ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" травня 2018 р.Справа № 924/42/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИ ВЕДМЕДІ"

до фізичної особи-підприємця Кочеткова Віталія Борисовича

про стягнення збитків

за участю представників:

позивача: Корольова І.О. - за довіреністю від 20.12.2017р.;

відповідача: Кочетков В.Б., Ніколова Л.В. - за довіреністю від 10.04.2018р.

У судовому засіданні 14.05.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця Кочеткова Віталія Борисовича збитки в розмірі 245985,00 грн. та збитки на проведення оцінки майна в розмірі 4000,00 грн.

В обґрунтування поданої позовної заяви, позивач відзначив, зокрема, що 31.07.2013р. між товариством з обмеженою відповідальністю "ТРИ ВЕДМЕДІ" (продавець) та фізичною особою-підприємцем Кочетковим Віталієм Борисовичем (дистриб'ютор) укладено дистриб'юторську угоду № 308, відповідно до якої продавець у відповідності до умов даної угоди зобов'язується передати дистриб'ютору у власність товар, а дистриб'ютор зобов'язується приймати товар і здійснювати його оплату в порядку, передбаченому даною угодою.

Також, як зазначено позивачем, на виконання умов угоди з метою покращення ефективності продажу товару, позивач надав відповідачу у користування обладнання на підставі актів приймання-передачі в кількості 346 одиниць, що належить позивачу на праві власності. Однак, у зв'язку з невиконанням умов дистриб'юторської угоди, відповідачем частково повернуто обладнання на підставі актів приймання-передачі (вилучення). Ще 19 одиниць обладнання відповідачем повернуто без оформлення актів приймання-передачі (вилучення). Загалом, як відзначає позивач, було повернуто 323 одиниць торгівельного обладнання та неповернутим залишається 23 одиниці. При цьому на підтвердження своїх доводів позивач посилається на пункти 13, 16 додатку № 2 до угоди, де вказано, що відповідач зобов'язаний здійснити повернення обладнання повністю (включаючи строк повернення від клієнта) протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати закінчення строку дії та/або розірвання дистриб'юторської угоди. У випадку неповернення обладнання протягом 45 календарних днів з дати закінчення дії та/або розірвання дистриб'юторської угоди, а також втрати, випадкової загибелі, або пошкодження обладнання відповідачем та/або третіми особами (клієнтами відповідача), відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу заставну вартість обладнання, вказану в п. 2, п. 3 даної угоди, а також всі витрати, понесені позивачем у зв'язку із таким, протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту отримання вимоги від позивача.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд позов задовольнити.

У своїх запереченнях від 13.03.2018р. на відзив відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "ТРИ ВЕДМЕДІ" зазначає, зокрема, що у наданих відповідачем актах № від 19.08.2016р. та № від 27.03.2017р. значаться саме ті одиниці обладнання, які і не були оформлені документально між обома сторонами належним чином, а саме: 12 ларів, 6 антивандальних конструкцій та 1 візок (разом - 19 одиниць). Про передачу двох візків під ларь з ролетами, які зазначені в наданому відповідачем акті № (позиція 16, 17), був складений та підписаний акт приймання-передачі (вилучення) обладнання № 1385 від 08.07.2016р.

