості 1 303 000 штук, заблокованих 01.06.2017 на рахунку в цінних паперах № 402842-RU20267157, що належать ПАТ "Газпром".

Скаргу обґрунтовано тим, що: призначення суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні було здійснено з порушенням приписів Закону України "Про виконавче провадження"; у державного виконавця не було жодних законних підстав для винесення оскаржуваної постанови про оцінку акцій ПАТ "Інститут ЮЖНІГІПРОГАЗ"; державним виконавцем не було здійснено необхідних заходів примусового виконання рішень, які відповідають способу та порядку, що встановлені виконавчим документом та Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.01.2018 зі справи № 910/18299/16, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2018, у задоволенні скарги ПАТ "Газпром" на дії органу державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відмовлено.

Судові акти попередніх інстанцій мотивовані необґрунтованістю поданої скарги та відсутністю правових підстав для її задоволення.

ПАТ "Газпром", посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції судові акти попередніх інстанцій зі справи скасувати, а скаргу ПАТ "Газпром" на дії органу державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити. Так, згідно з доводами ПАТ "Газпром", викладеними у касаційній скарзі:

- судами попередніх інстанцій не враховано того, що ПАТ "Газпром" не вчиняв жодних дій щодо повідомлення державного виконавця про визначену ним вартість майна, оскільки вважав постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника такою, що порушує права ПАТ "Газпром", яка має бути скасована, у зв'язку з чим звернувся з відповідною скаргою до суду;

- суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми Закону України "Про виконавче провадження", оскільки в постанові державного виконавця не наведено жодних аргументів щодо того, в чому саме полягає складність для державного виконавця оцінки арештованого майна та чому виникла необхідність у залученні для проведення оцінки майна суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання;

- постановою про арешт майна державним виконавцем було порушено спосіб та порядок виконання рішення суду, встановлений Законом України "Про виконавче провадження";

- місцевий господарський суд безпідставно не зупинив за власною ініціативою провадження у справі № 910/18299/16 під час розгляду скарги на дії органу державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до розгляду іншої скарги ПАТ "Газпром" на дії органу державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з огляду на те, що ПАТ "Газпром" було також оскаржено і постанову державного виконавця від 06.12.2017 про опис та арешт майна (коштів) боржника. Питання законності винесення постанови від 28.12.2017 ВП № 53823056 про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні не могло розглядатися без попереднього розгляду питання щодо законності винесення постанови від 06.12.2017 про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Комітет у відзиві на касаційну скаргу просив у задоволенні касаційної скарги відмовити, посилаючись, зокрема на те, що судові акти попередніх інстанцій прийняті з дотриманням норм матеріального права, зокрема, приписів Закону України "Про виконавче провадження".

Відділ примусового виконання рішень у відзиві на касаційну скаргу просив судові акти попередніх інстанцій залишити без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість прийнятих судових актів.

Розгляд касаційної скарги ПАТ "Газпром" здійснено судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи, у відповідності до частини п'ятої статті 301 ГПК України.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.12.2016 зі справи № 910/18299/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 16.05.2017, позовні вимоги Комітету задоволено: стягнуто з ПАТ "Газпром" (Російська Федерація) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду в дохід загального фонду Державного бюджету України 85 965 927 000,00 грн. штрафу і 85 965 927 000,00 грн. пені за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням Антимонопольного комітету України від 22.01.2016 № 18-р у справі № 143-26.13/108-15 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", а також зобов'язано ПАТ "Газпром" виконати пункт 4 резолютивної частини Рішення АМК щодо припинення порушення, зазначеного в пункті 2 згаданого рішення, шляхом забезпечення отримання послуг з транзиту природного газу магістральними трубопроводами територією України у Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на обґрунтованих умовах; стягнуто з ПАТ "Газпром" на користь Комітету 206 700,00 грн. судового збору.

17.03.2017 на виконання судового рішення видано накази.

Комітет звернувся до Відділу примусового виконання рішень із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Відділом примусового виконання рішень винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 53823056).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.10.2017 зі справи № 910/18299/16, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.11.2017, заяву Комітету про зміну способу виконання рішення господарського суду міста Києва від 05.12.2016 у справі задоволено повністю: змінено спосіб та порядок виконання рішення господарського суду міста Києва від 05.12.2016 у справі № 910/18299/16 про стягнення з ПАТ "Газпром" з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду в дохід загального фонду Державного бюджету України 85 965 927 000,00 грн. штрафу і 85 965 927 000,00 грн. пені за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням Антимонопольного комітету України від 22.01.2016 № 18-р у справі № 143-26.13/108-15 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", шляхом звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника - ПАТ "Газпром", у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

06.12.2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень у межах виконавчого провадження № 53823056 з виконання наказу господарського суду міста Києва від 17.03.2017 у справі № 910/18299/16 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме акцій простих іменних ПАТ "Інститут ЮЖНІГІПРОГАЗ" , номінальною вартістю 651 500,00 грн., у кількості 1 303 000 штук, заблокованих 01.06.2017 на рахунку в цінних паперах № 402842-RU20267157, що належать ПАТ "Газпром".

