ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.05.2018 м. Ужгород Справа № 907/101/18

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Кут Л.В.

розглянувши позовну заяву керівника Мукачівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління комунальної власності виконавчого комітету Мукачівської міської ради, м. Мукачево до дочірнього підприємства Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління ЗАКАРПАТЛІФТ товариства з обмеженою відповідальністю ВВС ЛІФТ Груп, м. Ужгород про розірвання договору оренди нерухомого майна, повернення майна та стягнення суми 53946,28грн. заборгованості по орендній платі.

За участю представників:

Від позивача ОСОБА_1, представник за довіреністю від 07.05.2018 №54;

Від відповідача не зявився;

У засіданні суду взяв участь ОСОБА_2, прокурор, посвідчення №035573 від 07.09.15 року

в с т а н о в и в:

Керівник Мукачівської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом в інтересах держави в особі Управління комунальної власності виконавчого комітету Мукачівської міської ради, м. Мукачево до дочірнього підприємства Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління ЗАКАРПАТЛІФТ товариства з обмеженою відповідальністю ВВС ЛІФТ Груп, м. Ужгород про розірвання договору оренди нерухомого майна, повернення майна та стягнення суми 53946,28грн. заборгованості по орендній платі, посилаючись на порушення відповідачем вимог ст.ст. 2, 17, 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна, ст.ст. 261, 526, 759, 762 Цивільного кодексу України, оскільки відповідачем не виконуються зобовязання за договором оренди.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 27.02.2018 у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України судом було відкрито загальне позовне провадження та призначено дату підготовчого засідання на 19.03.2018.

Ухвалою суд від 19.03.2018 підготовче засідання було відкладено на 11.04.2018 з причин, наведених у ній.

Ухвалою суду від 11.04.2018 відкладено підготовче засідання на 25.04.2018 з підстав, наведених у ній.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 25.04.2018 у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України судом було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 10.05.2018.

Підставою для вжиття місцевою прокуратурою заходів представницького характеру є факт неналежного здійснення управлінням комунальної власності виконавчого комітету Мукачівської міської ради захисту інтересів територіальної громади міста Мукачево у сфері раціонального та ефективного використання комунального майна, що полягає у невжитті упродовж тривалого часу ефективних та всіх можливих заходів для виконання Відповідачем вимог чинного законодавства в частині стягнення заборгованості по орендній платі та наповнення місцевого бюджету. ОСОБА_2 бездіяльність призводить до недоотримання місцевим бюджетом коштів, що у свою чергу призводить до неможливості належного виконання управлінням комунальної власності виконавчого комітету Мукачівської міської ради своїх функцій та негативно впливає на фінансування проектів управління комунальної власності.

Позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі позивача обґрунтовуються неналежним виконанням відповідачем умов укладеного 27.06.2007 між позивачем та відповідачем у справі договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Мукачево № 6/2007 та додаткових угод до нього, зокрема в частині своєчасного внесення орендної плати. У звязку з чим, позивачем заявлено позов про розірвання вищевказаного договору та стягнення з відповідача заборгованості про орендній платі, а також повернення майна. У судовому засіданні прокурором та позивачем позовні вимоги підтримано у повному обсязі.

Відповідно до ст. 120 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі та відкладення розгляду справи була надіслана відповідачу за адресою його місцезнаходження та реєстрації, а саме: 88000, м. Ужгород, вул. Польова, 4.

Відповідач відзиву по суті заявлених позовних вимог суду та позивачу не подав, свого повноважного представника у судове засідання не направив. У матеріалах справи містяться відомості стосовно повернення відділенням поштового звязку повідомлень суду про розгляд справи з причин вибуття товариства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представників відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

У судовому засіданні 10.05.2018, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами матеріали, заслухавши повноважних представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2007 року між управлінням комунальної власності виконавчого комітету Мукачівської міської ради (Орендодавець) з однієї сторони та ДП «СРБУ Закарпатліфт» TOB «BBC ліфт груп» з іншої (Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Мукачево (далі-Договір), відповідно до умов якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування, на умовах цього договору, окреме індивідуально визначене майно, а саме нежилі вбудовані приміщення загальною площею 84,3 кв.м. за адресою вулиця Росвигівська, 7, у м. Мукачево, вартість яких згідно висновку про оцінку станом на 31.08.2013 складає 437 959 гривень.

Умова договору встановлено строк дії договору 11 місяців з правом пролонгації. Оскільки позивачем при закінченні строку дії договору не було предявлено відповідачу вимоги про припинення дії договору оренди майна, такий у відповідності до вимог розділу 9 Договору оренди №6/2007 є продовженим та той же строк і на тих же умовах.

Крім того, у відповідності до угоди про внесення змін до договору оренди № 6/2007 укладеної між сторонами договору від 01.11.2013, пунктом 3.1. Розділу 3 Угоди встановлено, що розмір орендної плати за все приміщення складає 2399,28 грн. та перераховується Орендарем Орендодавцю не пізніше 25 числа поточного місяця з урахуванням щомісячного індексу інфляції.

Пунктом 2.1. передбачено, що орендар вступає в строкове платне користування майном у термін, вказаний в договорі, але не раніше дати підписання договору та Акту приймання передачі майна.

Згідно з пунктом 5.2. договору орендар зобовязався своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Як вбачається з Акту приймання передачі від 27.06.2007 позивач передав, а відповідач прийняв обумовлений договором обєкт оренди.

Однак, відповідач, всупереч взятих на себе договірних зобовязань, допустив заборгованість по орендній платі, яка станом на момент звернення прокурора в інтересах позивача до суду становить 53946,28грн. за період з 01.01.2017 по 31.12.2017.

