ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.05.2018                      Справа № 905/554/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження матеріали

за позовною заявою: Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «АЗОВСТАЛЬ» (Ідентифікаційний код 00191158, адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, буд. 1)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (Ідентифікаційний код 40075915, адреса: 03150, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» (Ідентифікаційний код 40150216, адреса: 84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22)

про: стягнення 3 093,76 грн.

за участю представників

від позивача: не з’явився,

від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «АЗОВСТАЛЬ» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» збитків, що виникли у зв’язку з незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 3 093,76 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач при перевезенні коксу доменного по залізничній накладній №49385248 від 07.04.2017 допустив незбереження вантажу у вагоні №67922120. На станції Сартана Донецької залізниці було здійснено комісійне переважування маси вантажу, яке показало вагову недостачу у вказаному вагоні, про що складено відповідний комерційний акт №484809/282 від 10.04.2017. Позивач розрахував вартість нестачі з врахуванням норми природної втрати для видачі вантажів на рівні 2% маси від зазначеної в перевізних документах, яка склала 3093,76 грн. з ПДВ із розрахунку 0,314 т (нестача з урахуванням норми природної втрати) х 8210,62 грн. (вартість 1 тони вугілля з ПДВ згідно рахунку-фактури від 07.04.2017). Позивач вважає, що саме з вини залізниці ним понесені збитки у вигляді вартості втраченого вантажу на загальну суму 3 093,76 грн., які пред’явлено до стягнення в судовому порядку.

Нормативно вимоги обґрунтовано приписами ст.ст. 174, 307, 315 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 908, 909, 920, 924 Цивільного кодексу України, ст.ст. 6, 31, 32, 113, 114, 115, 129 Статуту залізниць України, ст.ст. 12, 23, 26 Закону України «Про залізничний транспорт», п.п. 5, 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу. Затверджених наказом Мінтрансу України № 542 від 20.08.2001, абз. 4 п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Мінтрансу України № 644 від 21.11.2000, п. 27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644.

На підтвердження позовних вимог надано суду: залізничну накладну № 49385248 від 07.04.2017, комерційний акт від 10.04.2017 № 484809/282 (форма ГУ-22), акт прийому-передачі № 91477655 від 07.04.2017 до договору № 107/16Сб від 01.02.2016, рахунок-фактуру № 91477655 від 07.04.2017 на суму 23755153,88 грн. з ПДВ, довідка ПрАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» від 15.02.2018 № 02-244, статутні документи підприємства, копії яких долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 28.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/554/18; визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження; справу призначено до розгляду на 23.04.2018; визначено відповідачу у строк до 19.04.2018 надати до суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду); надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів; у разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у строк до 19.04.2018, надати відповідну обґрунтовану письмову заяву; визначено позивачу у строк до 23.04.2018 надати до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій викласти свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення; явка представників сторін у судове засідання визнана не обов’язковою.

До канцелярії суду 12.04.2018 надійшов відзив №2022/293 від 06.04.2018 на позовну заяву, за змістом якого Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» заперечує проти задоволення позовних вимог; зазначає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження завданих збитків у пред’явленому до стягнення розмірі. На переконання відповідача, додані позивачем до позовної заяви рахунок – фактура №91477655 від 07.04.2017 та акт прийому – передачі №91477655 від 07.04.2017 не є належними доказами завдання збитків та їх розміру, оскільки як свідчать відомості цих документів, згідно рахунку – фактури №91477655 від 07.04.2017 та акту прийому – передачі №91477655 від 07.04.2017 пункт 2 таблиці рахунку – фактури №91477655, позивачу наданий рахунок на сплату не 211,250т (фактична вага), а на сплату ваги 205,336т. коксу доменного (вага наведена), а фактично отримано з урахуванням нестачі (в вагоні №67922120 згідно ком. акту №484809/282 – 1150 кг.) разом з іншими 4 вагонами – 210,100т. Розрахунок 211,250т. (вага фактична) – 1,150т. (вага нестачі в вагоні №67922120) = 210,100т. (отримано вантажу по п.2 акту), а пред’явлена до сплати вага наведена 205,336т. Тобто загалом позивачем отримано більше вантажу, а ніж пред’явлено до оплати по п.2 рахунку – фактури №91477655 та акту прийому – передачі №91477655. Таким чином, на думку відповідача, загальна сума фактично заподіяної шкоди (фактичні збитки) позивачу складає 0,00 грн., а надані до позовної заяви рахунок – фактура №91477655 від 07.04.2017 та акт прийому – передачі №91477655 від 07.04.2017, довідка №02 – 224 від 15.02.2017 підтверджує лише оплату наведеної ваги, а не фактичної ваги завантаженої у вагон №67922120, яка є значно більшою, ніж наведена вага, яка була оплачена, а також позивачем не надано відповідне платіжне доручення про сплату вантажу. Звертає увагу суду на те, що така правова позиція, зокрема, висловлена у постанові Верховного суду України від 27.02.2018 по справі №910/13327/17.

