У Х В А Л А

16.05.2018 Справа № 910/10651/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі"

до Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ "Укрінбанк" Білої Ірини Володимирівни

про визнання правочину недійсним

В межах справи № 910/11048/14

За заявою Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Агрогаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі"

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники:

від позивача Огейчук Т.В. - ліквідатор

від відповідача Березінський О.С. - представник, Ключинський К.Л. - представник

від ПАТ "Банк Київська Русь" Баранов О.В. - представник

від ПАТ "Укртрансгаз" Кравченко С.В. - представник

від ФОП ОСОБА_9 Ващук М.В. - представник

від Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Оберемко Р.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/11048/14 за заявою Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Агрогаз" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою Господарського суду м. Києва від 24.10.2010.

У червні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" звернулось до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" про визнання такою, що припинена з 03.02.2015 іпотеку, яка виникла на підставі іпотечного договору від 03.11.2010, укладеного між сторонами, визнання недійсним правочину (дій) відповідача з реєстрації за ним права власності на комплекс нежитлових будівель літ. "А" площею 1101,50 ка.м; літ "Б", площею 2538,9 кв.м; літ "В", площею 1,9 кв.м та споруди за адресою: Київська область, м. Біла Церква, Сквирське шосе, буд.229 (реєстраційний номер нерухомого майна 03, а також скасування рішення Державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Дахно А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 19267932 від 11.02.2015.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 11.08.2016 у справі № 910/10651/16 позов задоволено; визнано іпотеку, яка виникла на підставі іпотечного договору від 03.11.2010, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" та Акціонерним товариством "Український інноваційний банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк", такою, що припинена з 03.02.2015; визнано недійсним правочин (дії) Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" з реєстрації за ним права власності на комплекс нежитлових будівель літ. "А" пл.1101,50 кв.м.; "Б" пл. 2538,9 кв.м.; "В" пл. 16,9 кв.м. та споруди за адресою: Київська область, м. Біла Церква, Сквирське шосе, буд. 229 (реєстраційний номер нерухомого майна 03); скасувати рішення Державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Дахно Артема Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:19267932 від 11.02.2015 та стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" витрати по сплаті судового збору в сумі 4134 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрінком" залишено без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 11.08.2016 у справі № 910/10651/16 - залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.12.2017 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 та рішення Господарського суду м. Києва від 11.08.2016 у справі № 910/10651/16 скасовано, справу № 910/10651/16 передано до Господарського суду м. Києва для нового розгляду по суті в межах справи № 910/11048/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.01.2018 справу № 910/10651/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" до Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" про визнання правочину недійсним до розгляду в межах справи № 910/11048/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" та призначено підготовче засідання на 29.01.2018.

29.01.2018 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання відповідача Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" про залучення третьої особи без самостійних вимог.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.01.2018 розгляд справи відкладено до 07.02.2018.

У судовому засіданні 07.02.2018 оголошено перерву до 19.02.2018.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.02.2018 відкладено розгляд справи на 19.03.2018.

Ухвалами Господарського суду м. Києва від 19.03.2018 відмовлено в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" про залучення третьої особи без самостійних вимог відмовити, закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 23.04.2018.

20.04.2018 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Приватного підприємства "Марго" про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача (боржника) Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.04.2018 відмовлено в задоволенні Приватного підприємства "Марго" про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Крім того, у судовому засіданні 23.04.2018 оголошено перерву до 16.05.2018

У судовому засіданні 16.05.2018 представник позивача надав пояснення по суті поданого позову та підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 18.05.2010 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" (далі - позивач) та Акціонерним товариством "Український інноваційний банк", правонаступником якого є відповідач, укладено кредитний договір № 4683 про відкриття кредитної лінії, з метою забезпечення виконання своїх зобов'язань за яким з боку відповідача між сторонами укладено договори забезпечення, зокрема іпотечний договір від 29.12.2010 та іпотечний договір від 03.11.2010, згідно умов яких позивач передав відповідачу в іпотеку нежитлові будівлі у с. Селещина Полтавської області по вул. Б.Хмельницького, 6а та нерухоме майно у м. Біла Церква Київської області по вул. Сквирське шосе, 229.

27.08.2014 ухвалою Господарського суду м. Києва порушено провадження у справі про банкрутство позивача, а ухвалою від 04.02.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів, до якого включено і вимоги відповідача за кредитним договором № 4683 на загальну суму 112791811,78 грн, з яких забезпечені заставою майна на суму 86761202,74 грн.

Також позивач зазначає, що останньому стало відомо, що 03.02.2015 відповідач, за іпотечним застереженням на підставі іпотечного договору від 29.12.2010, у позасудовому порядку зареєстрував на ім'я Банку право власності на нерухоме майно в Полтавській області. 10.02.2015 відповідач, за іпотечним застереженням на підставі іпотечного договору від 03.11.2010, у позасудовому порядку зареєстрував на ім'я банку право власності на нерухоме майно у Київській області.