Крім того, щодо посилання відповідача на п. 5 додатку № 2 до дистриб'юторської угоди, що повернення обладнання відбувається силами та за рахунок позивача, то останній вказує, що він листом від 26.02.2016р. вих. № 78/1 вимагав повернути обладнання у зв'язку із закінченням строку дії дистриб'юторської угоди, але жодної відповіді відповідач не надіслав і будь-яким іншим способом не вказував конкретні дати та кількість обладнання, яку він готовий повернути. Лише при наполяганнях позивача частина обладнання в кількості 323 одиниць була повернута на склади позивача, що свідчить про активну поведінку з боку позивача та виконання ним умов договору. Водночас, позивач просить суд не приймати до уваги як письмовий доказ вимогу від 07.04.2016р. та вимогу від 10.11.2016р., надані відповідачем до матеріалів справи, в яких йдеться про прохання до позивача направити до нього свого представника для повернення торговельного обладнання, оскільки у вимозі відповідача від 07.04.2016р. зазначена адреса ТОВ „ТРИ ВЕДМЕДІ": м. Київ, вул. Нижній Вал, 51, БЦ „Доміно". Але позивач на той час ще не знаходився за даною адресою. Договір оренди було ним підписано з ТОВ „Парі Рітейл" 14.09.2016р., а фактичне передання приміщення відбулося 13.10.2016р., що підтверджується актом приймання-передачі приміщення та майна (об'єкта оренди). Крім того, обидві вимоги начебто „передані регіональному менеджеру ТМ „Три Медведя". За загальним правилом на документах, які не відсилаються поштою, обов'язково зазначаються ПІБ, особистий підпис особи, якій передавалися ці листи-вимоги та дата їх передачі.

Також, на думку позивача, судом не можуть бути прийняті посилання на безпідставні вказівки регіонального менеджера позивача Яцишина В.М. про залишення обладнання в торговій точці, оскільки відповідач мав діяти виключно за умовами дистриб'юторської угоди.

Разом з тим, зроблена суб'єктом оціночної діяльності ТОВ „Консалтингова компанія „ПАРЕТО" оцінка ринкової вартості 23 одиниць обладнання повністю відповідає Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", яким в своїй діяльності керується вищезазначений суб'єкт. Твердження відповідача, що оцінка проведена зі значними порушення безпідставні, тому що відповідач не є фахівцем в галузі оцінки, а лише робить певні припущення, не надав жодних письмових доказів, складених кваліфікаційним оцінювачем стосовно вартості обладнання. Стосовно припущень відповідача щодо передачу йому не нового обладнання повідомляє, що відповідачу передавалося саме нове обладнання про що свідчать договори купівлі-продажу обладнання № 05 від 15.04.2013р. та № 06 від 09.12.2013р. та вантажно-митні декларації № 179163 від 24.03.2014р., № 134053 від 11.02.2014р. та № 171096 від 22.07.2013р.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 19.02.2018р. позов не визнає та вказує, зокрема, що згідно актів прийняття-передачі торговельного обладнання № від 19.08.2016р. та № від 27.03.2017р. позивачу було повернуто додатково не 19 одиниць, а 21 одиницю торговельного обладнання. Тобто загалом позивачу повернуто не 323 одиниці, а 325 одиниць торговельного обладнання. Крім того, відповідач відзначає, що 23.02.2016р. дистриб'юторська угода була розірвана. Після цього відповідач неодноразово зв'язувався з представниками позивача (писав листи та телефонував) з вимогою про повернення торговельного обладнання. Торговельне обладнання було повернуто частково в кількості 325 одиниць. Після цього позивач не реагував на вимоги відповідача щодо повернення обладнання. Отже, на думку відповідача, його вини в цьому немає.

Також, як відмічає у відзиві фізична особа-підприємець Кочетков Віталій Борисович, оцінка майна проведена зі значними порушеннями. Зокрема, стан об'єкта оцінки оцінювався зі слів замовника (позивача), оскільки був відсутній доступ до об'єктів оцінки. Вся інформація, що надана замовником та підтверджена документально, приймалась як достовірна. Крім того, коригування на фізичний стан до об'єктів порівняння не застосовувалося, так як за аналоги приймалися нові об'єкти, які не були у використанні. Разом з тим, відповідач стверджує, що в документах на придбання торгового обладнання, а саме в ВМД (валютно-митна декларація) № 171096 від 12.09.2013р., ВМД № 134053 від 11.02.2014р. та ВМД № 179163 від 24.03.2014р. зазначена дата розмитнення даного обладнання - "12.09.2013 року", а позивач стверджує, що дата введення обладнання в експлуатацію - 25.06.2013 рік. Враховуючи вищевикладене, на думку відповідача, торгове обладнання розмитнене значно пізніше ніж позивач ввів його в експлуатацію. Також і ТОВ "Центр оцінки та власності "ПАРЕТО" вказує дату введення торгового обладнання в експлуатацію - 25.06.2013 року, що не відповідає дійсності.

