ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/2236/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.

за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР"

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ларго",

представники - не з'явилися, повідомлені належним чином,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларго"

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.12.2017

у складі колегії суддів: Кузнецова В.О. (головуючий), Кощеєва І.М., Науменка І.М.

та на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2017

у складі судді Панна С.П.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларго"

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ

Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанції

1. 01.11.2013 Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" (далі - ТОВ "Житлосервіс-КР") було визначено управителем будинку, споруди або групи будинків i споруд у Саксаганському районі (об'єкт №1) м. Кривого Рогу відповідно до укладеного договору з Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків у Саксаганському районі. Позивачу були передані функції з управління будинком, спорудою або групою будинків i споруд на території Саксаганського району, забезпечення функціонування будинку, споруди або групи будинків та прибудинкових тeриторій відповідно до їx цільового призначення i збереження ix споживчих якостей, забезпечення потреб власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових i нежитлових приміщень в отриманні житлово-комунальних послуг відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

2. 13.09.2013 відповідно до акту прийому-передачі будинків, споруд або групи будинків і споруд від, який є додатком до договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд були передані житлові будинки Саксаганського району (об'єкт № 1), в тому числі будинок № 3 по проспекту 200-річчя Кривого Рогу.

3. Судами встановлено, що ТОВ "Житлосервіс-КР" з листопада 2013 року здійснює надання житлово-комунальних послуг на території Саксаганського району.

4. Відповідно до свідоцтва про право власності від 11.09.2015, Товариству з обмеженою відповідальністю "Ларго" (далі - ТОВ "Ларго") на праві приватної власності належить нежитлове приміщення загальною площею 841,2 кв.м. за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект 200-річчя Кривого Рогу, будинок 3, приміщення 198.

5. 03.08.2016 рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/4842/16 визнано укладеним договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 1301/1-14 між ТОВ "Житлосервіс-КР" та ТОВ "Ларго".

6. 01.11.2013 по 01.12.2016 ТОВ "Житлосервіс-КР" було надано послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, для оплати яких відповідачу було виставлено рахунки, які останнім не сплачені.

Обґрунтування позовних вимог

7. 07.03.2017 ТОВ "Житлосервіс-КР" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до ТОВ "Ларго" та просило суд стягнути з відповідача 44 610, 12 грн заборгованості за спожиті комунальні послуги, 89,48 грн інфляційних втрат та 17,06 грн 3% річних.

8. 27.04.2017 позивачем було подано до суду заяву про зміну розміру позовних вимог, відповідно до якої ТОВ "Житлосервіс-КР", у зв'язку зі спливом строку позовної давності для вимог про стягнення заборгованості за листопад 2013 - лютий 2014 та часткову сплату боргу відповідачем, просило суд стягнути з відповідача 37 048,12 грн основної заборгованості спожиті комунальні послуги та інфляційних втрат в розмірі 12 363,10 грн.

9. 12.09.2017 ТОВ "Житлосервіс-КР" було подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача 37 048,12 грн основної заборгованості спожиті комунальні послуги та інфляційних втрат в розмірі 8 623,70 грн за період з 01.03.2014 по 01.12.2016.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

10. 12.09.2017 рішенням Господарського суду Дніпропетровської області позовні вимоги задоволено в повному обсязі; стягнуто з ТОВ "Ларго" на користь ТОВ "Житлосервіс-КР" заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 37 048,12 грн, інфляційних витрат в розмірі 8 623,70 грн, судового збору в сумі 1 600 грн. Рішення мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов'язань по оплаті наданих позивачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

11. 07.12.2017 постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2017 залишено без змін з підстав його законності та обґрунтованості.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву

12. 21.12.2017 ТОВ "Ларго" подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2017 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

13. 24.04.2018 ТОВ "Житлосервіс-КР" подано відзив на касаційну скаргу, в якій заявник просить прийняті у справі постанову та рішення залишити без змін.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

14. Звертаючись з касаційною скаргою скаржник посилається на порушення норм матеріального та процесуального права та стверджує, що позивачем будь-які роботи для ТОВ "Ларго" не виконувалися, а послуги не надавалися, з огляду на що у відповідача відсутній обов'язок їх оплачувати.

