ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття підготовчого провадження

та призначення справи до судового розгляду по суті

29.05.2018м. ДніпроСправа № 904/1341/18

за позовом Виконувача обов'язків керівника Жовтоводської місцевої прокуратури (52210, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Б. Хмельницького, 21; ідентифікаційний код 02909938)

до відповідача-1: Жовтоводської міської ради (52204, м. Жовті Води Дніпропетровської області, бульвар Свободи, 33; ідентифікаційний код 26368938)

відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Карпенко Людмили Іванівни (52204, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

про визнання недійсним рішення, договору та повернення земельної ділянки

Суддя Загинайко Т.В.

Представники:

від прокуратури: Бурлаченко О.Л. - прокурор, посвідчення від 30.05.2013р. №017244;

від відповідача-1: Башта В.П. представник, дов. від 29.12.2017р. №4/4-1489-01-14;

від відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Виконувач обов'язків Жовтоводської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача-1 - Жовтоводської міської ради та відповідача-2 - Фізичної особи-підприємця Карпенко Людмили Іванівни, в якій просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Жовтоводської міської ради від 03.12.2014 № 1931-55/VІ "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюються права сервітуту, для розміщення тимчасової споруди з послідуючим укладанням договору особистого строкового сервітуту" в частині затвердження технічної документації та передачі земельної ділянки фізичній особі-підприємцю Карпенко Людмилі Іванівни;

- визнати недійсним договір від 04.02.2015 б/н про встановлення особистого сервітуту, укладений між Жовтоводською міською радою Дніпропетровської області та фізичною особою-підприємцем Карпенко Людмилою Іванівною;

- зобов'язати фізичну особу-підприємця Карпенко Людмилу Іванівну повернути територіальній громаді в особі Жовтоводської міської ради земельну ділянку площею 0,0027 га кадастровий номер НОМЕР_2, розташовану на АДРЕСА_2.

Відповідач-1 у відзиві (вх.№18446/18 від 02.05.2018р.) на позовну заяву, просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, вважає, що розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм) на підставі земельного сервітуту направлене саме на спрощення ведення підприємницікої діяльності та зазначає, що прокурор звернувся до суду із пропущеним строком позовної давності.

Відповідач-2 надав відзив (вх.№18800/18 від 03.05.2018р.), просить застосувати позовну давність до заявлених позовних вимог і відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, у зв'язку зі спливом строку позовної давності та посилається на те, що: -особистий сервітут може бути оформлено у вигляді договору за домовленістю сторін, з зазначенням змісту сервітуту, визначеного статтею 403 Цивільного кодексу України; - органи місцевого самоврядування та виконавчої влади, як розпорядники земельних ділянок державної власності можуть виступати стороною сервітуту; - відповідачем-2 було виготовлено всю технічну документацію на земельну ділянку; - ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані або змінені після їх виконання; - рішення Жовтоводської міської ради від 03.12.2014р. №1931-55/VI виконане, договір укладено, тобто воно вичерпало свою дію і скасоване бути не може; - жодного законодавчого акту, який би забороняв встановлення особистого земельного сервітуту немає; - рішення є законним і не може бути скасовано, і договір не може бути визнано недійсним.

Також відповідач-2 у заяві (вх.№18798/18 від 03.05.2018р.) просить розглянути справу без його участі через сімейні обставини.

Виконувач обов'язків Жовтоводської місцевої прокуратури надав відповідь (вх.№ 19330/18 від 07.05.2018р. на відзив, просить позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що: - рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009р. у справі №1-9/2009 стосувалось права органу місцевого самоврядування скасовувати саме свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни; - вказане положення стосувалось повноважень органу місцевого самоврядування щодо скасування своїх же рішень, а не їх оскарження в судовому порядку будь-якою особою чиїх прав вони стосуються; - в даному рішенні Конституційний Суд України вказував, що у Конституції України зазначено, рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду; - твердження міської ради про неможливість скасувати рішення після його виконання є необгрунтованим, оскільки оскарження в судовому порядку будь-якою особою незаконних рішень органу місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України передбачене Законо України "Про місцеве самоврядування в Україні" і забезпечене таким таким способом захисту, а скасування ненормативних правових актів органів місцевого самоврядування заборонено здійснювати самим органам місцевого самоврядування після їх виконання, з метою гарантії суспільних відносин з громадянами; - ФОП Карпенко Л.І. на момент укладання договору про встановлення особистого строкового сервітуту не був ані власником, ані земелекористувачем сусідньої земельної ділянки, прохід до якої неможливий, без використання суміжної земельної ділянки, а тому не є об'єктом, який має право вимагати встановлення сервітуту; -ФОП Карпенко Л.І. встановлено особистий строковий сервітут з метою розміщення тимчасової споруди, для комерційного використання, тобто для здійснення господарської діяльності, що суперечить самій правовій природі сервітуту та меті його надання; - відповідачами обрано невірний спосіб реалізації права на забезпечення користування земельною ділянкою шляхом встановлення особистого строкового сервітуту.