У відзиві також відповідач не погоджується з позицією позивача щодо вимоги про сплату за торгове обладнання по ринковій вартості, оскільки, як вбачається зі змісту п. 16 додатку № 2 до дистриб'юторської угоди, у випадку неповернення обладнання на протязі 45 (сорока п'яти) календарних днів з дати закінчення строку дії та/або розірвання дистриб'юторської угоди, а також втрати, випадкової загибелі або пошкодження обладнання дистриб'ютором та/або третіми особами (клієнтами дистриб'ютора), дистриб'ютор зобов'язаний відшкодувати продавцю заставну вартість обладнання, вказану в п. 2, п. 3 даного додатку, а також всі витрати понесені продавцем у зв'язку з цим, на протязі 5 (п'яти) банківських днів, з моменту отримання вимог від продавця. Водночас, позивач вказує про ринкову вартість обладнання, хоча жодним документом вона не передбачена.

На думку відповідача, вимога позивача про відшкодування збитків внаслідок прострочення виконання зобов'язання та втратою останнім інтересу є необґрунтованою та такою, що не відповідає чинному законодавству, тому що відповідач ніяким чином не перешкоджав поверненню данню даного торгового обладнання. Позивач не призначав і не направляв представника для організації повернення обладнання, що залишилося неповернутим.

У наданому суду запереченні на заперечення товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИ ВЕДМЕДІ" від 02.04.2018р. фізична особа-підприємець Кочетков Віталій Борисович звертає увагу суду на те, що 29.04.2015р. було оприбутковано 2 одиниці торгового обладнання (візок без лотків), 22.05.2015р. було оприбутковано 2 одиниці торгового обладнання (2 візка з навісами), 24.06.2015р. було оприбутковано 2 одиниці торгового обладнання (2 візка з навісами), а всього 6 одиниць. Повернуто візків: 03.06.2016р. - 1 од. (візок без лотка), 1 од. (пор. з лотком), 08.07.2016р. - 2 шт. (візок з навісом), 19.08.2016р. - 1 шт. (візок з рол.), 27.03.2017р. - 1 шт. (візок з навісом). Всього відповідачем було повернуто, а позивачем отримано 6 одиниць торгового обладнання, що підтверджується актами про повернення. Крім того, позивач просить суд не приймати до уваги письмовий доказ, а саме вимогу відповідача про направлення уповноваженого представника для повернення торговельного обладнання, тому що позивач на той час не знаходився за тією адресою, проте відповідач не відправляв ці листи поштою, а вручав їх уповноваженому регіональному менеджеру. Також, як вказує відповідач, оцінка ринкової вартості торгівельного обладнання є незаконною, оскільки експертом проводилась оцінка торговельного обладнання закупленого згідно договору купівлі-продажу № 05 від 15.04.2013р., а не того, що передавалося відповідачу згідно договору. Водночас, відповідач повідомляє, що в документах на придбання торговельного обладнання, а саме у валютно-митних деклараціях № 171096 від 12.09.2013р., № 134053 від 11.02.2014р. та № 179163 від 24.03.2014р. зазначена дата розмитнення даного обладнання - 12.09.2013 рік. Натомість позивач стверджує, що дата введення обладнання в експлуатацію - 25.06.2013 рік. З цього видно, що торговельне обладнання, яке розмитнене значно пізніше ніж позивач ввів його в експлуатацію.

12.04.2018р. фізичною особою-підприємцем Кочетковим Віталієм Борисовичем долучено до матеріалів справи фотографії та лист фізичної особи-підприємця Мельника Г.Д.

Розглядом наявних матеріалів справи встановлено таке.