Відповідач будь-яких заходів щодо погашення боргу не вживає, хоча належним чином про наявну заборгованість повідомлявся листом позивача від 31.01.2018.

Таким чином, несплата орендної плати відповідачем призводить до ненадходження до бюджету коштів за фактичне користування комунального майна, яке належить територіальній громаді міста Мукачево та у свою чергу ускладнює фінансування та реалізацію функцій управління комунальної власності виконавчого комітету Мукачівської міської ради.

Прокурор мотивуючи позовні вимоги, зазначає, що відповідач в порушення умов договору свої обовязки по договору щодо своєчасної та повної сплати орендних платежів не виконав, з огляду на що, прокурор звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди нерухомого майна та повернення майна позивачу.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди майна.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи підтверджується факт передачі позивачем в оренду, прийняття відповідачем та користування ним об'єктом оренди за спірним Договором, відповідачем вказані обставини передбаченим законодавством способом не спростовано та не заперечено.

Згідно статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Умовами договору встановлено для орендаря обов'язок за користування об'єктом оренди вносити орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що однією із істотних умов договору оренди та основним обов'язком орендаря є сплата орендних платежів з урахуванням індексу інфляції.

Частиною 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначається, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, враховуючи приписи п. 5.2. Договору, строк виконання грошового зобов'язання відповідача по сплаті орендних платежів за договором на момент розгляду справи настав.

З урахуванням умов Договору та поданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач мав сплатити позивачу орендну плату в розмірі 53946,28 грн. за період з 01.01.2017 по 31.12.2017.

Доказів сплати відповідачем вказаної заборгованості матеріали справи не містять.

Частиною 3 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що одним із основних обов'язків орендаря є внесення орендної плати своєчасно і в повному обсязі.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується вимог прокурора про розірвання договору оренди нерухомого майна та повернення майна, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні положення містяться і в ст. 193 Господарському кодексі України.

В силу положень ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Пунктом 9.4. договори сторони погодили, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір може бути розірвано достроково за рішенням господарського суду, у випадках, передбачених чинним законодавством, у разі невиконання сторонами своїх зобовязань та інших підстав.

Орендна плата згідно ст. 284 Господарського кодексу України є істотною умовою договору оренди.

Істотне порушення орендарем такої умови договору оренди, як внесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору.

Оскільки несплата орендних платежів є істотним порушенням договору оренди, позовні вимоги про розірвання договору визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Відповідно до ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з п. п. 2.3, 9.5 Договору оренди комунального майна № 6/2007 від 27.06.2007 орендар зобов'язаний у разі припинення або розірвання договору оренди повернути орендодавцеві обєкт оренди.

За таких обставин, враховуючи, що у випадку розірвання договору у судовому порядку, договір є розірваним (зобов'язання сторін припиненими) з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили (відповідно до ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України), беручи до уваги положення п. 9.5 Договору оренди комунального майна № 6/2007 від 27.06.2007 про обов'язок орендаря повернути об'єкт оренди у випадку розірвання договору, суд дійшов висновку про зобовязання відповідача повернути позивачу нежитлове приміщення загальною площею 84,30 м.кв., яке розташоване за адресою: м. Мукачево, вул. Росвигівська, 7 вартістю 437 959грн., яке є предметом Договору оренди комунального майна № 6/2007 від 27.06.2007.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 195, ч. 1 ст. 202, ст.ст.231, 232, 233, 237, 238, 239, 240, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з дочірнього підприємства Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління ЗАКАРПАТЛІФТ товариства з обмеженою відповідальністю ВВС ЛІФТ Груп (88000, м. Ужгород, вул. Польова, 4, ідент.код 22109878) на користь Управління комунальної власності виконавчого комітету Мукачівської міської ради (89600, м. Мукачево, пл. О.Духновича, 2, ідент. код 41242244) суму 53946,28грн. заборгованості за договором оренди комунального майна № 6/2007 від 27.06.2007.

Розірвати договір оренди комунального нежитлового приміщення № 6/2007, розташованого за адресою: 89600, м. Мукачево, вул. Росвигівська, 7 загальною площею 84,30 м.кв., укладений 27.06.2007 між Управлінням комунальної власності виконавчого комітету Мукачівської міської ради (89600, м. Мукачево, пл. О.Духновича, 2, ідент. код 41242244) та дочірнім підприємством Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління ЗАКАРПАТЛІФТ товариства з обмеженою відповідальністю ВВС ЛІФТ Груп (88000, м. Ужгород, вул. Польова, 4, ідент.код 22109878) .

Зобов'язати дочірнє підприємство Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління ЗАКАРПАТЛІФТ товариства з обмеженою відповідальністю ВВС ЛІФТ Груп (88000, м. Ужгород, вул. Польова, 4, ідент.код 22109878) повернути Управлінню комунальної власності виконавчого комітету Мукачівської міської ради (89600, м. Мукачево, пл. О.Духновича, 2, ідент. код 41242244) нежитлове приміщення, що розміщене за адресою: 89600, м. Мукачево, вул. Росвигівська, 7 загальною площею 84,30 м.кв., у належному стані за відповідним актом приймання - передачі.

Стягнути з дочірнього підприємства Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління ЗАКАРПАТЛІФТ товариства з обмеженою відповідальністю ВВС ЛІФТ Груп (88000, м. Ужгород, вул. Польова, 4, ідент.код 22109878) на користь прокуратури Закарпатської області (88000, м. Ужгород, вул. Коцюбинського , 2А, ідент. код 02909967) суму 5286,00грн. у відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ на виконання рішення в порядку вимог п. 4 ст. 327 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 22.05.2018.

Суддя О.Ф. Ремецькі