До означеного відзиву додано документи, наведені у переліку.

23.04.2018 позивачем через канцелярію господарського суду Донецької області подано відповідь №09 – 2/28 від 18.04.2018 на відзив по справі №905/554/18, відповідно до якої доводи відповідача вважає необґрунтованими та наполягає на задоволенні позову у пред’явленому до стягнення розмірі.

Зазначає, що відповідно до акту прийому – передачі №91477655 від 07.04.2017 в графі 6, 7 вказані показники маси одного і того ж вантажу «Вага фактична» та «Вага наведена», з яких «Вага фактична» це відомості, які вносяться згідно даних залізничної накладної, а «Вага наведена» - розраховується відповідно до умов договору за системою знижок/приплат з урахуванням показників якості вантажу. У зв’язку з чим, вказані відомості є показниками маси одного і того ж вантажу, який був поставлений та прийнятий за актом приймання – передачі №91477655 від 07.04.2017, а також повністю оплачений позивачем.

До означеної відповіді на відзив додано документи, наведені у переліку.

Ухвалою суду від 23.04.2018 відкладено розгляд справи на 16.05.2018; явка сторін не вимагається.

08.05.2018 від позивача через канцелярію суду отримано супровідний лист №09 – 2/28 від 04.05.2018, до якого додано документи, наведені у переліку. Документи долучено до матеріалів справи.

Сторони у судове засідання, що відбулось 16.05.2018, своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи, що явка представників сторін в судове засідання обов’язковою визнана не була, сторони повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином, документи та пояснення подані сторонами у строк, встановлений судом і таких документів достатньо для вирішення спору, тому справа розглядається за наявними матеріалами без присутності представника позивача.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 07.04.2017 зі станції «Авдіївка» Донецької залізниці ПрАТ «АКХЗ» здійснило відправлення у відкритому рухомому складі за залізничною накладною № 49385248 вагонів, навантажених коксом доменним на станцію «Сартана» Донецької залізниці, одержувач ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь».

Згідно відміток вказаної накладної, вантаж – кокс доменний. Вологий. Навалом. Вантаж розміщено й закріплено згідно з п. 1-4 гл.14 Додатка 3 до СМГС.

На станції «Сартана» Донецької залізниці на підставі ст.24 Статуту Залізниць України, залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагонах не відповідає масі, вказаній відправником у накладній та складено відповідний комерційний акт № 484809/282 від 10.04.2017

У розділу Д комерційного акту № 484809/282 зафіксовано, що згідно акта загальної форми № 11086 від 08.04.2017 станції «Волноваха» Донецької залізниці здійснено комісійне переважування вантажу в вагоні 67922120 на справних 150-т та повірених 09.09.16 вагах вантажоотримувача. По документу значиться вага: брутто - не зазначено, нетто 41 800 кг, тара 22 900 кг. При переважуванні виявилось: брутто 63 550 кг, нетто 40 650 кг, тара 29 900 кг, що менше ваги у накладній на 1 150 кг. Вагон переважувався двічи, результат не змінився. Навантаження шапкою, вище бортів 30-40 см. Вантаж прибув у справному вагоні, вагон без дверцят, люка закриті, течії вантажу нема. Вантаж маркований однією полосою по довжині вагону, вапном. Ліворуч, над 1-2 люками, по ходу поїзда, виїмка довжиною 250 см, шириною 280 см, вглибину 60 см, ліворуч, над 6 – 7 люками, по ходу поїзда виїмка довжиною 200 см, шириною 150 см, вглибину 60 см. В районі поглиблень маркування відсутнє.