31.07.2013р. між товариством з обмеженою відповідальністю "ТРИ ВЕДМЕДІ" (продавець) та фізичною особою-підприємцем Кочетковим Віталієм Борисовичем (дистриб'ютор) укладено дистриб'юторську угоду № 308, відповідно до п. 2.1. якої продавець у відповідності до умов даної угоди зобов'язується передати дистриб'ютору у власність товар, а дистриб'ютор зобов'язується приймати товар і здійснювати його оплату в порядку, передбаченому даною угодою.

Відповідно до пп. 3.3.1. угоди дистриб'ютор зобов'язаний прийняти товар у продавця згідно замовлення і накладних, оплатити прийнятий товар в порядку і строки визначені в даній угоді і продавати на території від свого імені і за свій рахунок такий товар.

Згідно п. 7.1. угоди з метою більш ефективного здійснення продажу товару дистриб'ютором на території, і у відповідності з маркетинговою політикою продавця, продавець надає у користування дистриб'ютору на основі акта приймання-передачі торгове обладнання (далі обладнання). Акт приймання-передачі обладнання, складається і підписується уповноваженими представниками сторін даної угоди. Дистриб'ютор зобов'язаний здійснювати управління даним обладнанням згідно з умовами, викладеними в додатку № 2 „Торгове обладнання" до даної угоди.

Як передбачено п. 11.1. угоди, дана угода вступає в силу з дня її підписання сторонами і діє до 31.12.2013р.

Угода скріплена підписами та печатками обох сторін.

31.12.2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю "ТРИ ВЕДМЕДІ" (продавець) та фізичною особою-підприємцем Кочетковим Віталієм Борисовичем (дистриб'ютор) укладено додаток № 2 „Торгове обладнання" до дистриб'юторської угоди № 308 від 31.07.2013р.

Відповідно до п. 1 вказаного додатку з метою більш ефективного здійснення продажу товару дистриб'ютором на території, і у відповідності з маркетинговою політикою продавця, продавець може надавати дистриб'ютору торгове обладнання (далі обладнання), погодивши заздалегідь з дистриб'ютором його кількість і види.

Згідно п. 2 додатку сторони домовились, що оголошена (заставна) вартість нового обладнання складає: 1) скриня морозильна (об'єм 200 л) - 5700,00 грн.; 2) скриня морозильна (об'єм 300 л) - 6300,00 грн.; 3) скриня морозильна (об'єм 400 л) - 7600,00 грн.; 4) скриня морозильна (об'єм 500 л) - 8200,00 грн.; 5) бонет морозильний (об'єм 800 л) - 33800,00 грн.; 6) корзина - 250,00 грн.; 7) візок для морозильної скрині (пересувний з парасолею) - 2900,00 грн.; 8) антивандальна конструкція - 1700,00 грн.; 9) намет 3х3 з логотипом ТМ „Три Медведя" - 21100,00 грн.; 10) намет 3х5 з логотипом ТМ „Три Медведя" - 26600,00 грн.; 11) візок для морозильної скрині - 2000,00 грн.; 12) парасоля - 900,00 грн.

Як передбачено пунктом 3 додатку, сторони домовились, що оголошена (заставна) вартість бувшого у користуванні обладнання, переданого дистриб'ютору, згідно актів приймання-передачі, розраховується виходячи з балансової (остаточної) вартості цього обладнання, згідно з даними обліку продавця, але не нижче вартості, вказаній нижче: 1) скриня морозильна (об'єм 200 л) - 1800,00 грн.; 2) скриня морозильна (об'єм 300 л) - 2200,00 грн.; 3) скриня морозильна (об'єм 400 л) - 2900,00 грн.; 4) скриня морозильна (об'єм 500 л) - 3200,00 грн.; 5) шафа морозильна (об'єм 700 л) - 11900,00 грн.; 6) бонет морозильний (об'єм 800 л) - 11900,00 грн.; 7) корзина - 250, 00 грн.; 8) візок для морозильної скрині (пересувний з парасолею) - 2900,00 грн.; 9) антивандальна конструкція - 1700,00 грн.; 10) намет 3х3 з логотипом ТМ „Три Медведя" - 8500,00 грн.; 11) намет 3х5 з логотипом ТМ „Три Медведя" - 10700,00 грн.; 12) намет 3х3 - 900,00 грн.; 13) намет 2х3 (полегшений варіант) - 900,00 грн.; 14) візок для морозильної скрині - 2000,00 грн.; 15) парасоля - 900,00 грн.