Зазначає, що оскільки відповідач скористався позасудовим способом врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, всі наступні вимоги, в силу положень п.4 ст.36 Закону України "Про іпотеку" щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними, відповідно, з 03.02.2015 припинилися зобов'язання позивача за кредитним договором, у зв'язку з чим припинились і зобов'язання за договором забезпечення - договором іпотеки від 03.11.2010. У зв'язку з викладеним у відповідача були відсутні підстави для реєстрації права власності на підставі договору іпотеки від 03.11.2010 на предмет іпотеки (нерухоме майно у Київській області) за Банком.

На підставі викладеного позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати такою, що припинена з 03.02.2015 іпотеку за іпотечним договором від 03.11.2010; визнати недійсним правочин (дії) відповідача з реєстрації за ним права власності на комплекс нежитлових будівель у Київській області та скасувати відповідне рішення Державного реєстратора Державної реєстраційної служби України про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу).

Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" в повному обсязі.

У відзиві відповідач зазначає, що у відповідності до ч. 5 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" якщо предметом іпотеки є два або більше предмети нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для задоволення вимог іпотекодержателя, тобто звернення стягнення на предмет іпотеки, незалежно від обраного іпотекодержателем способу (судовий, позасудовий) може вважатися завершеним тоді, коли звернення відбулося на всі предмети іпотеки.

Окрім того, в підтвердження правомірності вчинених відповідачем дій щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за двома іпотечними договорами від 03.11.2010 та від 29.12.2010, як частково стягнення заборгованості з позивача шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відповідач посилається судову практику Верховного Суду України, а саме постанову від 19.08.2014 у справі № 5011-32/10471-2012.

Присутні у судовому засіданні представники кредиторів - фізичної особи ОСОБА_9 та Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" позову заяву підтримали.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Наведена норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України згідно якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" про визнання правочину недійсним, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

18.05.2010 між Акціонерним товариством "Український інноваційний банк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Укрінбанк" (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" (Позичальник) укладено кредитний договір №4683 (Кредитний договір), за умовам якого, з урахуванням наступних змін, внесених відповідними додатковими угодами, Банк надає позичальнику кредит на умовах відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитної лінії в розмірі 61583863 грн на термін по 31.12.2013 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, визначених договором та додатковими угодами.

З метою забезпечення виконання позивальником своїх зобов'язань за кредитним договором, між Банком (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" (іпотекодавець) укладено договори іпотеки від 29.12.2010 зі змінами і додатками, внесеними додатковими угодами, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" передало в іпотеку нерухоме майно - нежитлові будівлі, загальною площею 2796,10 кв.м, що знаходяться за адресою: Полтавська область, Машівський район, с.Селещина, вул..Хмельницького, буд.6-а; та від 03.11.2010 зі змінами і додатками, внесеними додатковими угодами, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Технік енерджі" передало в іпотеку нерухоме майно - нежитлову будівлю літ "Г-2", площею 151,7 кв.м, комплекс нежитлових будівель та споруди - склад отрутохімікатів літ "А", площею 1101,5 кв.м, склад міндобрив літ "Б", площею 2537,9 кв.м, вагона літ "В", площею 16,9 кв.м та споруди, а також об'єкт нежитлової будівлі (складу) площею 2947,4 кв.м, що знаходяться за адресою : Київська область, м. Біла Церква, Сквирське шосе, буд. 229.

Пунктами 3.2.1 вказаних договорів іпотеки, передбачено, що у разі невиконання іпотекодавцем зобов'язань забезпечених іпотекою згідно з цим договором іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами.

Відповідно до умов пунктів 6.1-6.5 договорів іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором ( втому числі у випадку прострочення платежів), іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення здійснюється на розсуд іпотекодержателя на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає добровільну передачу іпотекодержателю предмета іпотеки у власність в рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки.

Вимоги іпотекодержателя можуть бути задоволені шляхом прийняття іпотекодержателем у разі згоди останнього та направлення іпотекодавцю письмового повідомлення про прийняття предмета іпотеки у власність в рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором. Застереження, наведені у цьому пункті та докази направлення письмового повідомлення іпотекодавцю є правовою підставою для реєстрації права власності на предмет іпотеки (п.6.3).

Застереження, наведені у п.6.3 цього договору, за умови не укладення окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя є договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представників сторін, внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором в частині повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків, утворилась заборгованість перед банком.

Крім того, ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.08.2014 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі".

Ухвалю суду від 04.02.2015 визнано кредитором та затверджено вимоги відповідача до позивача на суму 116331693,79 грн, з них забезпечені заставою майна боржника на суму 86761202,74 грн., які виникли на підставі кредитних договорів № 4683 від 18.05.2010 та № 20105 від 25.05.2011 та підтверджені рішеннями Господарського суду м. Києва від 09.10.2013 у справі № 910/15032/13 та від 20.03.2013 у справі № 910/2190/13.