Статтею 307 ГК України, яка кореспондується зі статтею 908 ЦК України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 зі змінами та доповненнями, внесеними Постановами Кабінету Міністрів України №1510 від 11.10.2002 та № 1973 від 25.12.2002 (далі - Статут залізниць України), визначає обов'язки, права та відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до частини 1 статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини 1, 2, 3 статті 909 ЦК України).

Згідно зі статтею 920 ЦК України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до п. 6 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

За договором залізничного перевезення вантажу, згідно з п.п. 1 п. 22 Статуту залізниць України, залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. У разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій (п.п. 1, 2, 3 п. 23 Статуту залізниць України).

За статтею 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до пункту 9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334, у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставляння рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Як встановлено судом, комерційний акт № 484809/282 від 10.04.2017 засвідчує невідповідність маси вантажу.

Відповідно до п. 114 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) дорівнює 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, для вантажів у вологому стані.

Як було встановлено судом, комерційний акт 484809/282 від 10.04.2017 засвідчує нестачу вантажу у вагоні № 67922120 в розмірі 1 150 кг.

З урахуванням положень п. 27 Правил видачі вантажу, фактична нестача вантажу у цьому вагоні становить 314 кг з наступного розрахунку: 1 150 кг (нестача за комерційним актом) - 836 кг (2 % від маси зазначеної у залізничній накладній - 41 800 кг).

За розрахунком позивача, вартість нестачі коксу доменного у вагоні склала 3 093,76 грн. з ПДВ (три тисячі дев’яносто три гривні 76 коп.) з наступного розрахунку: 9 852,74 грн. з ПДВ (вартість однієї тони коксу доменного згідно рахунку вантажовідправника) х 0,314 т (фактична нестача вантажу з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезень на рівні 2% маси, зазначеної в перевізних документах).

Згідно зі ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до частини 3 статті 314 ГК України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Статтею110 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов'язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Суд вважає, що наданий позивачем розрахунок вартості шкоди, спричиненої внаслідок нестачі, є обгрунтованим та підтвердженим матеріалами справи.

Доводи відповідача про відсутність документального підтвердження понесення позивачем збитків у пред’явленому до стягнення розмірі спростовуються матеріалами справи, тому судом відхиляються.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивачу було поставлено вантаж більше ніж сплачено.

Відповідно до акту прийому-передачі № 91477655 від 07.04.2017 у графі 2 вказані показники маси одного і того ж вантажу «вага фактична» та «вага наведена», з яких: «вага фактична» - це відомості, які вносяться згідно даних залізничної накладної, а «вага наведена» - розраховується відповідно до умов договору за системою знижок/приплат з урахуванням показників якості вантажу. У зв’язку з чим, вказані відомості є показниками маси одного і того ж вантажу, який був поставлений та прийнятий за актом приймання-передачі № 91477655 від 07.04.2017. Вказаний вантаж позивачем сплачений у повному обсязі, про що свідчить наявна в матеріалах справи виписка банку про рух коштів по рахунку позивача та довідка ПрАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» від 15.02.2018 № 02-224.

Суд також не приймає до уваги посилання відповідача на правову позицію Верховного суду України, викладену у постанові від 27.02.2018 по справі № 910/13327/17, оскільки у справі № 910/13327/17 досліджувались правовідносини, що виникли між іншими сторонами, надано оцінку іншим доказам та встановлено обставини, які не стосуються предмету розгляду у справі № 905/554/18.

Оскільки спірні вагони прийняті залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі вантажоотримувачу, в силу п. 110 Статуту залізниць України, покладається на залізницю, тобто на відповідача. Відповідачем протилежного не доведено.

Таким чином, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю, з віднесенням судових витрат на відповідача.

Керуючись статтями 73 - 80, 129, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «АЗОВСТАЛЬ» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 3 093,76 грн. (три тисячі дев’яносто три гривні 76 коп.)

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (Ідентифікаційний код 40075815, адреса 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (Ідентифікаційний код 40150216, адреса: 84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22) на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «АЗОВСТАЛЬ» (Ідентифікаційний код 00191158, адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, буд. 1) збитки, що виникли у зв’язку з незбереженням вантажу при перевезенні, у сумі 3 093,76 грн. (три тисячі дев’яносто три гривні, 76 коп.) та судовий збір у сумі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили через двадцять днів з дня його підписання та може бути оскаржене в апеляційному порядку, згідно з Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 22.05.2018.

Суддя Н.В. Величко