Пунктом 4 додатку передбачено, що факт передачі обладнання від продавця до дистриб'ютор апідтверджується актом приймання-передачі, який підписується уповноваженими представниками обох сторін. Право власності на обладнання належить продавцю і не переходить до дистриб'ютора. В акті приймання-передачі обладнання вказується: найменування торгового обладнання (марка), інвентарний, заводський номери, кількість обладнання, комплектність і технічні характеристики (стан на момент передачі дистриб'ютору) обладнання, адреса передачі обладнання.

Дистриб'ютор надає продавцю заявку на необхідну кількість обладнання (додаток № 5 до дистриб'юторської угоди). При можливості надання необхідного обладнання, продавець повідомляє дистриб'ютора про кількість і види обладнання, яке може надати дистриб'ютору. Доставка і повернення обладнання до складу дистриб'ютора здійснюється силами і за рахунок продавця (п. 5 додатку).

Відповідно до п. 6 додатку дистриб'ютор повинен забезпечувати ефективність використання переданого обладнання. Надане продавцем обладнання може використовуватись виключно в цілях зберігання товарів поставлених продавцем, в процесі його реалізації третіми особами. Уповноваженим представником продавця, та/або уповноваженими представниками продавця і дистриб'ютора проводиться вибірковий моніторинг обладнання, яке знаходиться в роздрібній торгівлі на території дистриб'ютора. При виявлені, продукції стороннього виробника, що є в портфелі дистриб'ютора, більш ніж в 10 % обладнання від загального його кількості, що знаходить на території дистриб'ютора, продавець має право збільшити вхідну ціну на товар на 3% на наступний місяць.

Згідно з п. 13 додатку дистриб'ютор зобов'язаний здійснити повернення обладнання повністю (включаючи строк повернення від клієнта) протягом 30 (тридцяти) календарних днів, з дати закінчення строку дії та/або розірвання дистриб'юторської угоди.

Як встановлено у п. 16 додатку, у випадку неповернення обладнання на протязі 45 (сорока п'яти) календарних днів з дати закінчення строку дії та/або розірвання дистриб'юторської угоди, а також втрати, випадкової загибелі, або пошкодження обладнання дистриб'ютором та/або третіми особами (клієнтами дистриб'ютора). Дистриб'ютор зобов'язаний відшкодувати продавцю оголошену (заставну) вартість обладнання, вказану в п. 2, п. 3 даного додатку, а також всі витрати понесені продавцем у зв'язку з цим, на протязі 5 (п'яти) банківських днів, з моменту отримання вимоги від продавця.

Відповідно до повідомлення № 78/1 від 26.02.2016р. позивач звернувся до фізичної особи-підприємця Кочеткова Віталія Борисовича з вимогою повернути за актом передане згідно умов дистриб'юторської угоди торгове обладнання (додаток № 2) загальною кількістю 344 одиниці в термін до 27.03.2016р.

Згідно листа від 23.03.2016р. товариством з обмеженою відповідальністю "ТРИ ВЕДМЕДІ" повідомлено, що 23.02.2016р. дистриб'юторська угода з приватним підприємцем Кочетковим В.Б. припинена, новим офіційним дистриб'ютором в Хмельницькій області є ПП Карван. Зазначено, що торгове обладнання ТМ "ТРИ ВЕДМЕДІ", яке встановлене в торгових точках попереднім дистриб'ютором ПП Кочетковим є власністю ТОВ "ТРИ ВЕДМЕДІ".

