донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

23.05.2018р. справа №1/378

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: від ДВС:ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за дорученням, не зявились; не зявились;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірньої компанії ''Газ України'' Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ
на ухвалу Господарського суду Луганської області
від28.03.2018р. у м. Харкові о 12:29 год.
у справі№ 1/378 (суддя Зюбанова Н. М.)
за позовом до про за участю Дочірньої компанії ''Газ України'' Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ Лисичанського спеціалізованого підприємства "Лисичанськтепломережа", м. Лисичанськ, Луганська область стягнення 6 249 269,48 грн. Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, м. Сєвєродонецьк, Луганська область

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 28.03.2018 р. по справі №1/378 у задоволенні скарги Дочірньої компанії ''Газ України'' Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ за листом від 16.03.2018 р., № 31/13-866 на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області по зупиненню виконавчого провадження №2445581 згідно з постановою від 28.02.2018 р. відмовлено.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Дочірня компанія ''Газ України'' Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ звернулася до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 28.03.2018 р. у справі № №1/378 та визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_6 щодо винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 28.02.2018 ВП № 2445581 з примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 18.09.2006 р. у справі № 1/378. Просить також визнати недійсним постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 28.02.2018 р. ВП № 2445581 з примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 18.09.2006 р. у справі № 1/378 та зобовязати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_6 вжити всі заходи для виконання рішення суду в частині стягнення судового збору.

Вважає, що судом першої інстанції ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права. Зазначені вимоги обґрунтовує наступним. Оскільки за наказом Господарського суду Луганської області від 18.09.2006 р. № 1/378 відсутня заборгованість за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 р. для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ, а заборгованість щодо стягнення судового збору не підпадає під дію норм Закону України «Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», підстав для зупинення виконавчого провадження № 2445584 відповідно до ч.4 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» не було.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2018 р. відкрите апеляційне провадження по справі № 1/378.

04.05.2018 р. на адресу Донецького апеляційного господарського суду від відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області по електронній пошті, а в подальшому засобами звичайної пошти, надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просять у задоволені скарги відмовити, ухвалу суду залишити без змін, посилаються, що державним виконавцем оскаржувана постанова була прийнята у відповідності з діючим законодавством. Крім того, від цього ж Відділу надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника. Клопотання судом задоволено.

За клопотанням заявника апеляційної скарги розгляд справи призначено в режимі відеоконференції.

В судове засідання, яке проводилося в режимі відеоконференції, зявився представник заявника апеляційної скарги та підтримав вимоги скарги. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Явка сторін не визнавалася обовязковою.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених статтею 271 ГПК України,

Заслухавши доповідь судді-доповідача (головуючого по справі), вислухав пояснення представників сторін, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, Господарським судом Луганської області ухвалою від 16.02.2017 р. відновлено втрачені архівні матеріали справи № 1/378, у т.ч. в частині рішення господарського суду Луганської області від 01.09.2006 р. яким позов задоволений частково та стягнуто з відповідача (Лисичанського спеціалізованого підприємства «Лисичанськтепломережа» на користь позивача ( Дочірнє підприємство «Газ України НАК «Нафтогаз України») 50467908 грн. 26 коп. боргу, 529983 грн. 51 коп. інфляційних нарахувань, 47179 грн. 65 коп. пені, 200781 грн. 14 коп. 3 % річних, 25500 грн. витрат державного мита та 118 грн. витрат за інформаційне-технічне забезпечення судового процесу, про що видано відповідний наказ від 18.09.2006 р.

09.03.2017 р. суд першої інстанції задовольнив заяву стягувача та видав дублікат наказу Господарського суду Луганської області від 18.09.2006 р. про стягнення з Лисичанського спеціалізованого підприємства «Лисичанськтепломережа» на користь позивача зазначених вище сум.

04.05.2017р. державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 2445581. (арк. справи 37)

28.02.2018 р. винесено постанову про зупинення виконавчих дій у звязку з тим, що боржника включено до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» постанова обґрунтована п.10 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження».