Також, виконувач обов'язків Жовтоводської місцевої прокуратури у відповіді (вх.№21080/18 від 17.05.2018р.) на відзив, просить позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що: - тимчасова споруда для провадження підприємницької діяльності, під розміщення якої надано сервітут ФОП Карпенко Л.І., відповідно до статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту, викладене доводить, що відповідно до чинного законодавства України, тимчасова споруда для провадження комерційної діяльності не є малою архітектурної формою, що униможливлює оформлення права користування земельною ділянкою під її розміщення на підставі сервітуту; - аналіз умов договору про встановлення особистого строкового сервітуту від 04.02.20015р., а саме - цільове призначення земельної ділянки та визначення розміру плати за користування нею, свідчить про відсутність у нього ознак користування чужим майном, а сторони у даному випадку фактично оформили відносини оренди земельної ділянки.

Відповідач-2 надав заперечення (вх.№21534/18 від 21.05.2018р.), просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилається на те, що: - позиція позивача суперечить Конституції України, законодавству України та правовим позиціям Верховного суду; - на сьогоднішній день та на день укладання оскаржуваного договору, технічно неможливо укласти та зареєструвати договір оренди земельної ділянки з цільовим призначенням - для розміщення тимчасової споруди, оскільки Класифікатор видів цільового призначення земельної ділянки, затверджений наказом Держкомзему України від 23.07.2010р. №548, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 23.07.2010р. за №1011/18306, не містить такого виду цільового призначення; - висновки позивача про те, що відповідачі укладаючи договір земельного сервітуту, приховали практично оренду земельної ділянки, взагалі безпідставні;- положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на зверенення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів; - на момент укладення оскаржуваного договору уповноваженим органом держави щодо розпорядження спірною земельною ділянкою і здійснення контролю за нею, в силу вимог статті 122 ЗК України, була Жовтоводська міська рада; - реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини; - у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб'єктами підприємницької діяльності; - держава несе ризик спливу строку позовної давності на оскарження нею правових актів державних органів, якими порушено право власності чи інше речове право; - позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення; - застосування строкув позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про дії, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо втратили достовірність і повноту із плином часу; - тлумачення прокурора повністю нівелює інститут позовної давності, як засобу захисту стабільності обороту, оскільки, якщо з ним погодитись, то прокурор має право на задоволення своїх вимог в будь-який проміжок часу, починаючи з того дня, коли прокурор побажав провести перевірку спірних правовідносин та/або провести досудове розслідування у кримінальному провадженні; - спірний договір зареєстровано 06.02.2015р., однак і цей строк знаходиться теж поза меж позовної давності, адже позивач звернувся до суду 02.04.2018р. - для визнання незаконним та скасування правового акту органу місцевого самоврядування недостатньо лише встановити факт суперечності цього акту положенням чинного законодавства України; - звертаючись із даним позовом прокурор обмежився лише акцентуванням уваги на суперечності оскаржуваних рішень положенням чинного законодавства України і не навів належних доказів на обгрунтування порушення прав та інтересів держави прийняттям оскаржуваних рішень.

Відповідач-1 надав заперечення (вх.№21687/18 від 22.05.2018р.) на відповідь на відзив, просить в задоволенні позову відмовити, посилається на те, що: - позивачем не надано жодних доказів того, що Прокуратура м. Жовті Води була ліквідована, а Жовтоводська місцева прокуратура була знову створена; - не надано доказів того, що Жовтоводська місцева прокуратура не є правонаступником Прокуратура м. Жовті Води; - у ЄДРПОУ відсутній жодний запис про ліквідацію, реорганізацію тощо, прокуратури; - позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатись про порушення свого цивільного права.

Представник прокуратури у судовому засіданні заявив усне клопотання про перенесення розгляду справи у підготовчому провадженні, для перевірки достовірності даних реєстру речових прав.

Суд не вбачає підстав для перенесення розгляду справи у підготовчому провадженні через відсутність, предбачених чинним Господарським процесуальним кодексом України, таких підстав для відкладення чи оголошення перерви.

Відповідно до пункту 18 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті.

Згідно пункту 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України суд за результатами підготовчого засідання постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 18 частини 2 статті 182, пунктом 3 частини 2 статті 185, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ: о 12:30год.

1. Закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті (загальне позовне провадження) на 19.06.2018 о 15:00год.

Судове засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Дніпропетровської області в залі судових засідань №1-202.

2. При направленні у судове засідання уповноважених представників сторін мати при собі відповідно до статті 60 Господарського процесуального кодексу України документи, що підтверджують повноваження представників.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

4. Інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz

Суддя Т.В. Загинайко