Фізична особа-підприємець Кочетков Віталій Борисович звертався до позивача з вимогами від 10.11.2016р. та від 07.04.2016р. про направлення уповноваженої особи та здійснення повернення торгового обладнання згідно п. 5 додатку № 2 дистриб'юторської угоди.

Також в матеріалах справи наявні належним чином засвідчені копії: актів приймання-передачі (постановка) обладнання від 06.08.2013р., від 12.02.2014р., від 15.04.2014р., від 15.05.2014р., від 23.05.2014р., від 16.06.2014р., від 21.07.2014р., від 28.02.2015р., від 29.04.2015р., від 22.05.2015р., від 17.06.2015р., від 24.06.2015р., від 06.07.2015р., актів приймання-передачі (вилучення) обладнання від 23.06.2014р., від 28.02.2015р., від 03.06.2016р., від 24.03.2016р., від 30.03.2016р., від 14.04.2016р., від 18.04.2016р., від 26.04.2016р., від 27.06.2016р., від 08.07.2016р., контрактів поставки № 05 від 15.04.2013р., № 06 від 09.12.2013р., вантажно-митних декларацій № 179163 від 24.03.2014р., № 134053 від 11.02.2014р. та № 171096 від 22.07.2013р., договору № 235/17 від 24.10.2017р. на проведення оцінки майна, звіту про оцінку майна № 235/17, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи № 099714 від 22.05.2001р., відомостей з ЄДРПОУ № 23-43/3-465, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 16.10.2017р., статуту товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИ ВЕДМЕДІ" (нова редакція), затвердженого рішенням загальних зборів учасників ТОВ „Три Ведмеді" від 22.04.2016р.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги таке.

Приписами ст. 16 цього Цивільного кодексу України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків (шкоди).

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або інтереси якого порушено. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б в разі належного виконання зобов'язань або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила правопорушення, у відповідності до ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

При цьому, для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: порушення зобов'язання; збитки; причинний зв'язок між порушенням зобов'язання та збитками; вина.

Як передбачено частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Судом встановлено, що відповідно до п. 5 додатку № 2 до дистриб'юторської угоди доставка і повернення обладнання до складу дистриб'ютора здійснюється силами і за рахунок продавця.

У листах від 10.11.2016р. та від 07.04.2016р. фізична особа-підприємець Кочетков Віталій Борисович вказав позивачу на необхідість направлення уповноваженої особи та здійснення повернення торгового обладнання згідно п. 5 додатку № 2 дистриб'юторської угоди. При цьому, судом наголошується на тому, що незалежно від того, чи належним чином обгрунтовано відповідачем доведення до відома позивача змісту означених вище листів, матеріали справи не містять доказів відмови відповідача від повернення позивачу переданого ним обладнання, водночас, пунктом 5 додатку № 2 до угоди здійснення повернення обладнання передбачено силами і за рахунок продавця.

Судом враховується, що позивач, посилаючись у позові на пункти 5, 13, 16 додатку № 2 до угоди, якими чітко визначено порядок повернення торгівельного обладнання, за відсутності доказів відмови відповідача здійснити повернення обладнання, безпідставно вважає, що відповідачем порушено зобов'язання в частині повернення обладнання позивачу, в зв'язку з чим останнє втратило для нього інтерес, що необгрунтовано вважає підставою для стягнення з відповідача ринкової вартості обладнання.

Крім того, умовами угоди сторонами погоджено відшкодування дистриб'ютором продавцю заставної вартості обладнання, яку визначено пунктами 2, 3 додатку № 2 до угоди, тому посилання позивача на звіт про оцінку майна № 235/17, яким встановлено ринкову вартість обладнання, є безпідставним.

При вирішенні спору судом також беруться до уваги правові позиції Верховного Суду, наведені, зокрема, у постанові від 20.04.2018р. у справі № 917/1026/17.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Доводи позивача не можуть слугувати підставою для задоволення позову. Тому у позові слід відмовити.

У зв'язку з відмовою у позові судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 24.05.2018р.

Суддя М.В. Смаровоз