16.03.2018 р. ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» звернулося до Господарського суду Луганської області зі скаргою на дії державного виконавця, яка обґрунтована тим, що заборгованість щодо стягнення судового збору ( у складі суми за наказом) не підпадає під дію норм Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Факт одержання оскаржуваної постанови стягувачем 06.03.2018 р. та його своєчасне звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця у десятиденний строк 16.03.2018р. підтверджується, зокрема відміткою пошти на конверті.

З матеріалів справи також вбачається, що 20.03.2018 р. в рамках ВП №2445581 державним виконавцем прийнято постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, а саме: зупинено вчинення виконавчих дій в частині стягнення з Лисичанського спеціалізованого підприємства «Лисичанськтепломережа» на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» 5046708, 26 грн., 529983,51 грн., інфляційні нарахування, 47179,65 грн. пені, 200781,14 грн. 3 % річних. (арк. справи 87)

Як зазначалося вище, судом першої інстанції відмовлено у задоволенні скарги на дії державного виконавця. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що з врахуванням постанови про виправлення помилки у процесуальному документі за ВП № 2445581 від 20.03.2018 р. дії державного виконавця відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Судова колегія, розглядаючи зазначену скаргу бере до уваги наступні обставини.

Правове регулювання здійснення виконавчого провадження за матеріалами справи розглядається за Законом України «Про виконавче провадження» у редакції Закону від 02.06.2016 р. № 1404-VIII ( далі - Закон № 1404-VIII).

Стаття 1 Закону № 1404-VIII встановлює, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів ( посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Статтею 339 ГПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їхні права.

Стаття 343 ГПК України встановлює, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення. ( поновити порушене право заявника)

Відповідно до п.10 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем);

Таким чином, виконавче провадження з підстави, передбаченою п.10 ч.1 цієї статті зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 р. для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ, крім заборгованості, раніше реструктуризованої ( розстроченою та / або відстроченої) у тому числі згідно з рішенням суду. ( ч.4 ст.34 вказаного Закону)

Судова колегія погоджується з висновками суду, що зупинення виконавчого провадження в частині стягнення судових витрат не відповідає положенням ст.34 Закону України «Про виконавче провадження».

Але, беручи до уваги, що державним виконавцем самостійно було усунено зазначене вище порушення, скарга на дії державного виконавця з врахуванням правової позиції Верховного Суду по справі № 922/3598/14 від 20.03.2018 є такою, що не підлягає задоволенню.

Частиною 5 ст.269 ГПК України встановлено, що у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядається позовні вимоги та підстави позову, що не було предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія бере до уваги, що під час звернення зі скаргою на дії державного виконавця позивач (стягувач по цій справі) не обґрунтовував свої вимоги тією обставиною, що за наказом господарського суду, який було видано по цій справі, залишилася не стягнутою тільки сума судового збору, оскільки інші суми на цей час повністю сплачено.

На цю обставину, як на підставу незаконності дій державного виконавця, йде посилання лише у апеляційній скарзі. При цьому, зазначаючи цю обставину, позивач, жодним чином не надає докази, які це підтверджують.

Доказів, що позивачем вчинялися дії щодо повідомлення державного виконавця, що суми, які присуджено до стягнення, окрім судового збору вже є погашеними, матеріали справи не містять.

З огляду на наведене апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 276, ст.ст.281-284, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дочірньої компанії ''Газ України'' Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ на ухвалу Господарського суду Луганської області від 28.03.2018 р. по справі № 1/378 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Луганської області від 28.03.2018 р. по справі № 1/378 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду впродовж двадцяти днів з дня складання повного тексту Постанови; у порядку п. 17.5 ч. 1 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст постанови складено та підписано 24.05.2018.

Головуючий суддя: О. І. Склярук

Судді: Е. В. Сгара

ОСОБА_3