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень від 28.12.2017 ВП № 53823056 призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання - товариство з обмеженою відповідальністю "Українська експертна група", який має сертифікат від 17.06.2016 за № 449/16, виданий Фондом державного майна України (строк дії до 17.06.2019), у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу від 17.03.2017 № 910/18299/16 та зобов'язано суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання - товариство з обмеженою відповідальністю "Українська експертна група" надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань арештованого майна, а саме: цінні папери, що обліковуються в ТОВ "Об'єднана реєстраційна компанія", а саме акції прості іменні ПАТ "Інститут ЮЖНІГІПРОГАЗ" , номінальною вартістю 651 500,00 грн., у кількості 1 303 000 штук, заблокованих 01.06.2017 року на рахунку в цінних паперах № 402842-RU20267157, що належать ПАТ "Газпром".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів [посадових осіб (далі - рішення)] - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про виконавче провадження" для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Експертом або спеціалістом може бути будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі.

Експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.

Експерт або спеціаліст зобов'язаний надавати усні рекомендації щодо дій, які виконуються в його присутності.

Експерт, спеціаліст і суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання мають право на винагороду за надані ними послуги.

Винагорода та інші витрати, пов'язані з проведенням експертизи, наданням висновку спеціаліста або звіту суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, належать до витрат виконавчого провадження.

Експерт несе кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження, про що він має бути попереджений виконавцем. Збитки, завдані сторонам внаслідок видачі завідомо неправдивого висновку, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. За недостовірну чи необ'єктивну оцінку майна суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем.

У відповідності до статті 48 вказаного Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження (частина перша).

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна (частина друга).

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання (частина третя).

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна (частина четверта).

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом (частина п'ята).

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться (частина шоста).

З огляду на те, що протягом 10 днів з дня винесення постанови від 06.12.2017 про опис та арешт майна (коштів) боржника жодна із сторін виконавчого провадження не повідомила державного виконавця про визначену ними вартість державного майна, суди попередніх інстанцій дійшли заснованого на законі висновку про те, що державний виконавець в силу приписів статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" був зобов'язаний вжити заходів для визначення вартості такого майна. При цьому в разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, державний виконавець наділений правом залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, частиною третьою статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" визначений перелік майна, для оцінки якого державний виконавець зобов'язаний залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, тоді як згідно з приписами частини четвертої статті 57 вказаного Закону державному виконавцю надано право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна у разі, якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно.

У зв'язку з чим державним виконавцем правомірно винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна - цінних паперів.

Посилання ПАТ "Газпром" на те, що місцевий господарський суд зобов'язаний був за власною ініціативою зупинити провадження у справі під час розгляду скарги на дії органу державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до розгляду іншої скарги ПАТ "Газпром" на дії органу державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з огляду на те, що ПАТ "Газпром" також було оскаржено і постанову державного виконавця від 06.12.2017 про опис та арешт майна (коштів) боржника, обґрунтовано відхилено судом апеляційної інстанції, оскільки ПАТ "Газпром" не було надано доказів на підтвердження прийняття судом до розгляду відповідної скарги.

ПАТ "Газпром" у касаційній скарзі не враховано того, що спосіб та порядок виконання рішення у справі № 910/18299/16 було змінено не державним виконавцем, а судом відповідно до ухвали господарського суду міста Києва від 18.10.2017.

Касаційний господарський суд погоджується з доводами Комітету та Відділу примусового виконання рішень про законність та обґрунтованість прийнятих судових актів.

Відповідно до частин першої та другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, в редакції, чинній з 15.12.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з положеннями статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишити касаційну скаргу ПАТ "Газпром" без задоволення, а судові акти попередніх інстанцій - без змін як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У зв'язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін судові акти попередніх інстанцій, а також враховуючи, що учасники справи не подавали заяв про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Газпром" (публичного акционерного общества "Газпром") залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 22.01.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2018 у справі № 910/18299/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов

Суддя В. Селіваненко