Вказане підтверджує наявність заборгованості у позивача перед відповідачем, а також не заперечується представниками сторін.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наявних в матеріалах справи Банк, на підставі іпотечних застережень 03.02.2015 зареєстрував на себе право власності на предмет іпотеки за іпотечним договором від 29.12.2010 (нерухоме майно в Полтавській області), а 10.02.2015 зареєстрував на себе право власності на нерухоме майно в Київській області, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором від 03.11.2015.

Тобто відповідач, в односторонньому порядку, на підставі п.п.6.1-6.5 договорів іпотеки звернув стягнення на предмети іпотеки шляхом набуття права власності на предмети іпотеки.

Відповідно до положень ст. 36 Закону України "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати, передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Статтею 37 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Таким чином, після того, як відповідач, скориставшись іпотечним застереженням, що містилось у іпотечному договорі від 29.12.2010, звернувши стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом реєстрації права власності на вказаний предмет іпотеки реалізував своє право на задоволення кредиторських вимог за кредитним договором №4683, після чого всі наступні вимоги відповідача за вказаним кредитним договором є недійсними в силу положень ч.4 ст. 36 Закону України "Про іпотеку".

Статтею 17 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Отже, враховуючи, що після звернення стягнення в позасудовому порядку на предмет іпотеки за іпотечним договором від 29.12.2010 Банком, яке відбулося 03.02.2015, основне зобов'язання за кредитним договором припинилось, відповідно з вказаної дати є припиненою і іпотека за іпотечним договором від 03.11.2010.

Відтак, позовні вимоги щодо визнання припиненою іпотеки, яка виникла на підставі іпотечного договору від 03.11.2010, укладеного між сторонами з 03.02.2015 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтею 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Отже, як встановлено судом, відповідачем вчинено дію, спрямовану на набуття цивільних прав, зокрема права власності на предмет іпотеки за іпотечним договором від 03.11.2015, відповідно вказана дія відповідача є правочином у розумінні ст.202 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, враховуючи, що на час вчинення вказаного правочину (10.02.2015), іпотека за іпотечним договором від 03.11.2010 була припиненою з 03.02.2015, у відповідача не було прав на вчинення згаданого правочину, отже вказаний правочин є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, відповідно підлягає визнанню недійсним на підставі ст. 215 Цивільного кодексу України.

Крім того, у зв'язку з визнанням припиненою іпотеки за іпотечним договором від 03.11.2015 та правочину щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки за вказаним договором за Банком підлягає також скасуванню рішення державного реєстратора про реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.02.2015 №19267932, вчинених на підставі вказаного договору та правочину.

Таким чином позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Посилання відповідача на ч. 5 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", як на підставу правомірності звернення стягнення на предмети іпотеки по обом іпотечним договорам, згідно якої якщо предметом іпотеки є два або більше об'єкти нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя, судом відхиляються, оскільки вказана стаття Закону визначає загальні підстави та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі і у судовому порядку, чи на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд зазначає, що відповідач не був позбавлений прав звернути стягнення на предмети іпотеки за обома договорами у судовому порядку, як не був позбавлений при укладенні спірних договорів укласти лише один договір іпотеки, зазначивши в ньому обидва предмети іпотеки.

Також безпідставним суд вважає посилання відповідача на постанову судової палати в господарських справах Верховного Суду України від 19.08.2014 у справі № 5011-32/10471-2012 оскільки, у вказаній справі звернення стягнення на предмет іпотеки відбувалося саме в судовому, а не позасудовому порядку.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на встановлені обставини та наведені норми, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, у зв'язку з чим вважає за доцільне позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 129, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва ,

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати іпотеку, яка виникла на підставі іпотечного договору від 03.11.2010, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" (03038, м. Київ, вул. Ямська, буд. 28-А; ідентифікаційний код 35076670) та Акціонерним товариством "Український інноваційний банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк" (04053, м. Київ, вул. Вознесенський узвіз (Смирнова-Ласточкіна), буд. 10-А; ідентифікаційний код 05839888), такою, що припинена з 03.02.2015.

3. Визнати недійсним правочин (дії) Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" (04053, м. Київ, вул. Вознесенський узвіз (Смирнова-Ласточкіна), буд. 10-А; ідентифікаційний код 05839888) з реєстрації за ним права власності на комплекс нежитлових будівель літ. "А" пл.1101,50 кв.м.; "Б" пл. 2538,9 кв.м.; "В" пл. 16,9 кв.м. та споруди за адресою: Київська область, м. Біла Церква, Сквирське шосе, буд. 229 (реєстраційний номер нерухомого майна 03).

4. Скасувати рішення Державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Дахно Артема Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:19267932 від 11.02.2015.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" (04053, м. Київ, вул. Вознесенський узвіз (Смирнова-Ласточкіна), буд. 10-А; ідентифікаційний код 05839888) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" (03038, м. Київ, вул. Ямська, буд. 28-А; ідентифікаційний код 35076670) витрати по сплаті судового збору в сумі 4 134 (чотири тисячi сто тридцять чотири) грн 00 коп.

6. Видати наказ.

7. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.П. Чеберяк