Б. Доводи відповідача, викладені у відзиві на касаційну скаргу

15. ТОВ "Житлосервіс-КР" у відзиві на касаційну скаргу вважає, що прийняті у справі рішення та постанова є законними та обґрунтованими та стверджує про наявність у відповідача оплатити надані житлово-комунальні послуги, відповідно до вимог статті 11 Цивільного кодексу України ат статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

16. Господарський процесуальний кодекс України (у редакції до 15.12.2017)

16.1. Стаття 33. Обов'язок доказування і подання доказів

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

16.2. Стаття 34. Належність і допустимість доказів

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

16.3. Стаття 43. Оцінка доказів

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

17. Господарський процесуальний кодекс України (в редакції після 15.12.2017)

Стаття 300. Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

18. Цивільний кодекс України

18.1. Стаття 11. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків

1. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

2. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

18.2. Стаття 625. Відповідальність за порушення грошового зобов'язання

1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

19. Закон України "Про житлово-комунальні послуги"

19.1. Стаття 1. Визначення термінів

1. У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;

19.2. Стаття 16. Порядок надання житлово-комунальних послуг

1.Порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

3. Комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв...

19.3. Стаття 19. Учасники договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг

1. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

2. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

19.4. Стаття 20. Права та обов'язки споживача

1. Споживач має право:

1)одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг;

3. Споживач зобов'язаний:

5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом;

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

20. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

21. Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, які було поставлено позивачем до приміщення, яке належить відповідачу. В касаційній скарзі ТОВ "Ларго" стверджує, що суди не встановили чи дійсно надавалися позивачем житлово-комунальні послуги відповідачу, чи виставлялися рахунки з весь період, чи виникло у позивача право вимоги, адже мова йде, зокрема про позадоговірний період, де відсутній строк виконання начебто наявного зобов'язання, з яких підстав позивач нарахував інфляційні втрати.

22. Колегія суддів погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "Житлосервіс-КР", з огляду на наступне. Судами встановлено, що за період з 01.11.2013 по 01.12.2016 позивачем було надано послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а саме: прибирання прибудинкової території, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання і зливової каналізації та з ліквідації аварій у внутрішньоквартирних мережах, дератизація, дезінсекція, обслуговування димовентиляційних каналів, Поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньо будинкових систем гарячого та холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливної каналізації і технічних пристроїв та елементів зовнішнього упорядження, розташованих на закріпленій в установленому порядку прибудинкової території, ремонт швів, відновлювальні роботи ліфтів, ремонт покрівлі, заміна кранів, для оплати яких відповідачу було виставлено рахунки, які не оплачені відповідачем. Колегія суддів відзначає, що постановою Судових палат у цивільних і господарських справах Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15 з метою усунення неоднаковості застосування судами норм матеріального права наголошено на обґрунтованості стягнення заборгованості за надані комунальні послуги навіть за відсутності укладеного договору в силу пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", згідно з якою встановлено обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Правомірним є висновок судів попередніх інстанцій про те, що відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними. Таким чином, встановивши, що позивачем надавалися житлово-комунальні послуги та виставлялися відповідні рахунки на їх оплату, суди дійшли законних висновків про наявність у відповідача оплатити отримані послуги. Крім того, з огляду на встановлене судами прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання, обґрунтованими та правомірними є висновки судів про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат на підставі статті 625 Цивільного кодексу України.

23. Доводи, викладені в касаційній скарзі про порушення судами першої та апеляційної скарги норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваних рішення та постанови не знайшли свого підтвердження.

24. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

25. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що рішення та постанова у справі прийняті з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

26. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларго" підлягає залишенню без задоволення, а прийняті у справі постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2017 - залишенню без змін.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309, 316 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларго" залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2017 у справі № 904/2236/17 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді Л. Катеринчук

В. Погребняк